Справа № 713/40/14-ц
Провадження №2/713/78/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2014
м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької
області в складі: головуючого судді
Пилип'юка І.В., з участю секретаря
Паучек Є.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Вижниця цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Іспаської сільської ради
Вижницького району Чернівецької
області, треті особи на стороні
позивача - ОСОБА_2, Відділ
Держземагентства у Вижницькому районі
Чернівецької області, про визнання
права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
Іспаської сільської ради Вижницького
району Чернівецької області, треті
особи на стороні позивача - ОСОБА_2,
Відділ Держземагентства у Вижницькому
районі Чернівецької області, про
визнання права власності на спадкове
майно.

В позові вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер її чоловік, ОСОБА_3 Після його
смерті відкрилася спадщина на земельну
ділянку площею 2,06 га, передану йому для
ведення сільськогосподарського
виробництва, що розташована на
території Іспаської сільської ради,
нормативна грошова оцінка якої
становить 5304,26 грн. Спадкоємцем за
законом, крім неї, є їх син - ОСОБА_2, який
спадщину не прийняв і на неї не
претендує. За життя ОСОБА_3 заповіт не
складав.

Зазначала, що після смерті ОСОБА_3
прийняла спадщину, як спадкоємець за
законом, який постійно проживав разом
із спадкодавцем на час відкриття
спадщини. В грудні 2013 року звернулася
до Вижницької державної нотаріальної
контори з заявою про отримання
свідоцтва про право на спадщину, однак
постановою державного нотаріуса
№1397/02-31 від 04.12.2013 року відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на земельну ділянку у зв'язку з
відсутністю витягу з поземельної книги
із кадастровим номером у документах на
земельну ділянку.

Просила визнати за нею право власності
в порядку спадкування на земельну
ділянку площею 2,06 га, у межах згідно з
планом, цільовим призначенням для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території Іспаської
сільської ради Вижницького району
Чернівецької області, та належала
померлому ОСОБА_3 на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії НОМЕР_3,
виданого 19.12.2001 року Іспаською
сільською радою, зареєстрований в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за №72.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, будучи належно повідомленою
про місце, день та годину слухання
справи, від неї в суд надійшла письмова
заява про розгляд справи в її
відсутності, позовні вимоги підтримує
повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача - Іспаської
сільської ради Вижницького району
Чернівецької області в судове
засідання не з'явився, будучи належно
повідомленим про місце, день та годину
слухання справи, в адресованій суду
заяві зазначив, що проти позову
заперечень не має та просив справу
розглядати без його участі.

Третя особа на стороні позивача, ОСОБА_2
в судове засідання не з'явився, будучи
належно повідомленим про місце, день та
годину слухання справи, причини неявки
суду не повідомив.

Представник третьої особи на стороні
позивача - Відділу Держземагентства у
Вижницькому районі Чернівецької
області, в судове засідання не з'явився,
будучи належно повідомленим про місце,
день та годину слухання справи, в
адресованій суду заяві позовну заяву
підтримав та просив справу розглядати
у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що вимоги є обґрунтованими і
підлягають до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_3, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть серія
НОМЕР_1 від 30.05.2003 року, виданого
виконавчим комітетом Іспаської
сільської ради Вижницького району
Чернівецької області.

Після його смерті відкрилася спадщина,
до складу якої входить земельна
ділянка площею 2,06 га в межах згідно з
планом, цільове призначення - для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
яка розташована на території с. Іспас
Іспаської сільської ради Вижницького
району Чернівецької області і належала
померлому на підставі державного акту
на право приватної власності на землю
серії НОМЕР_3 виданого 19.12.2001 року
Іспаською сільською радою Вижницького
району Чернівецької області,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №72, що
підтверджується його копією.

Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки площею 2,06 га становить 5304,26
грн., що підтверджується витягом з
технічної документації про нормативно
грошову оцінку земельної ділянки №02/1218
від 19.12.2013 року, виданим Відділом
Держземагентства у Вижницькому районі
Чернівецької області.

Позивач була дружиною померлого
ОСОБА_3, що підтверджується копією
свідоцтва про одруження серія НОМЕР_2
від 07.08.1970 року, виданого виконавчим
комітетом Іспаської сільської ради
Вижницького району Чернівецької
області.

ОСОБА_1, як спадкоємець за законом
першої черги спадщину прийняла, що
підтверджується матеріалами спадкової
справи №343/2013 р., заведеної 04.12.2013 року
державним нотаріусом Вижницької
державної нотаріальної контори
Чернівецької області.

Крім позивача спадкоємцем першої черги
є її син, ОСОБА_2, який спадщину не
прийняв, що також підтверджується
матеріалами вказаної спадкової справи.

Інших спадкоємців та осіб, які б мали
право на обов'язкову частку у спадщині
немає, що підтверджується копією
довідки виконавчого комітету
Іспаської сільської ради Вижницького
району Чернівецької області №757 від
29.11.2013 року.

У видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на земельну
ділянку площею 2,06 га, що розташована на
території с. Іспас Іспаської сільської
ради Вижницького району Чернівецької
області ОСОБА_1 державним нотаріусом
відмовлено у зв'язку з тим, що нею не
були надані належним чином оформлені
документи, що посвідчують право
власності ОСОБА_3 на дане майно та
витягів з Державного земельного
кадастру, що підтверджується
постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії №1397/02-31 від 04.12.2013
року, винесеною державним нотаріусом
Вижницької державної нотаріальної
контори Олійник Ю.М.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування» відносини спадкування
регулюються правилами ЦК, якщо
спадщина відкрилася не раніше 1 січня
2004 року. У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати застосовується чинне
на той час законодавство, зокрема,
відповідні правила Цивільного кодексу
Української РСР, у тому числі щодо
прийняття спадщини, кола спадкоємців
за законом.

У п.1 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування» №6
від 01.03.2013 року роз'яснено, що при
вирішенні спорів про спадкування,
спадщина по яких відкрилась і була
прийнята до 1 січня 2004 року, не
допускається застосування судами норм
ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають
норми законодавства, чинного на час
відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Згідно ст.524 ЦК УРСР, який діяв на час
виникнення спірних правовідносин,
спадкування здійснюється за законом і
за заповітом.

Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти (у
тому числі усиновлені), дружина і
батьки (усиновителі) померлого. До
числа спадкоємців першої черги
належить також дитина померлого, яка
народилася після його смерті.

Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання
спадщини необхідно, щоб спадкоємець її
прийняв. Не допускається прийняття
спадщини під умовою або з
застереженнями. Прийнята спадщина
визнається належною спадкоємцеві з
моменту відкриття спадщини.

Стаття 549 ЦК УРСР передбачає, що
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину: 1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном; 2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини. Зазначені в цій статті дії
повинні бути вчинені протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Однією з таких підстав є успадкування
прав на майно, в тому числі за законом
відповідно до ст.1217 ЦК України.

У відповідності до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного
Суду України №7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування» роз'яснено, що відповідно
до статті 1225 ЦК право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування (зі збереженням її
цільового призначення) при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Як вбачається з копії державного акту
серії НОМЕР_3 виданого 19.12.2001 року,
кадастровий номер земельної ділянки не
зазначений.

Згідно ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» від 01.01.2013 року права на
нерухоме майно та їх обтяження, які
підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації. Відповідно
до ст.16 вказаного Закону державна
реєстрація прав проводиться на
підставі заяви власника, іншого
правонабувача, сторони правочину, за
яким виникло право, уповноваженої ними
особи або державного кадастрового
реєстратора у випадках, передбачених
цим Законом.

Згідно вимог ст.19 вищезазначеного
Закону державна реєстрація прав
проводиться на підставі: 1) договорів,
укладених у порядку, встановленому
законом; 2) свідоцтв про право власності
на нерухоме майно, виданих відповідно
до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно до п.п.9 п.27 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, документами, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно є:
державний акт на право власності на
земельну ділянку або на право
постійного користування земельною
ділянкою.

Відповідно до вимог Інструкції «Про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування землею,
договорів на право тимчасового
користування землею у тому числі на
умовах оренди», яка затверджена
наказом Державного Комітету України по
земельним ресурсам 04.05.1999 року №43,
присвоєння кадастрового номера
земельній ділянці при видачі
Державного акта про право приватної
власності на землю, на той час нічим не
було передбачено.

Враховуючи зазначені вимоги закону, а
також з урахуванням наведених вище
досліджених судом доказів, суд вважає,
що державний акт про право приватної
власності на землю, який був виданий
19.12.2001 року є дійсними на сьогоднішній
день, позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину,
а тому її позовні вимоги про визнання
права власності на спадкове майно в
порядку спадкування за законом, є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню в повному об'ємі.

Згідно ст.174 ЦПК України, у разі
визнання позову відповідачем суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Таким чином суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги позивача обґрунтовані і
підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.524, 529, 548, 549 ЦК УРСР в
редакції 1963 року, ст.ст.182, 328, 392,1216, 1218, 1225
ЦК України, керуючись ст.ст.10, 60, 174, 212-215,
218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно, а саме на земельну
ділянку площею 2,06 га, у межах згідно з
планом, цільове призначення - для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована на території Іспаської
сільської ради Вижницького району
Чернівецької області і належала
померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на
підставі державного акту на право
приватної власності на землю серії
НОМЕР_3, виданого 19.12.2001 року Іспаською
сільською радою Вижницького району
Чернівецької області, зареєстрованого
за №72.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернівецької
області через Вижницький районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. В. Пилип'юк