АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1-й інстанції: Волокітіна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючої - Кравець
В.А.,

Суддів - Семенюк
Т.А., Музичко С.Г.

при секретарі - Круглику
В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 09 липня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Банк Кредит
Дніпро» про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 рокупозивач звернувся в суд
із зазначеним позовом, в якому просив
стягнути з відповідача на його користь
борг в розмірі 3 065,04 Євро, пеню в розмірі
49 800 грн. 16 коп.; гроші за переклад
звернення в поліцію в розмірі 220 грн.; та
вирішити питання судового збору.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
08.01.2014 року він прибув у м.
Ріо-де-Жанейро (Бразилія) та спробував
зняти кошти в аеропорту, однак
трансакція не була проведена. 10.01.2014
року, будучи у ресторані, на його
телефон почали надходити
смс-повідомлення про зняття з його
картки грошових коштів у розмірі 800
бразильських реалів, після чого він
одразу зателефонував до відділення
банку та повідомив про несанкціоновані
трансакції з його картки, яка на той
момент знаходилась в сейфі готелю.
Таким чином, з його картки у період часу
з 21-25 по 21-34 год. незаконно було знято
3065,04 Євро.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 09 липня 2014 року - в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення та ухвалити
нове про задоволення позову,
посилаючись на те, що суд ухвалив його з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, не з'ясувавши
дійсні обставини спору.

Вказує на те, що відповідно до п.6.8.
Постанови НБУ №223 користувач не несе
відповідальності за здійснення
платіжних операцій, якщо спеціальний
платіжний засіб було використано без
фізичного пред'явлення користувачем
або електронної ідентифікації самого
спеціального платіжного засобу та його
держателя, крім випадків, коли
доведено, що користувач своїми діями чи
бездіяльністю сприяв втраті,
незаконному використанню ПІНу або
іншої інформації, яка дає змогу
ініціювати платіжні операції.

Крім того, факт його перебування в
іншому місці під час зняття грошових
коштів з картки підтверджується,
зокрема, випискою по картковому
рахунку банку ПАТ «Укрсоцбанк», якою
він розрахувався в ресторані біля
готелю під час несанкціонованої
операції.

Зазначив, що з урахуванням
використання картки лише у «безпечних
місцях», негайне звернення до органів
поліції, повідомлення по телефону про
несанкціоновані операції з карткою,
своєчасне звернення до відповідача із
заявою про розслідування та
відшкодування грошових коштів,
свідчить про відсутність його вини у
проведенні несанкціонованих операціях
з карткою.

В судовому засіданні представник
апелянта скаргу підтримала.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив з його недоведеності та
необґрунтованості.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та грунтується на вимогах
закону.

Відповідно до ч. з ст. 1068 ЦК України банк
зобов'язаний за розпорядженням клієнта
видати або перерахувати з його рахунка
грошові кошти в день надходження до
банку відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
передбачений договором банківського
рахунка або законом.

Частиною 1 ст. 1071 ЦК України
передбачено, що банк може списати
грошові кошти з рахунка клієнта на
підставі його розпорядження.

Статтею 1073 ЦК України визначено, що у
разі несвоєчасного зарахування на
рахунок грошових коштів, що надійшли
клієнтові, їх безпідставного списання
банком з рахунка клієнта або порушення
банком розпорядження клієнта про
перерахування грошових коштів з його
рахунка банк повинен негайно після
виявлення порушення зарахувати
відповідну суму на рахунок клієнта або
належного отримувача, сплатити
проценти та відшкодувати завдані
збитки, якщо інше не встановлено
законом

Умовами п. 6.7. Постанови НБУ № 223 від
30.04.2010 «Про здійснення операцій з
використанням спеціальних платіжних
засобів» визначено, що емітент у разі
здійснення не дозволеної або
некоректно виконаної платіжної
операції, якщо користувач невідкладно
повідомив про платіжні операції, що ним
не виконувалися або які були виконані
некоректно, негайно відшкодовує
платнику суму такої операції та, за
необхідності, відновлює залишок коштів
на рахунку до того стану, у якому він
був перед виконанням цієї операції.

Відповідно до п. 6.8 вказаної Постанови
користувач не несе відповідальності за
здійснення платіжних операцій, якщо
спеціальний платіжний засіб було
використано без фізичного пред'явлення
користувачем або електронної
ідентифікації самого спеціального
платіжного засобу та його держателя,
крім випадків, коли доведено, що
користувач своїми діями чи
бездіяльністю сприяв втраті,
незаконному використанню ПІНу або
іншої інформації, яка дає змогу
ініціювати платіжні операції.

Судом встановлено, що 31.01.2011 року між
ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було
укладено договір про відкриття,
обслуговування та кредитування
поточного рахунку фізичної особи,
операції за якими можуть здійснюватись
з використанням платіжної картки в ПАТ
«Банк Кредит Дніпро». На підставі умов
договору відповідачем була надана
позивачу картка НОМЕР_1.

З матеріалів справи убачається, що
позивач 08.01.2014 року прибув у м.
Ріо-де-Жанейро (Бразилія).

10.01.2014 року позивач звернувся до
місцевої поліції із заявою про
вчинення злочину шляхом
несанкціонованого зняття з належної
йому картки грошових коштів, що має
ознаки шахрайства, оскільки він будучи
в ресторані почав отримувати
смс-повідомлення про зняття з його
картки грошових коштів у розмірі 800
бразильських реалів, тоді як його
картка перебувала в сейфі готелю, про
що він одразу переконався,
повернувшись в готель та відкривши
сейф.

10.02.2014 року, після повернення в Україну,
позивач звернувся до відповідача із
заявою про розслідування даного
випадку. Листом від 18.03.2014 року
відповідач просив позивача надати
підтвердження того, що платіжна картка
дійсно знаходилась у сейфі готелю.

На виконання вказаної вимоги 27.03.2014
року позивач повідомив письмово
відповідача про те, що факт знаходження
картки в сейфі він перевірив особисто,
а факт знаходження його в місці,
віддаленому від здійснення
несанкціонованих трансакцій,
підтверджується випискою по
картковому рахунку іншого банку,
карткою якою він розрахувався в
ресторані.

Листом від 31.03.2014 року відповідач
відмовив позивачу в поверненні коштів,
оскільки останнім не були надані
докази несанкціонованого зняття
грошових коштів.

Згідно процедури службового
розслідування банк звернувся до
процесінгового центру ПАТ «ПУМБ»,
оскільки саме він здійснює
обслуговування Visa, MasterCard. На запит
банку було повідомлено, що згідно
правил МПС VISA Іnternational Regulations - Dispute Resolution
від 15.10.13 стр.129 - оспорювання операції
здійсненої в банкоматі по причині
шахрайства не допустимо. Тобто, якщо
операція списання коштів проведена з
введенням ПІН коду, то така операція не
підлягає оспорюванню, повернення
коштів є неможливим.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з аргументованим
висновком суду першої інстанції про
недоведеність ОСОБА_1 своїх позовних
вимог, оскільки операція списання
коштів з рахунку позивача проведена з
введенням ПІН коду, а тому не можна
вважати, що під час списання коштів
відбулося здійснення некоректно
виконаної платіжної операції.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи,
які б давали підстави до скасування
рішення суду, оскільки при розгляді
справи у апеляційному суді скаржник не
надав будь - яких переконливих доказів
на спростування висновків суду першої
інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і
об'єктивно дослідив всі обставини
справи, зібраним доказам дав вірну
правову оцінку й постановив рішення, що
відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 09 липня 2014 року в
справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий
Судді