Справа № 397/2044/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2014 року Олександрівський
районний суд Кіровоградської області
в складі : головуючого судді КОМЛАЧ
О.Ф.,

при секретарі
РУМ'ЯНЦЕВІЙ О.І.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду сел.
Олександрівка цивільну справу
№397/2044/13-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору куплі-продажу,-

в с т
а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з
позовом в якому просить визнати
недійсним договір купівлі - продажу
автомобіля від 17 серпня 2011 року,
укладеного між відповідачами ОСОБА_2
та ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
суду пояснив, що відповідач ОСОБА_2 без
згоди позивача продав спільно нажите
майно в період шлюбу, а саме автомобіль
«CHEVROLET AVEO SF 69Y», чим порушив ст. 65 СК
України, ст. 369 ЦК України. Також вказав
на те, що відповідачем вчинено
правочин, що порушує публічний
порядок, так як він спрямований на
порушення конституційних прав
позивача, передбачених ст. 41
Конституції України. Крім того
представник позивача суду пояснив, що
позивач не знала про те, що відповідач
ОСОБА_2 продає автомобіль , а коли
автомобіль вивозили з дому, то він їй
пояснював, що його везуть на ремонт.
Просив задовольнити позов та визнати
правочин недійсним.

Відповідач та його представник
позовні вимоги не визнали, суду
пояснили, що автомобіль було
придбано під час шлюбу та продано
тоді, коли вони ще перебували в шлюбі і
позивач дала згоду на відчудження
автомобіля , а після його продажу, їй
була сплачена половина його вартості.
Все майно, крім будинку, ними було
поділено по взаємній згоді.
Відповідач ОСОБА_2 також суду пояснив,
що автомобіль продано за 39600 грн.,
письмового підтвердження згоди
позивача на продаж автомобіля у нього
не має, також відсутні дакази того, що
ним сплачена половина вартості
автомобіля позивачу.

Представник відповідача крім
того пояснив, що продажа автомобіля не
є публічною, а тому застосування
вимог ст. 228 ЦК України є
безпідставними. Якщо майно
відчуджується під час шлюбу, то
вважається , що подружжя дає згоду на
його відчудження і письмової згоди для
цього не потрібно. Крім того в
матеріалах справи відсутній сам
договір та довідка-рахунок. Відповідач
ОСОБА_2 та його представник просять
відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 був належним
чином повідомлений про розгляд
цивільної справи (а.с. 76), але в судове
засідання не з'явився про причини
неявки суду не повідомив, заперечень
до позову суду не надав.

Згідно копії Свідоцтва про
шлюб (а.с.6,24) позивач та відповідач
ОСОБА_2 уклали шлюб 13 жовтня 2005 року, а 16
вересня 2011 року , згідно рішення суду
(а.с.7) шюб між ними було розірвано.

Згідно копії Кредитного
договору №39/AG -05-07 від 24 травня 2007 року
ОСОБА_2 отримав у банку «Фінанси та
кредит» 62010 грн. на придбання
автомобіля «CHEVROLET AVEO SF 69Y» (а.с.8-12).

Позивач була поручителем
згідно Договору поруки №39/AG8-п для
забезпечення виконання Кредитного
договору №39/AG -05-07 (а.с.13-14).

Згідно копії Свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
відповідач ОСОБА_2 був власником
автомобіля «CHEVROLET AVEO SF 69Y», 2007 року
випуску, червоного кольору, номер
кузова НОМЕР_1 (а.с.15,25).

Згідно рішення суду від 01
березня 2013 року було встановлено , що
позивач та відповідач ОСОБА_2, будучи в
зареєстрованому шлюбі , придбали
автомобіль «CHEVROLET AVEO SF 69Y», який був в
подальшому проданий (а.с.16-17).

