Справа № 765/7349/13-ц
Категорія № 47
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.01.2014 р. Нахімовський районний суд
міста Севастополя в складі :
головуючого судді
при секретарі Мінаковій Т.Л.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення
місця проживання дитини та стягнення
аліментів, суд
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 пред'явила позов до ОСОБА_2
про визначення місця проживання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення
аліментів у твердій грошовій сумі в
розмірі 1000 гривень щомісячно до
досягнення ним повноліття, оскільки
відповідач має нерегулярний дохід,
від обов'язків по утриманню дитини
ухиляється, матеріальної допомоги на
утримання сина не надає.
Справа розглядалася судом
неодноразово. Заочне рішення від
05.08.2013 р., яким позов задоволений, на
підставі заяви відповідача, ухвалою
суду від 03.12.2012 р., скасоване.
В судовому засіданні представник
позивача та ОСОБА_1 позов підтримали.
В зв'язку з черговою неявкою
відповідача та його представника,
просили повторно прийняти заочне
рішення.

Відповідач подав заяву, в якій
просив розглянути справу у його
відсутність, стягнути аліменти в
розмірі ? частки всіх доходів,
оскільки він працевлаштований. Що
стосується вимог про встановлення
місця проживання сина ОСОБА_3, то не
заперечував що дитина залишиться з
позивачкою.

Представник ОСОБА_2 надала заяву в
якій просила розглянути справу у
відсутності відповідача та його
представника, і стягнути аліменти в
розмірі ? частки всіх доходів,
оскільки він працевлаштований і
отримує щомісячно заробітну плату.

Суд вирішував справу за правилами ч.
4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України на
підставі наявних у ній даних і
доказів про права і взаємовідносини
сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального засобу
не здійснювалося.

З матеріалів справи вбачається, що
правовідносини сторін регулюються
нормами глави 13 і 15 Сімейного
Кодексу України.

Судом встановлено, що сторони
знаходились у шлюбі з 05.09.1998 року,
який був розірваний рішенням суду
від 19.12.2012 року. Від сумісного життя
мають одну неповнолітню дитину - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з
позивачкою.

Відповідно до ст. 180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України
передбачає, що за рішенням суду
кошти на утримання дитини ( аліменти
) присуджуються у частці від доходу
її матері, батька і ( або ) у твердій
грошовій сумі.

Частина 2, 3, 4 та ст. 150 СК України
передбачає, що батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток. Батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя. Батьки
зобов'язані поважати дитину.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 184
СК України, якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин,
що мають істотне значення, суд за
заявою платника або одержувача може
визначити розмір аліментів у твердій
грошовій сумі.

2

Як встановив суд, відповідач, будучи
батьком, кошти на утримання сина
доставляє не регулярно і невеликому
розмірі, від 200 до 450 гривень на
місяць, тим самим не виконує
належним чином батьківські обов'язки.
До квітня 2013 р. відповідач працював
водієм в приватному підприємстві, де
його дохід, після сплати податків і
платежів, складав від 164 до 820
гривень на місяць.

З 10.06.2013 р. та на час розгляду справи,
ОСОБА_2 офіційно працює техніком по
обліку в ТОВ «Винил» і його
зарплата, після утримання податків
та обов'язкових платежів складає від
245 гривень 82 копійок ( з серпня по
грудень 2013 р. ) до 355 гривень 07
копійок ( в червні 2013 р. ) та до 491
гривень 64 копійок ( в липні 2013 р. ) (
а.с. 80 ).

З наданих позивачкою банківських
квитанцій про отримання аліментів,
та випискою з банківського рахунку
дитини, в період з квітня по грудень
2013 р. позивачка отримувала від
відповідача в якості аліментів
щомісячно від 200 до 500 гривень ( а.с.
43 - 46, 89, 90 ).

Викладене підтверджується копіями
свідоцтво про народження дитини,
рішення суду про розірвання шлюбу,
довідкою про заробітну плату,
довідками з місця роботи,
квитанціями про сплату аліментів,
випискою з банківського рахунку
ОСОБА_4

Виходячи з рівня заробітної плати
відповідача, яка тривалий час
становить менш встановленого законом
мінімальної заробітної плати в
України, ухилення відповідача надати
реальні відомості про доходи, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_4 має
інші доходи для існування, у тому
числі мінливі доходи, тому суд
приходе про можливість визначення
розміру аліментів у твердій грошовій
сумі, як і просила позивачка.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 182 СК
України, враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини,
матеріальне становище платника
аліментів, суд визначає розмір
аліментів як і просила позивачка.

