печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року cуддя Печерського
районного суду м.Києва Литвинова І. В.,
розглянувши матеріали заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рада 1» про видачу
судового наказу про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ «Рада 1» звернувся до
суду із заявою про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК
України.

Відповідно до ст. 97 ЦПК України, заява
про видачу судового наказу подається
до суду першої інстанції за загальними
правилами підсудності, встановленими
цим Кодексом.

Відповідно до п. п. 4, 17 «Правил
користування приміщеннями житлових
будинків та прибудинковими
територіями», затверджених Постановою
КМУ від 08.10.1992 № 572, власник житла за
рахунок власних коштів оплачує всі
витрати, пов'язані з утриманням
житлового будинку і закріпленої
прибудинкової території, а також плату
за обслуговування і ремонт будинку.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
заяв у порядку наказного провадження»
від 23.12.2011, судовий наказ може бути
виданий за наявності відповідних
договорів про надання таких послуг,
інших письмових доказів, що
підтверджують фактичне надання та
отримання таких послуг. Крім того,
заявник має обґрунтувати свої вимоги
та додати документи, що вказують на
правильність і безспірність
розрахунків, а також застосування
тарифів на відповідні послуги.

Судом видаються судові накази у разі
відсутності між сторонами спору про
право, що підтверджуються наявністю
письмового договору про надання
послуг, доказів виникнення боргу та
його розмірів, а також за наявності
документів, які вказують на
правильність і безспірність
розрахунків з застосуванням тарифів на
відповідні послуги.

Однак представником заявника не було
надано документів, що вказують на
безспірність заборгованості.
Звертаючись з відповідною заявою до
суду про видачу судового наказу,
заявник надав суду: розрахунок
заборгованості за період з березня по
серпень 2014 року щодо ОСОБА_1; копію
договору про управління будинком,
надання послуг з утримання будинку,
споруд та прибудинкової території,
надання комунальних послуг від 01.12.2008,
укладений між ТОВ «Рада 1» та ОСОБА_1;
копію додатку № 1 до договору від 01.12.2008
- розрахунок щомісячної плати за
утримання житла (квартирна плата) та
надані послуги; копію планового
кошторису по утриманню будинку та
прибудинкової території по АДРЕСА_1;
копію договору про надання послуг;
копію технічної характеристики
квартири та плану.

Як вбачається із договору від 01.12.2008, п.
8.1.8 передбачено сплату за додаткові та
понаднормові послуги, що не має
відображення у розрахунку
заборгованості за особовим рахунком
ОСОБА_1 та п. 2.1.2 передбачено зміну таких
тарифів у разі зміни витрат
підприємства.

Згідно з п. 3.3.4 договору від 01.12.2008,
підприємство зобов'язується
забезпечити доведення до відома
споживача зміни витрат на утримання
будинку та прибудинкової території і
тарифів на послуги, шляхом
інформаційних об'яв. Однак документів,
що свідчать про повідомлення ОСОБА_1
щодо зміни відповідного тарифу
заявником не надано.

Оскільки заявник має обґрунтувати свої
вимоги та додати документи, що вказують
на правильність і безспірність
розрахунків, а також застосування
тарифів на відповідні послуги, що не
було здійснено ТОВ «Рада 1», що, в свою
чергу, свідчить про наявність спору про
право, який має бути вирішений у
позовному провадженні, суддя відмовляє
у прийнятті заяви про видачу судового
наказу.

При цьому, суд роз'яснює, що відповідно
до ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова у
прийнятті заяви унеможливлює повторне
звернення з такою самою заявою, проте,
заявник у цьому випадку має право
звернутися з тими самими вимогами у
позовному порядку.

Згідно ч. 2 ст. 99 ЦПК України, у разі
відмови в прийнятті заяви про видачу
судового наказу або в разі скасування
судового наказу внесена сума судового
збору стягувачу не повертається. У разі
пред'явлення стягувачем позову до
боржника у порядку позовного
провадження сума судового збору
сплаченого за подання заяви про видачу
судового наказу зараховується до суми
судового збору, встановленої за
позовну заяву.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
99, 100, 101 Цивільного процесуального
кодексу України, -

У Х В А Л И В:

У прийнятті заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю «Рада 1»
про видачу судового наказу про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 -
відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути
подано протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали. Апеляційна скарга
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Печерський районний суд м. Києва.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
І. В.
Литвинова