Справа № 144/1764/13-ц Провадження №
22-ц/772/216/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Задорожна Л. І.Категорія:
23Доповідач: Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючої:
Копаничук С.Г.

Суддів: Сороки Л.А.,
Нікушина В.П.

при секретарі:
Торбасюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Продовольча компанія «Зоря Поділля»,
за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог - відділу
Держземагенства у Теплицькому районі
про визнання договору оренди землі
недійсним, за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Теплицького
районного суду від 03 грудня 2013 року ,-

В с т а н о в и л а :

В жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Продовольча компанія «Зоря Поділля»,
за участю третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог відділу
Держземагенства у Теплицькому районі
про визнання договору оренди недійсним
посилаючись на те, що укладений ним
02.12.2010 року договір оренди земельної
ділянки не містить всіх передбачених
ч.1 ст.15 ЗУ «Про оренду землі» умов, а
саме - не зазначені існуючі обмеження
(обтяження) щодо використання
земельної ділянки, умови передачі у
заставу та внесення до статутного
фонду права оренди земельної ділянки,
крім того, в акті прийому-передачі
об'єкта оренди не вказано договір
оренди за яким передавалась земельна
ділянка, що свідчить про недійсність
акту. Тому просив визнати договір
оренди землі недійсним.

В ході розгляду справи, позивач подав
заяву про уточнення позовних вимог,
залишивши одну підставу позову - не
зазначення в спірному договорі
існуючих обмежень (обтяжень) щодо
використання земельної ділянки.

Рішенням Теплицького районного суду
від 03.12.2013 року в задоволенні позову
ОСОБА_2 до ТОВ «Продовольча компанія
«Зоря Поділля», за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
- відділу Держземагенства у
Теплицькому районі про визнання
договору оренди землі недійсним -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
зазначене рішення суду скасувати, а
його позов задовольнити повністю,
посилаючись на те, що суд дійшов
помилкового висновку про зазначення в
договорі оренди саме існуючих обмежень
(обтяжень) щодо використання земельної
ділянки, тоді як, згідно Типового
договору оренди, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№220 від 03.03.2004 року, правильним є
зазначення відсутності чи наявності
таких обмежень. Крім того, у орендаря
відсутній вказаний договір оренди, а
тому у нього відсутнє і право на оренду
земельної ділянки.

Заперечуючи проти скарги, ТОВ
«Продовольча компанія «Зоря Поділля»
вважає рішення суду законним та
обґрунтованим, а доводи скарги
безпідставними.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть
участь в справі, перевіривши матеріали
справи ,рішення суду та доводи
апеляційної скарги ,колегія суддів
вважає, що скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 215 ч.1 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Зі змісту ст.203 ЦК України,зокрема,ч.ч.1,3
вбачається, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам ,а волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до частини другої статті 792
ЦК України відносини, щодо найму
(оренди) земельної ділянки регулюються
законом.

Істотні умови договору оренди землі
встановлені статтею 15 Закону України
"Про оренду землі"(в редакції на час
укладення договору) ,якими є : об'єкт
оренди (місце розташування та розмір
земельної ділянки); строк дії договору
оренди; орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін.

Відсутність хоча б однієї з цих
істотних умов є підставою для відмови в
державній реєстрації договору оренди,
а також для визнання договору
недійсним у розумінні частини другої
статті 15 Закону України «Про оренду
землі».

Суд встановив, що ОСОБА_2 є власником
земельної ділянки, площею 1,9418 га, що
призначена для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
(а.с.9). 02.12.2010 року позивач та ТОВ «ПК
«Зоря Поділля» уклали договір оренди
вказаної земельної ділянки, строком на
5 років, який був зареєстрований у
встановленому законом порядку 04.07.2011
року. В п.26 даного договору, не
визначено чи встановлено чи не
встановлено обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки.

Ухвалюючи рішення про відмову у
визнанні договору оренди землі
недійсним, суд першої інстанції
виходив з того, що на момент укладення
даного договору будь-які обмеження
(обтяження) щодо використання
зазначеної земельної ділянки були
відсутні, в оспорюваному договорі
оренди вказані усі істотні умови,
передбачені ст.15 ЗУ «Про оренду землі»,
тому підстав для задоволення позову
немає.

Суд вірно встановив обставини по
справі, належним чином перевірив їх
доказами ,які оцінив відповідно до
ст.212 ЦПК України, правильно визначив
спірні правовідносини та правові норми
,що їх регулюють та дійшов до
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для визнання
договору оренди недійсним.

Доводи скарги про помилковість
висновку про необхідність зазначення в
договорі лише існуючих обмежень
(обтяжень) щодо використання земельної
ділянки, не заслуговують на увагу з
огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодесом.

Згідно ч.1 ст.15 ЗУ «Про оренду землі»
істотними умовами договору оренди
землі є, зокрема, існуючі обмеження
(обтяження) щодо використання
земельної ділянки.

З наведеного вбачається, що у договорі
оренди землі необхідно зазначати саме
існуючі обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки, а
обов'язок зазначення у договорі оренди
умови про відсутність таких обмежень
(обтяжень) даним Законом не
передбачено.

ОСОБА_2, як орендодавець, не навів
доказів існування будь-яких обмежень
(обтяжень) на його земельну ділянку, які
підлягали б зазначенню в договору, а
також не вказав яким чином порушуються
його права, свободи чи інтереси.

Крім того, ч.4 ст.15 ЗУ «Про оренду землі»
передбачено, що існуючі обмеження
(обтяження) щодо використання
земельної ділянки повинні
відображатись в кадастровому плані.
Проте, на кадастровому плані земельної
ділянки позивача відсутні вказівки на
будь-які обмеження (обтяження) з
використання даної ділянки (а. с. 37).

За таких обставин, доводи скарги щодо
вказаного є необґрунтованими.

Інші доводи скарги правильних
висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Рішення суду відповідає матеріалам
справи і вимогам закону, постановлене з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, а тому
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 315 ЦПК України ,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Теплицького районного суду
від 03 грудня 2013 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: