Справа № 495/7599/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

10 листопада 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від третіх осіб: не з'явилися

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 495/7599/14-ц

за позовом ОСОБА_1

до Відділу державної виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:

- Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк» «Правекс-Банк»

- Акціонерного товариства «УкрСиббанк»

про звільнення майна з-під арешту

В С Т А Н О В И В:

14.10.2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач) звернулася до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до Відділу державної
виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області (далі по тексту -
відповідач) за участю третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк» «Правекс-Банк» (далі по тексту -
третя особа-1) та Акціонерного
товариства «УкрСиббанк» (далі по
тексту - третя особа-2) про звільнення
майна з-під арешту.

Так, позивач просить суд:

- виключити з постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони його
відчуження серії ВП № 42499195 від 14.03.2014
року, винесеної Відділом державної
виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області, та звільнити з під
арешту транспортний засіб: автомобіль
марки ВАЗ, модель 211540, рік випуску 2007,
колір зелений, шасі (кузов, рама,
коляска) НОМЕР_2, тип ТЗ легковий седан,
реєстраційний номер № НОМЕР_1;

- скасувати постанову серії ВП № 42499195
державного виконавця державної
виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області від 04.09.2014 року.

Позивач - ОСОБА_1, в судове засідання не
з'явилася, але подала до суду заяву,
згідно з якою заявлені позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, просить їх
задовольнити та розглянути справу за
її відсутністю.

Відповідач - ВДВС
Білгород-Дністровського РУЮ, та третя
особа-2 - АТ «УкрСиббанк»., відзив або
заперечення на позов ОСОБА_1 до суду не
надали та їх представники в судове
засідання не з'явилися без поважних
причин, про причини неявки суд не
повідомили, будь-яких клопотань не
заявляли, хоча були належним чином
повідомлені про час та місце судового
розгляду, що підтверджується наявними
в матеріалах справи відповідними
поштовими повідомленнями.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
169 Цивільного процесуального кодексу
України, суд відкладає розгляд справи в
межах строків, встановлених статтею 157
цього Кодексу, у разі першої неявки в
судове засідання сторони або
будь-якого з інших осіб, які беруть
участь у справі, оповіщених у
встановленому порядку про час і місце
судового розгляду, якщо вони
повідомили про причини неявки, які
судом визнано поважними.

Неявка представника в судове засідання
без поважних причин або неповідомлення
ним про причини неявки не є перешкодою
для розгляду справи (ч.2 ст.169 ЦПК
України).

Представник третьої особи-1 - ПАТ «КБ
«Правекс-Банк», в судове засідання не
з'явився, але подав до суду заяву,
відповідно до якою просить справу
розглядати у його відсутність, з
позовними вимогами згоден, просить їх
задовольнити, заперечень не має.

Враховуючи викладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
вважає за можливе розглянути справу
без присутності учасників судового
процесу, на підставі наявних та
достатніх для розгляду матеріалів
справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву ОСОБА_1,
вивчивши матеріали справи, дослідивши
надані докази, суд дійшов до наступних
висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
03.08.2007 року між АКБ «Правекс-Банк» (Банк)
та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено
кредитний договір № 3249-002/07/Р,
відповідно до умов якого Банк надав, а
Позичальник отримав кредит у розмірі 45
000 гривен готівкою на споживчі цілі зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 15,49 % на рік з
кінцевим терміном повернення до 03.08.2014
року.

З метою забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором №
3249-002/07/Р від 03.08.2007 року між АКБ
«Правекс-Банк» (Заставодержатель) та
ОСОБА_1 (Заставодавець) 03.08.2007 року було
укладено Договір застави
транспортного засобу від 03.08.2007 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського нотаріального округу ОСОБА_2,
зареєстрованого в реєстрі за № 4302,
згідно умов якого ОСОБА_1 надала у
заставу належний їй на праві власності
автомобіль марки «ВАЗ», модель 211540, рік
випуску 2007, колір зелений, шасі (кузов,
рама, коляска) № НОМЕР_2, тип ТЗ легковий
седан, реєстраційний номер НОМЕР_1.

