Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Бірси
О.В.,

при секретарі Куса
Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщені Дніпровського
районного суду м. Києва подання
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Урбан Д.Д.,
заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2 до виконання
зобов'язань, встановлених виконавчим
листом Дніпровського районного суду м.
Києва, -

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Урбан Д.Д. звернувся
до суду з поданням, в якому просить
постановити ухвалу про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2 до виконання
зобов'язань встановлених виконавчим
листом Дніпровського районного суду м.
Києва № 2-317/2011 року.

Подання обґрунтовує тим, що на
виконання Відділу надійшов виконавчий
лист № 2-317/2011р. від 16.03.2011 року виданий у
рамках цивільної справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, відповідно до якого з
відповідача стягнуто на користь
позивача суму заборгованості у
розмірі 72021 гривня.

30.03.2011 року державним виконавцем
винесено постановe про відкриття
виконавчого провадження № 25446097.

05.04.2011 року державним виконавцем
винесено постанову про арешт майна
боржника в рамках виконавчого
провадження № 25446097.

На даний час рішення суду боржником у
добровільному порядку не виконується.

У процесі здійснення виконавчих дій по
виконанню вказаного виконавчого листа
державним виконавцем здійснено запити
до ДПС для виявлення номерів рахунків,
відкритих у фінансових установах, та на
виявлення джерел доходів боржника, на
встановлення факту отримання
боржником пенсії та виявлення місця
роботи.

Однак, боржником не вчинено жодних дій,
спрямованих на виконання рішення суду
у добровільному порядку, у зв'язку з чим
державний виконавець просить суд
винести ухвалу про тимчасове обмеження
боржникf у праві виїзду за межі України
на період - до виконання зобов'язань,
встановлених виконавчим листом
Дніпровського районного суду м. Києва.

У судове засідання державний
виконавець та заінтересовані особи не
з'явились, однак суд виходячи з
положень ч. 2 ст. 377-1 Цивільного
процесуального кодексу України, вважає
за можливе розглянути подання заявника
у відсутність останніх.

Тож, суд, вивчивши подання, дослідивши
матеріали справи, приходить до
наступного.

Відповідно до ст. 377-1 Цивільного
процесуального кодексу України,
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
„Про порядок виїзду з України і в'їзду
в Україну громадян України",
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон у випадках, якщо: діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов'язання, до
виконання зобов'язань, або розв'язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України; він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань; щодо нього
подано цивільний позов до суду до
закінчення провадження у справі.

Таким чином, аналіз вказаної норми дає
підстави стверджувати, що необхідною
умовою для застосування видів
тимчасового обмеження у виїзді за
кордон є визначення наявності у
громадянина відповідного паспорту.

Згідно роз'яснень Верховного Суду
України від 01.02.2013 року „Про судову
практику щодо вирішення питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України", у разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням, державний
виконавець може звернутися з поданням
до суду за місцезнаходженням органу
ДВС щодо встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи за межі
України до виконання зобов'язань за
рішенням. Подання повинно містити: а)
найменування суду, до якого
направляється подання; б) реквізити
виконавчого документа, який перебуває
на виконанні; в) реквізити виконавчого
провадження; г) прізвище, ім'я та по
батькові особи (боржника), дату
народження (число, місяць, рік); ґ)
підтвердження факту ухилення боржника
від виконання своїх зобов'язань.

У поданні мають бути визначені заходи
(тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України з вилученням паспортного
документа чи без такого), найменування
органів, які мають їх здійснити. У разі
тимчасового обмеження особи (боржника)
у праві виїзду за межі України з
вилученням паспортного документа
зазначаються вид паспортного
документа (для громадян України -
дипломатичний паспорт, службовий
паспорт, паспорт громадянина України,
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон, посвідчення особи моряка
тощо; для іноземців та осіб без
громадянства - паспортний документ, що
підтверджує громадянство іноземця або
посвідчує особу без громадянства), його
серія та номер, а також найменування та
місцезнаходження державного органу, до
якого повинен надсилатися вилучений
паспортний документ.

До подання додаються копії виконавчого
документа, постанови про відкриття
виконавчого провадження та копії інших
документів (за потреби). У поданні також
можуть зазначатися адреса місця
проживання боржника та інші відомості,
які відомі про цю особу державному
виконавцю.

Про направлення до суду подання щодо
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду державний виконавець
повідомляє боржника.

Для забезпечення контролю щодо осіб
(боржників) та проведення їх
однозначної ідентифікації під час
перетинання ними державного кордону
України потрібно зазначати прізвища та
імена: а) громадян України - тільки
українськими літерами; б) громадян
Російської Федерації та Республіки
Білорусь - тільки російськими літерами;
в) іноземців та осіб без громадянства -
тільки латинськими літерами (ці дані
містяться у машинозчитувальній зоні
його паспортного документа, а за її
відсутності - з надрукованих на цій
сторінці паспортного документа даних
про особу). У разі відсутності цих даних
державний виконавець отримує їх у суді,
який ухвалив рішення щодо такого
боржника, або у відповідних органах,
які здійснюють реєстрацію місця
проживання громадян України та
іноземців.

