Справа № 301/80/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"30" січня 2014 р.
м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської
області в особі головуючої Пітерських
М. О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю
позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Іршава
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання права
власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський
районний суд Закарпатської області з
позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадкове
майно, що складається з житлового
будинку з надвірними спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1

Позовні вимоги мотивовано тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер батько позивача
- ОСОБА_4 На випадок смерті він заповіту
не залишив. Позивачка, будучи
спадкоємцем першої черги, спадщину
прийняла, однак не може оформити
свідоцтво про право на спадщину та
право власності на житловий будинок,
оскільки такий у встановленому законом
порядку не зареєстрований. Інші
спадкоємці першої черги - відповідачі
по справі - не бажають спадкувати, тому
спадщину не прийняли. Спадкодавець
побудував вказаний будиинок у 1961 році
відповідно до дозволу на право
будівельних робіт, на земельній
ділянці, відведеній для забудови.
Згідно запису в погосподарській книзі
села саме ОСОБА_4 рахувався власником
вказаного будинку. Просила визнати за
нею право власності на вказаний
житловий будинок внаслідок
спадкування за законом.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала з підстав,
зазначених в позовній заяві, просила
позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов визнала у повному
обсязі і просила його задовольнити,
пояснила, що вона та ОСОБА_3 не приймали
спадщину за батьком і спадкувати не
бажають, не заперечують, щоб право
власності на будинок було визнано за
позивачем.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилася, про день та час розгляду
справи була належним чином
повідомлена, причини неявки суду не
повідомила ( а.с. 27, 28).

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши повно і всебічно обставини,
на які позивач посилався, як на
підставу своїх вимог, оцінивши докази
на ствердження цих обставин в їх
сукупності, суд вважає позов
задовольнити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
житловий будинок, що розташований в
АДРЕСА_1 не зареєстрований в органах
БТІ, однак згідно записів в
погосподарській книзі села Імстичево
власником будинку рахується ОСОБА_4,
який збудував його у 1961 році (а.с.5).

Технічний паспорт на вказаний житловий
будинок виготовлений. Будівництво не є
самочинним, оскільки ОСОБА_4
будівництво провів на земельній
ділянці, що відведена для будівництва
(а.с. 5-8).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від 16.01.2004 року (а.с.4).

Згідно довідок Імстичівської сільради
№810 від 30.09.2013 року та №809 від 30.09.2013
року, ОСОБА_4 заповіту не складав, разом
з ним у спадковому будинку на день
смерті проживала дочка ОСОБА_1 (а.с. 4, 7,
11, 12). Позивачка ОСОБА_1 фактично
проживає в АДРЕСА_1 з 1993 року, що
підтверджується довідкою
Імстичівської сільради №367 від 04.04.2013
року ( а.с. 6). Спадкоємць ОСОБА_1
відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України,
прийняла спадщину. Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК
України, прийнята спадщина визнається
належною спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини

Інші спадкоємці першої черги ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 - відповідачі по справі,
спадщину у встановленому законом
порядку не прийняли, здійснювати право
на спадкування за батьком не бажають.
Визнали позов і не заперечували проти
визнання права власності на вказаний
будинок за позивачем.

Визнання позову відповідачами не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту в судовому
порядку шляхом його визнання у разі,
якщо таке право оспорюється або не
визнається іншою особою.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про
право на спадщину та оформити право
власності на житловий будинок,
оскільки такий побудований у 1961 році,
коли набуття права власності на
нерухоме майно не пов'язувалося з його
державною реєстрацією, тому такий не
зареєстрований ( а.с. 19).

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» права
на нерухоме майно, що виникли до
набрання чинності цим Законом,
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації, передбаченої
цим Законом, за таких умов: якщо
реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди регулювалася
підзаконними нормативними актами,
зокрема такими, як Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затверджена 31 січня 1966 року.

За змістом зазначеного нормативного
акту виникнення права власності на
житлові будинки, споруди не залежало
від державної реєстрації цього права.
До компетенції виконкомів місцевих рад
відносилось також питання узаконення
цих будівель та внесення записів про
право власності на будинки за
громадянами у погосподарські книги
місцевих рад.

Тобто записи у погосподарських книгах
визнавались в якості актів органів
влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності.

Оскільки згідно запису в
погосподарській книзі власником
житлового будинку АДРЕСА_1 вважався
ОСОБА_4, спадкоємцем якого є позивачка,
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1218, 1220, 1261, 1268 ЦК
України, ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 174 ч.4, 208, 209,
212-215, 218, 292, 294 ЦПК України,

рішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на житловий будинок з
надвірними спорудами, що розташований
за адресою: АДРЕСА_1, в цілому.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
його копії, до апеляційного суду
Закарпатської області через цей
районний суд.

Суддя:
М. О. Пітерських