АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц - 791/168 /2014
Головуючий в І інстанції: Червоненко
Доповідач: Бугрик В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року січня місяця « 20» дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого: Бугрика В.В.,

Суддів: Лісової Г.Є., Семиженка Г.В.

при секретарі: Філімонову Г.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Херсоні
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Новокаховського міського суду
Херсонської області від 29 жовтня 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИЛА

07 жовтня 2013 року ПАТ «ПриватБанк»
звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача
заборгованості за кредитним договором
№ DNH4KР13690980 від 03 липня 2006 року в сумі 29914
грн. 29 коп., що складається із
заборгованості за кредитом в сумі 1998
грн. 10 коп., заборгованості по процентам
за користування кредитом в сумі 9386 грн.
38 коп., пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором в
сумі 16629 грн. 13 коп., а також штрафів в
сумі 500 грн.(фіксована частина) та в сумі
1400 грн. 68 коп. (процентна складова).

Заочним рішенням суду в
задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача просить скасувати рішення
суду та ухвалити нове яким
задовольнити в повному обсязі позовні
вимоги, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
зазначає, що рішення винесене
внаслідок неповного з'ясування
обставин, які мають значення для справи
та невідповідністю висновків суду
обставинам справи.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено що 03 липня
2006 року ОСОБА_2 подано до ЗАТ
"ПриватБанк", правонаступником якого є
ПАТ "ПриватБанк", заяву про надання
кредиту у сумі 1998 грн. 10 коп. строком на
18 місяців по 03.01.2008 року включно під 2,09%
на місяць для придбання товарів у ПП
ОСОБА_3, а позичальник зобов'язався
повертати банку кредит, а також
сплачувати проценти та комісії. При
цьому, відповідачем погоджено, що
вказана заява разом з Умовами надання
споживчого кредиту фізичним особам і
Тарифами складають між ним та банком
кредитно-заставний договір.
Відповідно до розрахунку, наданого
позивачем, відповідач взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором №
DNH4KР13690980 від 03 липня 2006 року не
виконував, внаслідок чого, станом на 17
липня 2013 року, має заборгованість в
сумі 29914 грн. 29 коп., що складається із
заборгованості за кредитом в сумі 1998
грн. 10 коп., заборгованості по процентам
за користування кредитом в сумі 9386 грн.
38 коп., пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором в
сумі 16629 грн. 13 коп., а також штрафів в
сумі 500 грн.(фіксована частина) та в сумі
1400 грн. 68 коп. (процентна складова).

Згідно ст. 257 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до п. 5.5. Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
("Розстрочка") (Стандарт) сторонами
погоджено термін позовної давності 5
років.

У відповідності до ст. 266 ЦК
України зі спливом позовної давності
до основної вимоги вважається, що
позовна давність спливла і до
додаткової вимоги (стягнення
неустойки, накладення стягнення на
заставлене майно тощо).

Пленум Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в пункті 31
постанови від 30 березня 2012 року N 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
роз'яснив, що враховуючи положення
пункту 7 частини тринадцятої статті 11
Закону України "Про захист прав
споживачів", суди мають виходити з того,
що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі. Оскільки зі спливом строків
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України "Про захист
прав споживачів" застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Суд прийшов до вірного висновку,
що позивач звернувся до суду з даним
позовом за межами строків позовної
давності, які сплинули 03.01.2013 року, і
підстав для зупинення чи переривання
перебігу позовної давності, а також
поважних причин його пропуску не
встановлено, тому з цих підстав
позивачу слід відмовити у задоволенні
позову незалежно від заяви сторони у
спорі.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, тому не
можуть бути прийняті до уваги як
значимі, і апеляційну скаргу слід
відхилити.

Колегія суддів вважає, що рішення
суду ухвалено з дотриманням вимог
закону, нема жодних підстав для його
скасування чи змінення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приват Банк» відхилити.

Рішення Новокаховського міського
суду Херсонської області від 29 жовтня
2013 року по даній справі залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді