Провадження № 2/344/681/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

22 січня 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Бойчук О.В.

секретаря
Кондратів Х.І.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
повернення боргу за договором позики
від 17.09.2011 року,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про повернення боргу за
договором позики від 17.09.2011 року в
розмірі 55951,00 грн.

У позовній заяві позивач зазначив, що 17
вересня 2011 року відповідач позичила у
нього кошти у сумі 7000 доларів США, які
зобов'язалась повернути до 17.10.2011, про
що було надано розписку. Взяті на себе
зобов'язання відповідач не виконала, а
отже зобов'язана повернути 7000 доларів
США, що згідно курсу НБУ на час
укладення договору становить 55951
гривень.

Представник позивача заявлені вимоги у
судовому засіданні підтримала з
мотивів, викладених в позовній заяві,
та не заперечила проти ухвалення
заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, хоча належним чином
повідомлялася про дату, час і місце
судового засідання за останнім відомим
місцем проживання. Про причини неявки
суд не повідомила.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України,
та того, що представник позивача не
заперечила проти заочного розгляду
справи та ухвалення заочного рішення,
яке може бути переглянуте судом за
заявою відповідача, а позивач подав
достатньо матеріалів, які свідчать про
взаємовідносини сторін, суд вважає, що
за можливе провести заочний розгляд
справи за відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові докази,
суд встановив, що спір між сторонами
виник з приводу неналежного виконання
відповідачем зобов'язання за договором
позики.

Судом встановлено, що 17 вересня 2011 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникли договірні
грошові зобов'язання, що
підтверджується розпискою, в якій
вказано про отримання ОСОБА_3 від
ОСОБА_2 позики у сумі 7000 доларів США та
зобов'язання щодо погашення боргу до
17.10.2011 року (а.с. 3).

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

В силу ст. 1046 ЦК України, договір позики
є укладеним з моменту передання грошей
або інших речей, визначених родовими
ознаками.

В обумовлений договором час та в
наступному, відповідач гроші не
повернула. Зазначена обставина нічим
не спростована.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання, в даному
випадку - зобов'язання за договором
позики від 17.09. 2011 року.

За таких обставин суд вважає, що позов є
підставним, а тому його слід
задовольнити та стягнути на користь
позивача еквівалент отриманих за
договором коштів у національній валюті
України в розмірі 55951,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України,
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Тому з
відповідача також слід стягнути на
користь позивача понесені ним судові
витрати.

На підставі наведеного, відповідно до
ст.124 Конституції України, ст.11, 15, 16, 526,
625, 1046,1047, 1049 ЦК України, керуючись ст.ст.
60, 88, 179, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення
боргу за договором позики від 17.09.2011
року - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний №
НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_2, ідентифікаційний №
НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2,
заборгованість за договором позики від
17.09.2011 року в розмірі 55951 гривень 00
копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний №
НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_2, ідентифікаційний №
НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2, 559
гривень 51 копійку судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому
Цивільним процесуальним кодексом
України. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених
статтею 294 ЦПК України, залишається без
розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя
Бойчук О.В.