Згідно повідомленнь
начальника Управління ДАІ за даними
НАІПС ДАІ автомобіль «CHEVROLET AVEO SF 69Y», 2007
року випуску, червоного кольору, номер
кузова НОМЕР_1 23 травня 2007 року був
зареєстрований на ім'я ОСОБА_2, а 17
серпня 2011 року було знято з реєстрації
та перереєстровано на ім'я ОСОБА_3 на
підставі довідки-рахунку №КІМ 589489 від
17 серпня 2011 року (а.с. 18, 44).

Заслухавши пояснення
учасників процесу та вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні було
достовірно встановлено, що автомобіль
«CHEVROLET AVEO SF 69Y» був придбаний позивачем
та відповідачем ОСОБА_2 в той час , коли
сторони перебували в шлюбі, а тому він,
згідно ч.1 ст. 60 СК України, є спільним
сумісним майном подружжя, що
підтверджено як показами сторін так і
матеріалами справи.

Також в судовому засіданні
достовірно було встановлено, що
відповідач ОСОБА_2 17 серпня 2011 року
дійсно продав автомобіль «CHEVROLET AVEO SF
69Y» відповідачу ОСОБА_3, що
підтверджено як показами відповідача
ОСОБА_2 під час дачі пояснень в
судовому засіданні так і матеріалами
справи.

В судовому засіданні
представник позивача суду пояснив, що
відповідач ОСОБА_2, продаючи автомобіль
«CHEVROLET AVEO SF 69Y», не повідомив про це
позивача та не брав у неї згоди на
відчудження майна.

Відповідач та його представник
в судовому засіданні не спростували
твердження представника позивача та
не надали суду достатніх та
достовірних доказів, які б підтвердили
їх твердження про те, що позивач давала
згоду на відчудження автомобіля.

Згідно ч.1 ст. 60 СК України
майно , набуте подружжям за час шлюбу
належить їм на праві спільної
сумісної власності.

Згідно ч.3 ст. 368 ЦК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу, є
їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно ст. 63 СК України дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Згідно ч.ч.1-3 ст. 65 СК України
дружина та чоловік розпоряджаються
майном, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, за
взаємною згодою. При укладенні
договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Дружина, чоловік
має право на звернення до суду з
позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового. Для укладення
договору стосовно цінного майна, згода
другого подружжя має бути подана
письмово.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 369 ЦК
України співвласники майна, що є у
спільній сумісній власності, володіють
і користуються ним спільно, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними.
Розпоряджання майном, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється за
згодою всіх співвласників. У разі
вчинення одним із співвласників
правочину щодо розпорядження спільним
майном вважається, що він вчинений за
згодою всіх співвласників. Згода
співвласників на вчинення правочину
щодо розпорядження спільним майном,
який підлягає нотаріальному
посвідченню та (або) державній
реєстрації, має бути висловлена
письмово і нотаріально посвідчена.

Згідно ч.3 ст. 215 ЦК України
якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Згідно ч.4.ст. 369 ЦК України
правочин щодо розпорядження спільним
майном, вчинений одним із
співвласників, може бути визнаний
судом недійсним за позовом іншого
співвласника у разі відсутності у
співвласника, який вчинив правочин,
необхідних повноважень.

Згідно ч.ч.1-3 ст. 13 ЦК України
цивільні права особа здійснює у межах,
наданих їй договором або актами
цивільного законодавства. При
здійсненні своїх прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушити права інших осіб. Не
допускаються дії особи, що вчиняються з
наміром завдати шкоди іншій особі, а
також зловживання правом в інших
формах.

Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Таким чином позивач, оскільки в
судовому засіданні було встановлено
порушення її прав, як співвласника
спільної сумісної власності подружжя,
має право ставити питання про
визнання договору купівлі-продажу
недійсним.

Згідно ч.1 ст. 31 ЦК України правочин
вважається дрібним побутовим, якщо він
задовольняє побутові потреби особи,
відповідає її фізичному, духовному чи
соціальному розвитку та стосується
предмета, який має невисоку вартість.

Згідно ч.2 та ч.3 ст. 10 ЦК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 60 ЦК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Твердження відповідача ОСОБА_2
та його представника в судовому
засіданні про те, що позивач надала
усну згоду на продаж автомобіля суд до
уваги взяти не може.

