АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Справа №22-ц/796/847/2014
Головуючий у 1 - й інстанції: Лозинська
Доповідач - Ратнікова В.М.
І М Е Н Е М У
30 січня 2014 року колегія суддів
Судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
головуючого судді - Ратнікової В.М.
суддів - Борисової О.В.
при секретарі - Пилипчук В.Є
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу
Солом'янського районного суду міста
Києва від 30 вересня 2013 року про відмову
в відкритті провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м.Києва,
Управління праці та соціального
захисту населення Солом'янської
районної у місті Києві державної
адміністрації про встановлення факту,
що має юридичне значення, -
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Солом'янського районного суду
міста Києва від 30 вересня 2013 року
ОСОБА_3 відмовлено у відкритті
провадження у цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м.Києва,
Управління праці та соціального
захисту населення Солом'янської
районної у місті Києві державної
адміністрації про встановлення факту,
що має юридичне значення.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду,
представник заявника ОСОБА_3 ОСОБА_4
звернулась до суду з апеляційною
скаргою, в якій просила ухвалу
Солом'янського районного суду міста
Києва від 30 вересня 2013 року скасувати
та направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що
ухвалу суду 1-ї інстанції постановлено
з порушенням норм процесуального
права. Зазначає, що відмовляючи у
відкриті провадження у справі суд 1-ї
інстанції прийшов до помилкового
висновку про те, що даний спір не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства, оскільки з обставин
справи та позиції відповідачів у даних
правовідносинах вбачається спір про
право, який підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства на загальних
В судове засідання ОСОБА_3, представник
Управління Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м.Києва та
представник Управління праці та
соціального захисту населення
Солом'янської районної у місті Києві
державної адміністрації в судове
засідання не з'явилися, про день та час
слухання справи судом повідомлені у
встановленому законом порядку, причину
неявки суду не повідомили, а тому,
колегія судів вважає можливим слухати
справу за їх відсутності.
Від представника позивача ОСОБА_3
ОСОБА_4 на адресу Апеляційного суду
міста Києва надійшла заява про
відкладення розгляду справи на іншу
дату, у зв'язку з її хворобою, проте,
належних та допустимих доказів на
підтвердження даної обставини
представником позивача до заяви надано
не було, а тому у колегії суддів
відсутні правові підстави для визнання
причини неявки представника позивача
в судове засідання поважною та для
відкладення розгляду справи. Колегія
суддів вважає за можливе слухати
справу за відсутності представника
Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги і обґрунтованість
постановленої ухвали, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
Зі змісту позовної заяви ОСОБА_3
вбачається, що у з в'язку з роботою в
зонах відчуження позивачу було видано
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
2 категорії серії НОМЕР_1 (дублікат
серії НОМЕР_2 від 11.11.2010 року). В
подальшому ОСОБА_3 звернувся до
Управління праці та соціального
захисту населення Солом'янської
районної у місті Києві державної
адміністрації для передачі його справи
до Комісії зі спірних питань
встановлення статусу осіб, які брали
участь у ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, Міністерства
соціальної політики України.
За наслідками розгляду справи Комісією
зі спірних питань встановлення статусу
осіб, які брали участь у ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
було прийнято рішення про
безпідставність видачі посвідчення
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 2 категорії. На
даний час посвідчення учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії
скасоване та відсутня можливість
отримання пенсії зі скороченням
У зв'язку з чим, ОСОБА_3 звернувся до
Солом'янського районного суду міста
Києва з позовною заявою до Управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м.Києва,
Управління праці та соціального
захисту населення Солом'янської
районної у місті Києві державної
адміністрації про встановлення факту
перебування позивача у відрядженні в
населених пунктах району Чорнобиля,
які віднесені до зон радіоактивного
забруднення в період з 06.06.1986 року по
Відмовляючи у відкритті провадження за
позовною заявою ОСОБА_3 про
встановлення факту перебування в зоні
відчуження, суд 1-ї інстанції посилався
на те, що даний спір не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.
Колегія суддів вважає, що такі висновки
суду першої інстанції повністю
відповідають встановленим обставинам
справи, дослідженим доказам та вимогам
Частиною 1 статті 256 ЦПК України
встановлений перелік юридичних фактів,
які можуть бути встановлені у судовому
З матеріалів справи вбачається, що
підставою для звернення ОСОБА_3 до суду
з позовною заявою про встановлення
факту перебування в зоні відчуження
стало рішення Комісії зі спірних
питань встановлення статусу осіб, які
брали участь у ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС про
безпідставність видачі ОСОБА_3
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
2 категорії, що позбавило останнього
можливості отримання пенсії зі
скороченням пенсійного віку.
До переліку, визначеному у частині
першій статті 256 ЦПК України, юридичний
факт, який просить встановити заявник,
Встановлення фактів, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, не зазначених у частині першій
статті 256 ЦПК України, в судовому
порядку можливо лише тоді, коли діючим
законодавством не передбачено іншого
порядку їх встановлення.
Правила видачі посвідчень учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС і потерпілого
внаслідок Чорнобильської катастрофи
регулюються «Порядком видачі
посвідчень особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
затвердженим 20.01.1997 року Постановою
Кабінету Міністрів України №51.
Відповідно до п. 2, 10 Порядку
посвідчення є документом, що
підтверджує статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надає право
користуватися пільгами й
компенсаціями, встановленими Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
іншими актами законодавства.
Посвідчення, зокрема, потерпілим і
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС видаються Радою
Міністрів АРК, обласними, Київською та
Севастопольською міськими державними
адміністраціями за поданням місцевих
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування за місцем
Рішення зазначених комісій є підставою
для видачі посвідчень відповідної
категорії. У разі встановлення цими
комісіями факту необґрунтованої
видачі посвідчення відповідної
категорії посвідчення на підставі
рішення комісії підлягає вилученню.

Відповідно до пункту 1 Положення про
Комісію зі спірних питань визначення
статусу осіб, які брали участь у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України 11.08.2004 року
за №184, комісія - це постійно діючий
колегіальний орган, що створюється при
Міністерстві праці та соціальної
політики України (далі - Мінпраці) для
розгляду спірних питань визначення
статусу осіб, які брали участь у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

Основним завданням Комісії є розгляд
спірних питань осіб, які брали участь у
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, з
метою визначення статусу учасника
ліквідації наслідків аварії та
перевірка правильності видачі
посвідчень постраждалого внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Комісія в межах своїх повноважень
приймає рішення, яке може бути
оскаржено в установленому
законодавством порядку.

У разі встановлення Комісією факту
необґрунтованої видачі посвідчення
відповідної категорії воно на підставі
рішення Комісії підлягає вилученню.

За роз'ясненнями, що містяться в п. 2
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року №5 «Про
судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» при вирішенні питання про
підвідомчість справи суди мають право
враховувати норми законодавчих актів,
якими передбачено несудовий порядок
встановлення певних фактів або
визначено факти, які в даних
правовідносинах можуть
підтверджуватися рішенням суду.

Зокрема, не можуть розглядатися судами
заяви про встановлення фактів
належності до осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
до ветеранів чи інвалідів війни,
проходження військової служби,
перебування на фронті, у партизанських
загонах, одержання поранень і контузій
при виконанні обов'язків військової
служби, про встановлення причин і
ступеня втрати працездатності, групи
інвалідності та часу її настання, про
закінчення учбового закладу і
одержання відповідної освіти,
одержання урядових нагород. Відмова
відповідного органу в установленні
такого факту може бути оскаржена
заінтересованою особою до суду в
порядку, передбаченому законодавством.

Таким чином, з наведеного вбачається,
що для встановлення факту перебування
в зоні відчуження законодавством
передбачений не судовий, а інший
порядок його встановлення.

Відмова ж відповідного органу в
установленні такого факту може бути
оскаржена заінтересованою особою до
суду в порядку, передбаченому КАС
України.

Зважаючи на викладені положення норм
законодавства, матеріали справи та
заявлені вимоги, колегія суддів вважає,
що судом першої інстанції обґрунтовано
відмовлено у відкритті провадження у
справі, оскільки справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Доводи апеляційної скарги
правильність висновків суду 1-ї
інстанції не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що ухвала суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
постановлена з дотриманням норм
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
представника заявника ОСОБА_3 ОСОБА_4
відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду
міста Києва від 30 вересня 2013 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: