Ухвала

іменем україни

15 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євтушенко
О.І.,

суддів: Євграфової
Є.П., Журавель В.І.,

Завгородньої
І.М., Ситнік
О.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа - публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Одеської обласної дирекції, про
визнання майна об'єктом спільної
сумісної власності подружжя та
визнання права власності на 1/2 частини
майна в порядку спадкування за
заповітом, за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 03 жовтня 2013 року
про закриття провадження в справі,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_4, третя особа - публічне
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Одеської обласної
дирекції, про визнання майна об'єктом
спільної сумісної власності подружжя
та визнання права власності на Ѕ
частини майна в порядку спадкування за
заповітом.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 11 липня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
03 жовтня 2013 року, позов ОСОБА_3
задоволено частково.

Установлено, що 596/1000 частини та 404/1000
частини квартири АДРЕСА_1, 32/100 частини
квартири АДРЕСА_1, 68/100 частини квартири
АДРЕСА_1 є сумісно набутим майном
колишнього подружжя - ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та
ОСОБА_4

Визнано за ОСОБА_3 в порядку
спадкування за посвідченим приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 29 квітня
2008 року, зареєстрованим в реєстрі за №
3782 заповітом від імені ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право
власності на 1/2 ідеальних частки в
наступному майні:

596/1000 частини квартири АДРЕСА_1;

404/1000 частини квартири АДРЕСА_1;

У решті позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 03 жовтня 2013 року прийнято
відмову ОСОБА_3 від позову в частині
вимог про визнання садового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя та визнання права
власності на 1/2 частини цього будинку в
порядку спадкування за заповітом,
провадження в справі в цій частині
закрито.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3
просить скасувати ухвалу апеляційного
суду Одеської області від 03 жовтня 2013
року про закриття провадження в справі
в частині вимог про визнання садового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_2, об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя та
визнання права власності на
1/2 частини цього будинку в порядку
спадкування за заповітом, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
і процесуального права, та постановити
нову ухвалу про закриття провадження в
справі в частині визнання права
власності на 1/2 частини будинку в
порядку спадкування за заповітом.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню на таких підставах.

З матеріалів справи вбачається, що 26
вересня 2013 року представник ОСОБА_3 -
ОСОБА_8 подала до апеляційного суду
Одеської області заяву про відмову від
позову в частині визнання за ОСОБА_3
права власності на 1/2 частини садового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_2 в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_6 Вимоги в іншій
частині - визнання садового будинку
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_4
заявник просив залишити на розгляд
суду.

Відповідно до ст. 306 ЦПК України в
апеляційному суді позивач має право
відмовитися від позову, а сторони -
укласти мирову угоду відповідно до
загальних правил про ці процесуальні
дії незалежно від того, хто подав
апеляційну скаргу.

Відповідно до загальної норми (ч. 3 ст. 174
ЦПК України) у разі відмови позивача
від позову суд постановляє ухвалу про
закриття провадження у справі.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України
передбачено, що суд своєю ухвалою
закриває провадження у справі, якщо
позивач відмовився від позову і
відмова прийнята судом.

Згідно із ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі
закриття провадження у справі повторне
звернення до суду з приводу спору між
тими самими сторонами, про той самий
предмет і з тих самих підстав не
допускається.

Таким чином, суд апеляційної інстанції,
закриваючи провадження в справі, як в
частині вимог про визнання права
власності на 1/2 частини садового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_2 в порядку спадкування за
заповітом, так і про визнання садового
будинку об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, вийшов за
межі клопотання та закрив провадження
в частині, щодо якої клопотання не
заявлялося, тим самим позбавивши
позивача права на судовий захист,
передбачений ст. 3 ЦПК України.

За таких обставин ухвала апеляційного
суду Одеської області від 03
жовтня 2013 року про закриття
провадження в справі в частині вимог
про визнання садового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2,
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя та визнання права
власності на 1/2 частини цього будинку в
порядку спадкування за заповітом
підлягає скасуванню з передачею справи
в цій частині на новий апеляційний
розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 03 жовтня 2013 року про
закриття провадження в справі в
частині вимог про визнання садового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_2, об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя та
визнання права власності на 1/2 частини
цього будинку в порядку спадкування за
заповітом скасувати, справу в цій
частині передати на новий розгляд до
апеляційного суду Одеської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Євтушенко

Судді: Є.П.
Євграфова

В.І.
Журавель

І.М.
Завгородня

О.М.
Ситнік