14.03.2014 року державним виконавцем ВДВС
Білгород-Дністровського РУЮ винесено
постанову серії ВП № 42499195 про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, якою накладено
арешт на транспортний засіб типу
легковий універсал, марки ВАЗ, модель
211540, рік випуску 2007, колір зелений, шасі
(кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2, тип ТЗ
легковий седан, реєстраційний номер
НОМЕР_1, що належить боржнику - ОСОБА_1
Заборонено відчужувати будь-яке майно,
яке належить боржнику - ОСОБА_1

04.09.2014 року державним виконавцем ВДВС
Білгород-Дністровського РУЮ винесено
постанову серії ВП № 42499195 про розшук
майна боржника, якою оголошено розшук
майна: автомобіля ВАЗ, модель 211540, рік
випуску 2007, колір зелений, шасі (кузов,
рама, коляска) № НОМЕР_2, тип ТЗ легковий
седан, реєстраційний номер № НОМЕР_1, що
належить боржнику - ОСОБА_1

Зазначені обставини і стали підставою
для звернення ОСОБА_1 до суду з
відповідним позовом.

Відповідно до положень Інструкції «Про
проведення виконавчих дій» № 74/5 від
15.12.1999 року та ст.52 Закону України «Про
виконавче провадження», для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставне майно може бути звернено у
разі:

- виникнення права застави після
винесення судом рішення про стягнення
з боржників коштів;

- коли вартість предмета застави
перевищує розмір заборгованості
боржника заставодержателю.

Статтею 16 Закону України «Про заставу»
передбачено, що право застави виникає з
моменту укладання договору застави.

Так, право застави на автомобіль: ВАЗ,
модель 211540, рік випуску 2007, колір
зелений, шасі (кузов, рама, коляска) №
НОМЕР_2, тип ТЗ легковий седан,
реєстраційний номер № НОМЕР_1, виникло
у АКБ «Правекс-Банк» 03.08.2007 року (момент
укладення АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1
договору застави транспортного
засобу).

В свою чергу, державним виконавцем ВДВС
Білгород-Дністровського РУЮ винесено
постанову про накладення арешту на
рухоме майно боржника та оголошення
заборони на відчуження транспортного
засобу від 14.03.2014 року серії ВП №42499195 та
постанову про розшук майна боржника
від 04.09.2014 року серії ВП № 42499195 щодо
всього майна, що належить ОСОБА_3,
зокрема, автомобіль: ВАЗ, модель 211540,
рік випуску 2007, колір зелений, шасі
(кузов, рама, коляска) НОМЕР_2, тип ТЗ
легковий седан, реєстраційний номер №
НОМЕР_1, що належить боржнику - ОСОБА_1,
лише 14.03.2014 року та 04.09.2014 року на
підставі виконавчого листа № 2/1522/11955/11
виданого 15.04.2013 року Приморським
районним судом м. Одеси.

Згідно із ст.19 Закону України «Про
заставу», за рахунок заставленого
майна заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент
фактичного задоволення, включаючи
проценти, відшкодування збитків,
завданих прострочкою виконання (а у
випадках, передбачених законом чи
договором, - неустойку), необхідні
витрати на утримання заставленого
майна, а також витрати на здійснення
забезпеченої заставою вимоги, якщо
інше не передбачено договором застави.

Статтею 54 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено
право заставодержателя звернутися до
суду про звільнення заставленого майна
з-під арешту.

У випадку незавершеного виконавчого
провадження, арешт з майна може бути
знятий за рішенням суду (ч.5 ст.60 Закону
України «Про виконавче провадження»).

Згідно із п.4 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 27.08.1976 року
№ 6 «Про судову практику у справах про
виключення майна з опису», за
правилами, встановленими для розгляду
позовів про виключення майна з опису,
розглядаються вимоги громадян і
організацій, що ґрунтуються як на праві
власності, так і не праві володіння ним
і відповідачами в справі суд притягує
боржника, особу, в інтересах якої
накладено арешт на майно.

Згідно ст. ст. 3, 4 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів; здійснюючи
правосуддя суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Статтею 15 Цивільного кодексу України
передбачено право кожної особи на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа також має
право на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного судочинства.