До подання додаються копії виконавчого
документа, постанови про відкриття
виконавчого провадження, а також інші
документи виконавчого провадження,
які, на думку державного виконавця,
підтверджують ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, відомості про характер
та розмір невиконаних зобов'язань
боржником.

У випадку внесення подання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України керівника боржника
юридичної особи до подання додавався
витяг з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб
підприємців, в якому зазначається, хто
є керівником юридичної особи -
боржника.

За необхідності до подань державних
виконавців додаються копії інших
документів. Копії документів, які
додаються до подання, мають бути
належним чином засвідчені. Подання
підписується державним виконавцем із
зазначенням дати його подання, однак у
даному випадку вказане подання не
підписане державним виконавцем Урбан
Д.Д.

Відповідно до ст. 11 Закону України „Про
виконавче провадження", державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
вирішується судом за правилами
цивільного судочинства в порядку,
передбаченому ст. 377-1 ЦПК, яка міститься
у гл. VI ЦПК "Процесуальні питання,
пов'язані з виконанням судових рішень у
цивільних справах та рішень інших
органів (посадових осіб)". За змістом
цієї статті вирішення питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України вирішується в порядку,
передбаченому цим Кодексом щодо
боржників у виконавчому провадженні,
за будь-якими виконавчими документами,
передбаченими ст. 17 Закону № 606-XIV,
примусове виконання яких здійснюється
ДВС.

Інші процесуальні кодекси -
Господарський процесуальний кодекс
України (далі - ГПК), Кодекс
адміністративного судочинства України
(далі - КАС) та Кримінальний
процесуальний кодекс України (далі -
КПК) - не містять відповідних норм у
розділах, що регулюють вирішення
процесуальних питань, пов'язаних із
виконанням судових рішень, ухвалених
за нормами цих кодексів. КАС містить
розд. V "Процесуальні питання, пов'язані
з виконанням судових рішень в
адміністративних справах", ГПК - розд. XIV
"Виконання рішень, ухвал, постанов".
Разом із тим зазначені процесуальні
норми КАС та ГПК не містять норм щодо
процесуального порядку обмеження
права боржника на виїзд за межі
України.

Таким чином, ст. 377-1 ЦПК є спеціальною
нормою, яка застосовується на стадії
виконання судових рішень, ухвалених
незалежно від виду судочинства та
рішень інших органів (посадових осіб).

Як убачається із змісту подання,
державним виконавцем відкрито
виконавче провадження на виконання
рішення суду за виконавчим листом, а
рішення суду боржником не виконується.

Разом з тим, аналізуючи зміст подання,
яке не містить відмітки про
затвердження подання начальником ВДВС
Дніпровського РУЮ у м. Києві, та
вивчивши долучені до нього матеріали,
судом встановлено відсутність в
матеріалах подання даних щодо дати
народження боржника, відсутність
офіційних документів щодо місця його
реєстрації та паспортних даних,
необхідних для обов'язкової
ідентифікації особи в тому числі
підрозділами Державної прикордонної
служби України, підпису державного
виконавця.

Крім того, на підтвердження фактів,
викладених у змісті подання, державним
виконавцем не долучено доказів повного
проведення державним виконавцем всіх
виконавчих дій з примусового виконання
рішення суду, відповідно до вимог
Закону України „Про виконавче
провадження", та доказів неможливості
фактичного виконання рішення суду, чим
є копії процесуальних документів
державного виконавця, завірені не
належним чином.

Також матеріали подання не містять
доказів надіслання державним
виконавцем копії подання боржнику,
стягувачу, що є порушенням вимог
процесуального та матеріального
законодавства України, про що
роз'яснено Листом Верховного Суду
України від 01.02.2013 року „Про судову
практику щодо вирішення питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України".

Таким чином, ні зміст подання
державного виконавця, ні матеріали
подання не свідчать про те, що боржник
ухиляється від виконання вказаного
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку, що подання державного
виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м.
Києві не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 6-8 Закону України
„Про порядок виїзду з України і в'їзду
в Україну громадян України", п. 8 ст. 19, п.
4 ст. 20 Закону України „Про державну
прикордонну службу України", статтями 11
Закону України „Про виконавче
провадження", пунктами 22-25 Постанови
Кабінету Міністрів України від 31
березня 1995 року № 231 „Про затвердження
Правил оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення",
ст. 377-1 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

Подання державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві Урбан Д.Д.,
заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2 до виконання
зобов'язань, встановлених виконавчим
листом Дніпровського районного суду м.
Києва - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
шляхом подачі в 5-денний строк з дня
проголошення ухвали апеляційної
скарги або в порядку ч. 2 ст. 294
Цивільного процесуального кодексу
України.

С у д д я :
О.В.
Бірса