Як встановлено в судовому
засіданні предметом договору
купівлі-продажу був автомобіль «CHEVROLET
AVEO SF 69Y» і проданий він був за 39600 грн.,
тобто цей правочин не є дрібним
побутовим. Крім того в судовому
засіданні було встановлено, що згідно
рішення суду від 16 вересня 2011 року
шлюб між сторонами було розірвано.
Отже на момент вчинення правочину, 17
серпня 2011 року, у подружжя склалися
стосунки, які перешкоджали подальшому
їх спільному проживанню. Тому суд
вважає, що в даній ситуації відповідач
ОСОБА_2 повинен був узгодити продаж
автомобіля , взявши письмову згоду
позивача на відчудження майна.

Так як відповідач та його
представник не надали суду
достовірних доказів отримання від
позивача згоди на відчудження
автомобіля, тому суд вважає, що
відповідач ОСОБА_2, продавши автомобіль
без згоди позивача, порушив вимоги ст.
65 СК України, ст. 13, ст. 369 ЦК України.

Твердження представника
відповідача про те, що даний позов не
може бути задоволенний через те, що в
матеріалах справи відсутні сам договір
та довідка-рахунок від 17 серпня 2011
року, яка є підтвердженням договору
купівлі-продажу, суд до уваги взяти не
може, оскільки відповідач ОСОБА_2 в
судовому засіданні підтвердив факт
здійснення купівлі-продажу
автомобіля, а тому, згідно ст.61 ЦПК
України, обставини визнані сторонами,
які беруть участь у справі не
підлягають доказуванню. Крім того факт
купівлі-продажу автомобіля 17 серпня 2011
року було встановлено при винесенні
рішення судом 01 березня 2013 року за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
майна подружжя, яке набрало законної
сили, а тому, згідно ч.3 ст. 61 ЦПК
України, обставини встановлені судом
не доказуються при розгляді даної
справи.

Отже, виходячи з
вищевикладеного, суд вважає за
необхідним задовольнити вимоги
позивача та задовольнити позов.

Крім того при винесенні рішення
суд не бере до уваги вказані в позові
та підтримані в суду передставником
позивача такі підстави для визнання
договору купівлі-продажу як порушення
публічного порядку, оскільки згідно ч.1
ст. 633 ЦК України публічним є договір, в
якому одна сторона - підприємець взяла
на себе обов'язок здійснювати продаж
товарів, виконання робіт або надання
послуг кожному, хто до неї звернеться
(роздрібна торгівля, перевезення
транспортом загального користування,
послуги зв'язку, медичне, готельне,
банківське обслуговування тощо). В
даному випадку договір
купівлі-продажу було укладено між
фізичними особами, а отже даний договір
не є публічним, а тому не може
порушувати публічний порядок.

Так як позов підлягає
задоволенню, тому , в силу вимог ст. 88
ЦПК України , з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача необхідно стягнути
понесені нею судові витрати в сумі 114
грн. 70 коп.(а.с.2).

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215,
218 ЦПК України суд,-

в и р і ш и
в :

Задовольнити позов: визнати
недійсним договір купівлі -продажу
автомобіля «CHEVROLET AVEO SF 69Y», 2007 року
випуску, червоного кольору, номер
кузова НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 на підставі довідки рахунку
№КІМ 589489 від 17 серпня 2011 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати в сумі 114
гривень 70 копійок.

На рішення суду може
бути подана через Олександрівський
районний суд в Кіровоградський
апеляційний суд апеляційна скарга
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи які брали участь у
справі , але не були присутні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: (підпис)

Копія вірна:

Суддя Олександрівського районного
суду

Кіровоградської області
О.Ф. КОМЛАЧ

Рішення набрало чинності
........................................................................
.....

Оригінал рішення знаходиться в
цивільній справі № 397/2044/13-ц (н/п
2/397/120/14).

Суддя Олександрівського районного
суду

Кіровоградської області
О.Ф. КОМЛАЧ