Отже, об'єктом захисту є порушене,
невизнане або оспорювань право чи
цивільний інтерес, саме вони є
підставою для звернення особи за
захистом свого права із застосуванням
відповідного способу захисту. Такі
способи передбачені статтею 16 ЦК
України.

Таким чином, при відкритті провадження
у справі та її вирішенні суд відповідно
до вимог ст.214 ЦПК України повинен
визначити зміст позовних вимог,
предмет позову та його підставу з метою
з'ясування наявності та характеру
спірних правовідносин між сторонами,
виявлення заінтересованих осіб у
справі, правильного застосування
матеріальної форми права до цих
правовідносин та застосування
необхідного способу захисту
порушеного права, а також для
визначення й дослідження кола питань і
заходів, необхідних для ухвалення
законного та обґрунтованого рішення.

Статтею 60 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачене
право особи, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, на звернення до суду з
позовом про визнання права на майно та
про звільнення майна з-під арешту.

У разі прийняття судом рішення про
зняття арешту з майна арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини. Копія постанови про зняття
арешту з майна надсилається боржнику
та органу (установі), якому була
надіслана для виконання постанова про
накладення арешту на майно боржника.

Згідно із ч.4 ст.10 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
сприяє всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених Кодексом.

Такий спосіб захисту, як скасування
постанов державного виконавця, при
вирішенні спору щодо звільнення майна
з-під арешту на підставі ст.60 Закону
України «Про виконавче провадження» не
передбачений, а тому позовні вимоги
ОСОБА_1 про виключення майна з-під
арешту шляхом скасування відповідних
постанов державного виконавця про
накладання арешту на спірний
автомобіль та оголошення його в розшук
не відповідають обраному позивачем
способу захисту.

Відповідно до ч.2 ст.114 Цивільного
процесуального кодексу України, позови
про зняття арешту з майна
пред'являються за місцезнаходженням
цього майна або основної його частини.

Відповідно до ст.6 Європейської
конвенції з прав людини та
основоположних свобод, кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення.

Згідно із ст.1 Цивільного
процесуального кодексу України,
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного
процесуального кодексу України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, при цьому
суд розглядає цивільні справи не
інакше як в межах заявлених позовних
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів. Кожна сторона повинна довести
ті обставин, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 6
цього Кодексу, тобто тягар доказування
лежить на сторонах цивільно-правового
спору.

Доказами є будь які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування
(ст.ст. 57-58 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60
Цивільного процесуального кодексу
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 ЦПК України.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.212 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні (ст.213
ЦПК України).

Враховуючи вищезазначені обставини,
які мають значення для вирішення
справи, визначившись із характером
спірних правовідносин та правовою
нормою, що підлягає до застосування,
надавши їм належну оцінку, суд дійшов
до висновку про часткову законність,
обґрунтованість та правомірність
позовних вимог ОСОБА_1, у зв'язку з чим
позов ОСОБА_1 до ВДВС
Білгород-Дністровського РУЮ за участю
третіх осіб ПАТ «КБ» «Правекс-Банк» та
АТ «УкрСиббанк» про звільнення майна
з-під арешту підлягає частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 19 Закону України
«Про заставу», ст.ст. 52, 54, 60 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст.ст. 3, 10, 11, 60, 114, 157, 197, 208, 209, 212-215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу
державної виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області, за участю третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк» «Правекс-Банк» та Акціонерного
товариства «УкрСиббанк» про
звільнення майна з-під арешту -
задовольнити частково.

Звільнити з-під арешту та розшуку
транспортний засіб типу легковий
седан, марки ВАЗ, модель 211540, рік
випуску 2007, колір зелений, шасі (кузов,
рама, коляска) НОМЕР_2, реєстраційний
номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 на
підставі Свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3,
виданого РЕВ 4-го МРВ УДАІ ГУМВС України
в Одеській області 01.08.2007 року,
накладеного постановою про накладення
арешту на рухоме майно боржника та
оголошення заборони на відчуження
транспортного засобу від 14.03.2014 року
серії ВП № 42499195, та постановою про
розшук майна боржника від 04.09.2014 року
серії ВП № 42499195.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Мишко