Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"06" листопада 2014 р.
Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді
Ластовки Н.Д.,

при секретарі
Фузік Г.В.,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звертаючись з позовом до суду,
просить суд стягнути з відповідача
ОСОБА_2 аліменти на її користь для
утримання дітей: доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошові сумі по
1000,00 грн. на кожну дитину щомісячно і до
досягнення дітьми повноліття, свої
вимоги мотивує тим, що відповідач, який
являється батьком дітей, матеріальної
допомоги на їх утримання не надає, від
виконання своїх батьківських
обов'язків ухиляється, позивачка
вважає, що батьки зобов'язані
утримувати своїх дітей, а тому вимушена
звернутись з даним позовом до суду.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилась, однак надала до суду заяву,
відповідно до якої позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, просить
провести розгляд справи за її
відсутності, проти винесення заочного
рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про день, час та місце
судового розгляду справи повідомлений
належним чином, про поважні причини
неявки суд не повідомив.

На підставі ч.1 ст.224 Цивільного
процесуального кодексу України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи думку
позивача, яка подала заяву про розгляд
справи в заочному провадженні, суд
визнав можливим провести заочний
розгляд справи у відсутність учасників
судового процесу на підставі наявних у
справі доказів.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши зібрані по справі
докази у їх сукупності, суд приходить
до наступного.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані по справі докази у їх
сукупності, приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу
України, мати, батько мають рівні права
та обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток. Батьки
зобов'язані забезпечити здобуття
дитиною повної загальної середньої
освіти, готувати її до самостійного
життя. Передача дитини на виховання
іншим особам не звільняє батьків від
обов'язку батьківського піклування
щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу
України).

Судом встановлено, що у ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася
донька ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про народження виданого
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Дніпровського районного
управління юстиції у м. Києві. (а.с. 3)

Також, ІНФОРМАЦІЯ_2 року у ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_4. (а.с. 4)

Згідно Довідки № 1173 від 17.09.2014 року
(Форми № 3), виданої ЖРЕО № 402, в квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_3
(донька), ОСОБА_4 (донька), ОСОБА_2
(чоловік), ОСОБА_5 (мати чоловіка). (а.с. 6)

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного
кодексу України, за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу
України розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного
кодексу України мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Як убачається з матеріалів справи,
позивачка просить стягнути з
відповідача аліменти на її користь для
утримання дітей: доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошові сумі по
1000,00 грн. на кожну дитину щомісячно і до
досягнення дітьми повноліття, вказуючи
про те, що в неї погане матеріальне
становище, а відповідач хоча і проживає
разом з позивачкою та дітьми
матеріальної допомоги на утримання не
надає, від виконання своїх
батьківських обов'язків ухиляється.

Згідно із ст. 184 Сімейного кодексу
України розмір аліментів може бути
визначений у твердій грошовій сумі,
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення. Як випливає зі змісту
даної норми, нерегулярним доходом
вважається дохід, що надходить із
різною періодичністю, перервами. Дохід
може бути нерегулярним, у випадку, якщо
оплата праці відбувається по
завершенні її виконання в частині або
повністю. А також якщо виплата
заробітної плати провадиться із
затримкою на порушення умов трудового
законодавства.

Оскільки відповідач достатньої
матеріальної допомоги на утримання
дітей не надає, від виконання своїх
батьківських обов'язків ухиляється,
має нерегулярний, мінливий дохід, суд
дійшов висновку, що за обставин, які
склалися, позов ОСОБА_1 підлягає
задоволенню, а саме виходячи з позовних
вимог позивачки розмір аліментів
визначається судом у твердій грошові
сумі в розмірі по 1000,00 грн. на кожну
дитину щомісячно і до досягнення
дітьми повноліття.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Виходячи з вказаної норми, суд вважає
за необхідне присудити стягнення
аліментів від дня пред'явлення позову
до суду, а саме з 23.09.2014 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України,
суд допускає негайне виконання рішень
у справах про стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць.

Крім того, з відповідача на користь
держави підлягає стягненню судовий
збір в розмірі 243,60 грн., від сплати
якого відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону
України "Про судовий збір" була
звільнена позивачка при зверненні до
суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
141, 150, 180-184, 191 Сімейного кодексу України,
ст.ст. 10, 58, 81, 88, 130, 208, 209, 212-215, 224-226, 232-233,
294, 367 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
аліменти на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої за
адресою: АДРЕСА_1, на утримання доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000,00 грн.
щомісячно, починаючи з 23.09.2014 року і до
досягнення дитиною повноліття та на
утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з
23.09.2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три)
грн. 60 коп.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів підлягає негайному
виконанню у межах суми платежу за один
місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
Дніпровським районним судом м. Києва за
письмовою заявою відповідача про
перегляд заочного рішення, яка може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

С у д д я: