Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №0604/2-3296/12
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Заполовського В.Й.,

суддів: Павицької Т.М.,
Шевчук А.М.,

при секретарі судового засідання
Капустинській Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Провідна» про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Богунського районного суду м. Житомира
від 11 грудня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом. Після уточнення
позовних вимог просив стягнути з
ОСОБА_2 на свою користь 12 990 грн. 14 коп.
заподіяної матеріальної шкоди та
судові витрати.

В обґрунтування позову посилався на те,
що 03.05.2012 року по вул.Якіра, в м.Житомирі
з вини ОСОБА_2, який керував належним
йому автомобілем «ГАЗ 3110» державний
номерний знак НОМЕР_3, сталася дорожньо
- транспортна пригода. Внаслідок цієї
пригоди належний позивачу автомобіль
«ХЮНДАЙ ЕЛАНТРА», державний номерний
знак НОМЕР_2, отримав механічні
пошкодження.

Згідно висновку експертного
автотоварознавчого дослідження № 36
від 11 травня 2012 року вартість
матеріального збитку завданого
позивачу становить 16 976 грн. 39 коп.

Рішенням Богунського районного суду м.
Житомира від 11 грудня 2013 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на
відшкодування матеріальної шкоди 6 106
грн. 96 коп., витрати за проведення
експертного дослідження у сумі 520 грн.,
сплачений судовий збір у сумі 175 грн.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено за безпідставністю.

Не погодившись з рішенням суду, у
поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить змінити рішення та ухвалити
нове по суті позовних вимог.

Зазначає, що суд першої інстанції
стягнув з ОСОБА_2 лише майнову шкоду, як
втрату товарної вартості пошкодженого
транспортного засобу, а не різницю між
фактичним розміром шкоди і страховою
виплатою, що призвело до порушення його
майнових прав та інтересів.

Заслухавши доводи осіб, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

За змістом ст.1188 ЦК України - шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Як встановив суд та вбачається з
матеріалів справи, 03.05.2012 року по вул.
Якіра, в м.Житомирі з вини відповідача,
який керував належним йому автомобілем
«ГАЗ 3110» державний номерний знак
НОМЕР_3, сталася дорожньо - транспортна
пригода. Внаслідок даної пригоди
належний позивачу автомобіль «ХЮНДАЙ
ЕЛАНТРА», державний номерний знак
НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження.

Згідно висновку експертного
автотоварознавчого дослідження № 36
від 11 травня 2012 року, вартість
матеріального збитку завданого
позивачу становить 16 976 грн. 39 коп., в
тому числі 6 106 грн.96 коп. втрата
товарної вартості пошкодженого
транспортного засобу (а.с.7).

Цивільно - правова
відповідальність ОСОБА_2 за шкоду,
заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх
осіб під час експлуатації
транспортного засобу застрахована
згідно полісу №АА 7274948 від 07.01.2012 року
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. При цьому, ліміт майнової
відповідальності за шкоду заподіяну
майну визначений у розмірі 50 000 грн.
(а.с.45).

Відповідно до ст.22 Закону України „Про
обов'язкове страхування власників
цивільно-правової відповідальності
наземних транспортних засобів", при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Частиною 2 ст.1192 ЦК України передбачено,
що розмір збитків, що підлягає
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна.

За змістом ст.29 та пункту 36.7 статті 36
Закону України „Про обов'язкове
страхування власників
цивільно-правової відповідальності
наземних транспортних засобів", у
зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку
встановленому законодавством, але
позивач у разі незгоди з нарахованим
страхувальником розміром страхового
відшкодування має право оскаржити
нарахування страхувальника у судовому
порядку.

Відповідно до ст.34 вказаного Закону
передбачено, що для визначення розміру
збитків страховиком та потерпілим
можуть залучатися експерти.

За статтею 1194 ЦК України особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Відповідно до п.32.7 ст.32 Закону України
„Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" відшкодування втрати
товарного вигляду транспортного
засобу в обов'язки страховика не
входить.

Відтак, особами, відповідальними за
завдані позивачу збитки є ПрАТ
„Страхова Компанія „Провідна"
відповідно до Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів" в
межах передбачених полісом №АА 7274948
від 07.01.2012 року, а також ОСОБА_2, як
власник транспортного засобу,
відповідно до вимог ст.1187, 1188 ЦК України
в тій частині, що не підлягає
відшкодуванню ПрАТ „Страхова Компанія
„Провідна", як страховиком.

З матеріалів справи, а саме з
страхового акту №1 0601/39/1930, складеного
страховиком (страховою компанією)
вбачається, що загальна сума збитку за
розрахунком спеціаліста, завдана
позивачу в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
становить 5 006 грн.25 коп. Вказана сума
позивачу страховою компанією
виплачена 19.09.2012 року за мінусом
франшизи 500 грн., яка відшкодована
відповідачем ОСОБА_2 в добровільному
порядку.

При цьому, позивач вважає, що розмір
матеріального збитку завданого йому
становить 16 976 грн. 39 коп., в тому числі 6
106 грн.96 коп. втрата товарної вартості
пошкодженого транспортного засобу, як
визначено висновком експертного
автотоварознавчого дослідження № 36
від 11 травня 2012 року.

Однак, нарахований страхувальником
розмір страхового відшкодування у сумі
5 006 грн.25 коп. позивачем не оскаржено,
хоча він може вимагати відшкодування
шкоди у повному обсязі в межах ліміту
відповідальності страховика, яким є
ПрАТ „Страхова Компанія" „Провідна", а
саме в межах 50 000 грн.

Проте вимог до ПрАТ „Страхова Компанія
„Провідна" позивачем не заявлено,
зазначена особа в якості відповідача
до участі у справі судом першої
інстанції не залучена.

При цьому, позивач не позбавлений
такого права.

З огляду на наведене, суд першої
інстанції на підставі вимог ст.29,
пункту 36.7 статті 36, пункту 32.7 ст.32
Закону України „Про обов'язкове
страхування власників
цивільно-правової відповідальності
наземних транспортних засобів", статті
1194 ЦК України обґрунтовано поклав на
відповідача ОСОБА_2 майнову
відповідальність по відшкодуванню
лише 6 106 грн.96 коп., як втрата товарної
вартості пошкодженого транспортного
засобу, а в задоволенні решти позовних
вимог до ОСОБА_2 відмовив.

Доводи позивача, викладені в
апеляційній скарзі не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
права і порушення норм процесуального
права, які передбачені нормами ЦПК
України як підстави для скасування
рішень.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам закону і підстави
для його зміни або скасування та
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів апеляційного
суду, -

у х в а
л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Богунського районного
суду м.Житомира від 11 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий Судді