Враховує суд і те, що відповідач та
його представник жодного разу в
судові засідання не з'явилися, своїх
пояснень не надали.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про
прожитковий мінімум», прожитковий
мінімум - вартісна величина
достатнього для забезпечення
нормального функціонування організму
людини, збереження його здоров'я,
набору продуктів харчування, а також
мінімального набору непродовольчих
товарів та мінімального набору
послуг, необхідних для задоволення
основних соціальних і культурних
потреб особистості.

Прожитковий мінімум для дитини віком
від 6 до 18 років встановлений на час
розгляду справи в 2013 р. був 1210
гривень, а в 2014 р. - 1286 гривень.

Виходячи з приписів ст. 150 СК
України, однаковий обов'язок батьків
піклуватися про дитину та надавати
їй матеріальну допомогу, а також
рівня доходів позивачки, що не
дозволяють забезпечувати дитині
нормальний рівень життя та розвитку,
суд вважає можливим стягувати
аліменти з відповідача в розмірі
прожиткового мінімуму, що сумісно з
доходами позивачки безперечно
забезпечить можливість нормального
фізичного, духовного та морального
розвитку дитини.

Позивачка працює, але її щомісячна
заробітна плата на місяць в 2013 р.
після утримання податків і
обов'язкових платежів, складає від 2486
гривень на місяць до 2825 гривень 48
копійок, тому розмір її доходів, з
урахуванням дитини, складає від 1243
до 1412 гривень на місяць, що є
фактично прожитковим мінімумом.

Доводи відповідача про те, що він не
може в такому великому розмірі
сплачувати аліменти, суд до уваги не
приймає, оскільки суду відповідачем
не було надано доказів того, що він
не має доходів. Довідку про доходи,
отримані у ТОВ «Строитель» за період
з 01.10.2012 р. по 31.03.1013 року, надану
відповідачем 13.05.2013 року, суд також
до уваги не приймає, оскільки з
02.04.2013 року відповідач з даного ТОВ
«Строитель» звільнений. Стосовно
довідки про зарплату в ТОВ «Винил»,
то суд дав належну оцінку в
мотивувальній частині рішення.

Окрім того, інших дітей або осіб, які
б знаходились на його утриманні,
відповідач не має. Він є молодою
працездатною людиною, а тому доводи
відповідача про те, що він має
тільки мізерні заробітки не можуть
бути прийняті до уваги.

При таких обставинах, суд приходить
до висновку про обґрунтованість
вимог позивачки.

3

Суд вважає визначити аліментні
платежі в розмірі 1000 гривень,
щомісячно, починаючи з 10.04.2013 р. до
досягнення повноліття дитини, з
урахуванням сплачений відповідачем в
період з квітня по 31 грудня 2013 р.
суми в розмірі 3600 гривень.

Що стосується вимог про визначення
місця проживання дитини, то оскільки
син сторін проживає з матір'ю, і
відповідач не заперечує проти
задоволення цих вимог, то вони
підлягають задоволенню.

Стосовно додаткових витрат на
дитину, передбачені ст. 185 СК України,
на які в позові посилалася ОСОБА_1,
то такі вимоги повинні бути
оформлені належним чином і
відповідати вимогам, встановленим
законом до позовній заяві.

Оскільки позивачка в силу закону
була звільнена від сплати судових
витрат, а її позов задоволений в
повному обсязі, то судовий збір по
двом вимогам на загальну суму 487
гривень 20 копійок ( 243,60 + 243,60 )
підлягає стягненню з відповідача в
дохід держави.

На підставі ст. 160, 180, 182, 183 СК
України, керуючись ст. 10, 11, 60, 209, 212 -
215, 224 - 226, 228, 233 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Визначити місце проживання ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю - ОСОБА_1.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Севастополя, на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000
гривень, щомісячно, до його
повноліття, або зміни матеріального
чи сімейного стану сторін, починаючи
з 10.04.2013 р.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Севастополя, судовий
збір в дохід держави у розмірі 487
гривень 20 копійок.

Рішення про стягнення аліментів у
межах суми платежу за 1 місяць
підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача про перегляд
заочного рішення протягом 10 днів з
дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду м.
Севастополя, через Нахімовський
райсуд м. Севастополя. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Нахімовського районного

суду міста Севастополя
Єзерський
П.О.