ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
________________________________________________________________________
Справа №201/516/14-ц
Провадження №2/201/525/2014
У Х В А Л А

25 січня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровськ

у складі: головуючого судді
Федоріщева С.С.,

при секретарі
Постоленко Д.І.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_1,

представників відповідача
Семирикова Г.П., Торжевського С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до комунального закладу
Дніпропетровська обласна клінічна
лікарня імені І.І. Мечникова про
поновлення на роботі та стягнення
коштів за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

14.01.2014 р. Позивачка звернулася до
Жовтневого районного суду міста
Дніпропетровська з зазначеною
позовною заявою, в якій просить:

1. Визнати причини пропуску строку
подачі позовної заяви поважними і
прийняти її до розгляду.

2. Поновити її на роботі на посаді
ліфтера ліфтової служби з дня
звільнення.

3. Стягнути з Відповідача на її
користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу з дня звільнення до
дня винесення рішення по справі в сумі
1500 гривень за місяць.

На обґрунтування вимоги про поновлення
строку подачі позову, Позивачка
посилається на те, що вона є одинокою
матір'ю, при звільненні з роботи була
позбавлена єдиного джерела доходу, а
інших у неї немає, місячний строк
подачі позовної заяви вона пропустила
ненавмисно, оскільки змушена була
терміново вирішувати проблеми
матеріального утримання себе і свого
сина. Також вона не змогла у згаданий
строк знайти кошти на правову допомогу
(написання позовної заяви, тощо), а сама
спеціалістом права не являється і не
змогла б самотужки сформулювати у
зверненні до суду законні підстави для
захисту своїх прав.

Під час обговорення клопотання про
поновлення строку подачі позовної
заяви, представник Позивачки підтримав
його згідно викладеного, додавши, що
Позивачка вже зверталася з цим позовом
до суду в листопаді 2013 року, але позовну
заяву було їй повернуто на підставі
ст.121 ЦПК України.

Представники Відповідача проти
задоволення цього клопотання
заперечували.

Вислухавши Сторони та дослідивши
надані суду докази, що стосуються
заявленого клопотання, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого
особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до ст.263 ЦК України, перебіг
позовної давності зупиняється:

1) якщо пред'явленню позову
перешкоджала надзвичайна або
невідворотна за даних умов подія
(непереборна сила);

2) у разі відстрочення виконання
зобов'язання (мораторій) на підставах,
встановлених законом;

3) у разі зупинення дії закону
або іншого нормативно-правового
акта, який регулює відповідні
відносини;

4) якщо позивач або відповідач
перебуває у складі Збройних Сил
України або в інших створених
відповідно до закону військових
формуваннях, що переведені на воєнний
стан.

У разі виникнення обставин,
встановлених частиною першою цієї
статті, перебіг позовної давності
зупиняється на весь час існування цих
обставин.

Від дня припинення обставин, що були
підставою для зупинення перебігу
позовної давності, перебіг позовної
давності продовжується з урахуванням
часу, що минув до його зупинення.

Відповідно до ст.264 ЦК України, перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку.

Позовна давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного із
кількох боржників, а також якщо
предметом позову є лише частина вимоги,
право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної
давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу
позовної давності, до нового строку не
зараховується.

Відповідно до ч.1 ст.265 ЦК України,
залишення позову без розгляду не
зупиняє перебігу позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України, за
вирішенням трудових спорів працівник
може звернутися з заявою про вирішення
трудового спору безпосередньо до
районного, районного у місті, міського
чи міськрайонного суду в тримісячний
строк з дня, коли він дізнався або
повинен був дізнатися про порушення
свого права, а у справах про звільнення
- в місячний строк з дня вручення копії
наказу про звільнення або з дня видачі
трудової книжки.

Відповідно до ст.234 КЗпП України, у разі
пропуску з поважних причин строків,
установлених статтею 233 цього Кодексу,
районний, районний у місті, міський чи
міськрайонний суд може поновити ці
строки.

Відповідно до ст.67 ЦПК України строки, в
межах яких вчиняються процесуальні
дії, встановлюються законом, а якщо не
визначені законом, - встановлюються
судом.

Відповідно до ст.69 ЦПК України перебіг
процесуального строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Стаття 72 ЦПК України передбачає, що
право на вчинення процесуальної дії
втрачається із закінченням строку,
встановленого законом або судом, а
документи подані після закінчення
процесуальних строків, залишаються без
розгляду, якщо суд за клопотанням
особи, що їх подала, не знайде підстав
для поновлення або продовження строку.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.73 ЦПК України,
суд поновлює або продовжує строк,
встановлений відповідно законом або
судом, за клопотанням сторони або іншої
особи у разі його пропущення з поважних
причин. З питань, зазначених у цій
статті, судом постановляється ухвала.

Відповідно п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
розгляду судами трудових спорів" № 9
від 06.11.1992 року (із змінами і
доповненнями) встановлені статтями 228,
233 КЗпП України строки звернення до
суду застосовуються незалежно від
заяви сторін. У кожному випадку суд
зобов'язаний перевірити і обговорити
причини пропуску цих строків, а також
навести у рішенні мотиви, чому він
поновлює або вважає неможливим
поновити порушений строк. Передбачений
ст.233 КЗпП України місячний строк
поширюється на всі випадки звільнення
незалежно від підстав припинення
трудового договору.

В даному випадку, як вбачається з
матеріалів справи та підтверджено в
судовому засіданні представником
Позивачки, остання дізналася про її
звільнення 27.08.2013 р., про що свідчить
розписка Позивачки на Наказі про її
звільнення №1090-п від 09.08.2013 р. З того
моменту до моменту звернення до суду з
даним позовом, 14.01.2014 року, минуло понад
п'ять місяців, тобто Позивачка подала
даний позов у строк, який в п'ять разів
перевищує місячний строк, встановлений
ч.1 ст.233 КЗпП України для подачі позовів
даної категорії. Обставин,
передбачених ст.ст.263,264 ЦК України, які
б зупиняли або переривали перебіг
позовної давності, не встановлено. Факт
звернення до суду в листопаді 2013 року, в
силу ч.1 ст.265 ЦК України, теж не може
бути врахований як підстава для
переривання перебігу позовної
давності, оскільки ця позовна заява
була повернута за клопотанням
представника Позивачки на підставі
ст.121 ЦПК України. Інші причини пропуску
строку позовної давності, на які
посилається Позивачка, мають ознаки
суб'єктивних, які залежали від її волі.

Таким чином, вирішуючи питання про
поновлення Позивачці строку для
звернення до суду з поважних причин,
враховуючи, що поважними причинами
визнаються лише ті обставини, які є
об'єктивно непереборними, не залежать
від волевиявлення особи, пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного звернення
до суду та підтверджені належними
доказами щодо неможливості звернення
до суду, чого в даному випадку немає,
суд доходить до висновку про те, що
підстави для поновлення Позивачці
пропущеного строку звернення до суду,
відсутні.

За таких обставин, в задоволенні
клопотання Позивачки про поновлення їй
строку звернення до суду слід
відмовити, а позовна заява, подана нею
підлягає залишенню без розгляду через
пропуск строку її подання.

Керуючись ст.ст.256,263-265 ЦК України, ст.233,
234 КЗпП України, ст.ст.67, 69, 72, 73, 208-210 ЦПК
України, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про
поновлення строку позовної давності
для звернення з позовом до до
комунального закладу Дніпропетровська
обласна клінічна лікарня імені І.І.
Мечникова про поновлення на роботі та
виплату заробітної плати за час
вимушеного прогулу, відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_4 до комунального
закладу Дніпропетровська обласна
клінічна лікарня імені І.І. Мечникова
про поновлення на роботі та стягнення
коштів за час вимушеного прогулу,
залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена через суд
першої інстанції в 5-денний строк з дня
отримання її копії шляхом подачі
апеляційної скарги до апеляційного
суду Дніпропетровської області.

Суддя
С.С. Федоріщев