печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Остапчук Т.В.
,

при секретарі - Онис К. С.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання порядку
користування квартирою

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом про
визнання порядку користування
квартирою, усунення перешкод в
користуванні , посилаючись на те , що є
власником 2/3 частини квартири АДРЕСА_1.
Між співвласниками виник спір відносно
порядку користування квартирою ,
відповідач чинить перешкоди в
користуванні порушують її права, тому
просить встановити порядок
користування квартирою та виділити їй
кімнати 15,1 кв.м., 14.6 кв.м. та вбудовану
шафу -19,1 кв.м., кв.м., а місця загального
користування залишити в спільному
користуванні. В судовому засіданні
позивачка, представник позивача позов
підтримали , просили задовольнити .

Відповідач в судове засідання повторно
не з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлений, про що є
відповідні розписки.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Суд , заслухавши пояснення позивача,
представника позивача, дослідивши
письмові матеріали справи , приходить
до слідуючого.

Встановлено , що сторони є
співвласниками квартири АДРЕСА_1 ,
позивачці належить 2/3 частини квартири
згідно Свідоцтва про право власності
на житло від 22.11.2006р. , Договору
дарування від 3.08.2009р.

Згідно з ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спірним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Пункт 7 ст. 92 Конституції України
встановлює, що правовий режим
власності визначається виключно
законами України. Стаття 321 ЦК України
встановлює непорушність права
власності. Зокрема, ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном. Усунення перешкод власник може
вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди
не пов'язані з позбавленням його
володінням майном.

Пунктом 14 Постанови Пленуму ВСУ «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності»
№ 20 від 22.12.1995 року встановлено, що
квартира не підлягає поділу в натурі
якщо не можливо виділити сторонам
ізольовані жилі та інші приміщення з
самостійними виходами, які можуть
використовуватися як окремі квартири,
у такому випадку може бути встановлено
лише порядок користування
приміщеннями квартири. У протилежному
випадку може бути встановлено порядок
користування приміщеннями квартири,
якщо про це заявлено позов.

Встановлено, що спірна квартира
складається з 3 кімнат жилою площею 48
кв.м., загальною площею 74,8 кв.м.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини , на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Запропонована кімната відповідачу 18,3
кв.м. та кімнати запропоновані
позивачу площею 15,1 кв.м., 14.6 кв.м є
ізольованими.

Незважаючи на наявність
зареєстрованого права власності на 2/3
частини квартири , а також норми ст. 317
ЦК України, відповідно до якої
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном, відповідач перешкоджає
позивачці в користуванні квартирою.

Аналізуючи зібрані докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку
що запропонований порядок
користування квартирою, не порушує
права відповідача .

Аналізуючи зібрані докази в їх
сукупності , суд приходить до висновку ,
що позовні вимоги позивачки про
усунення перешкод в користуванні
квартирою, встановлення порядку
користування квартирою підлягають
задоволенню.

Позовні вимоги про зобов"язання
відповідача утримуватись від дій
пов"язаних з передачею в користування
місць загального користування в
квартирі третім особам не підлягають
задоволенню , оскільки є
безпідставними та не конкретизованими.

При таких обставинах позов підлягає
задоволенню частково.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягнення сплачений судовий
збір в розмірі 243 грн.60 коп.,
підтверджений документально.

Керуючись ст.ст. 319,321,391 ЦК України,
ст.63,150 ЖК України, ст.ст.10,11,60,209, 212,213
ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
порядку користування квартирою
задовольнити частково.

Встановити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1 , виділивши в
користування ОСОБА_1 кімнати площею 15,1
кв.м., 14.6 кв.м. та вбудовану шафу -19,1 кв.м.,
ОСОБА_2 кімнату площею 18,3 кв.м.

Місця загального користування -
коридори , вбиральню, ванну кімнату ,
кухню , балкон залишити в спільному
користуванні.

Зобов "язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди
в користуванні кімнатами площею 15,1
кв.м., 14.6 кв.м. , вбудованою шафою-19,1 кв.м.
, місцями загального користування
ОСОБА_1.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Печерський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому
кодексом. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя
Остапчук Т.В.