Номер провадження 2/754/6539/14
26.12.2014 року Деснянський районний суд м.
головуючого - судді - Панченко О.М.
при секретарі - Буцко М.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «СП
Євротрейд» до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної шкоди, -
Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про відшкодування
матеріальної шкоди, мотивуючи свої
вимоги тим, що 08.04.2011 року відповідача
було прийнято на посаду
водія-експедитора міжнародних
перевезень ТОВ «СП Євротрейд». Згодом
між позивачем та відповідачем було
укладено трудовий контракт від 09.08.2013
року строком на один рік. Крім того, між
товариством та відповідачем було
укладено договір про повну матеріальну
індивідуальну відповідальність. В
період часу з 23.03.2014 оку по 12.04.2014 року
відповідач здійснював транспортне
міжнародне перевезення по маршруту
Ірпінь-Баку-Ірпінь, що підтверджується
подорожнім листом вантажного
автомобіля в міжнародному сполученні
№349158 від 23.03.2014 року. Відповідно до
довідки-розрахунку №349158, яка є
складовою частиною подорожнього листа,
визначаються норми витрат пального на
виконання рейсу. Так, відповідно до
розрахункових норм витрат пального на
виконання даного рейсу, необхідно 1779
літри пального. Під час виконання рейсу
у відповідача була паливна картка, яка
належить позивачу і якою він
користувався і використав набагато
більше палива, ніж це передбачено
нормами, користуючись своїм службовим
становищем. Відповідно до
довідки-розрахунку №349158 відповідачем
було куплено 4 996 літрів палива, що
значно більше заявленої норми, що
підтверджується роздруківкою з
системи моніторингу за використанням
паливної картки, яка була використана
відповідачем під час виконання
міжнародного маршрутного перевезення,
в якій зазначається якими заправочними
станціями користувався відповідач,
дата та час використання паливної
картки, скільки саме пального він
купував та ціна за якою купувалося
пальне. Також після повернення з рейсу,
після 12.04.2014 року відповідач жодного
разу не з»явився на своєму робочому
місці, на дзвінки не відповідав. Таким
чином, своїми діями, відповідач наніс
позивачу матеріальної шкоди на суму 39
457,11 грн., яку позивач і просив стягнути
з відповідача в судовому порядку.
Представник позивача в судовому
засіданні повністю підтримав позовну
заяву і просив суд про задоволення
позову в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, належним чином
повідомлений про дати розгляду справи,
про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд
вважає за можливе ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, проти чого не заперечував в
судовому засіданні представник
позивача.

Вислухавши пояснення представника
позивача, вивчивши письмові матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні було встановлено,
що 08.04.2011 року відповідача було
прийнято на посаду водія-експедитора
міжнародних перевезень ТОВ «СП
Євротрейд» (а.с.5).

09.08.2013 року між позивачем та
відповідачем було укладено трудовий
контракт від строком на один рік.
(а.с.6-9).

09.08.2013 року між товариством та
відповідачем було укладено договір про
повну матеріальну індивідуальну
відповідальність (а.с.10 -11).

В період часу з 23.03.2014 оку по 12.04.2014 року
відповідач здійснював транспортне
міжнародне перевезення по маршруту
Ірпінь-Баку-Ірпінь, що підтверджується
подорожнім листом вантажного
автомобіля в міжнародному сполученні
№349158 від 23.03.2014 року (а.с.15).

Відповідно до довідки-розрахунку №349158,
яка є складовою частиною подорожнього
листа, визначаються норми витрат
пального на виконання рейсу. Так,
відповідно до розрахункових норм
витрат пального на виконання даного
рейсу, необхідно 1779 літри пального. (а.с.
17).

Під час виконання рейсу у відповідача
була паливна картка, яка належить
позивачу і якою він користувався і
використав набагато більше палива, ніж
це передбачено нормами, користуючись
своїм службовим становищем. Відповідно
до довідки-розрахунку №349158
відповідачем було куплено 4 996 літрів
палива, що значно більше заявленої
норми, що підтверджується роздруківкою
з системи моніторингу за використанням
паливної картки, яка була використана
відповідачем під час виконання
міжнародного маршрутного перевезення,
в якій зазначається якими заправочними
станціями користувався відповідач,
дата та час використання паливної
картки, скільки саме пального він
купував та ціна за якою купувалося
пальне. (а.с. 18-19).

Також в судовому засіданні було
встановлено, що після повернення з
рейсу, після 12.04.2014 року відповідач
жодного разу не з»явився на своєму
робочому місці, на дзвінки не
відповідав. Таким чином, своїми діями,
відповідач наніс позивачу
матеріальної шкоди на суму 39 457,11
грн.,яка підлягає стягненню з нього в
судовому порядку на користь позивача.

Відповідно до ст. 130 КзпП, працівники
несуть матеріальну відповідальність
за шкоду, заподіяну підприємству,
установі, організації внаслідок
порушення покладених на них трудових
обов»язків.

Під прямою дійсною шкодою завданою
підприємству, згідно Пленуму
Верховного Суду України від 29.12.1992 року
№14 «Про судову практику в справах про
відшкодування шкоди, заподіяної
підприємствам, установам, організаціям
їх працівників» слід розуміти втрату,
погіршення або зниження цінності
майна, необхідність для підприємства,
установи, організації провести затрати
на відновлення,придбання майна чи
інших цінностей або провести зайві,
тобто викликані внаслідок порушення
працівником трудових обов»язків,
грошові кошти.

Відповідно до ст. 135-3 КЗпП України
розмір заподіяної підприємству,
установі, організації шкоди
визначається за фактичними витратами,
на підставі даних бухгалтерського
обліку, виходячи з балансової вартості
(собівартості) матеріальних цінностей
за вирахуванням зносу згідно з
установленими нормами.

Розмір шкоди, заподіяної
підприємству, установі, організації
визначається згідно порядку
визначення розміру збитків від
розкрадання, нестачі, знищення
(псування) матеріальних цінностей,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.01.1996 року № 116,
яким встановлено механізм визначення
розміру таких збитків.

Аналізуючи зібрані по справі докази в
їх сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги ТОВ «СП Євротрейд»
підлягають задоволенню, оскільки є
обґрунтованими та доведеними в
судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.
10, 11, 15, 60, 88, 212-215, 218, 224-233 ЦПК України,
ст.ст. 130,135-3 КЗпП України, Постановою
Пленуму Верховного Суду України від
29.12.1992 року №14 «Про судову практику в
справах про відшкодування шкоди,
заподіяної підприємствам, установам,
організаціям їх працівників»,
Постановою Кабінету Міністрів України
від 22.01.1996 року №116 «Про затвердження
порядку визначення розміру збитків від
розкрадання, нестачі, знищення
(псування) матеріальних цінностей»,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «СП
Євротрейд» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1 на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «СП
Євротрейд», ІПН 14325912 матеріальну шкоду
в розмірі 39 457 грн. 11 коп., а також судові
витрати у вигляді судового збору в
розмірі 394 грн. 57 коп.

Заочне рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення шляхом подачі апеляційної
скарги.

Заяву про перегляд заочного рішення
суду може бути подано протягом десяти
днів з дня отримання відповідачем його
копії.

Головуючий: