Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/5211/14 Головуючий у 1 інстанції: Дацюк О.І.
Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 22» грудня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що має доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої згідно свідоцтва про народження є ОСОБА_3, відповідач по справі.

З 18 серпня 2014 року ОСОБА_5 зарахована студенткою 1 курсу факультету журналістики денної форми навчання за напрямом «Реклама та зв'язки з громадськістю» Запорізького національного університету, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Позивач є інвалідом третьої групи від загального захворювання, перебуває на обліку в Запорізькому міському центрі зайнятості як безробітна, її пенсії по інвалідності недостатньо для утримання дочки.

ОСОБА_3 добровільно допомогу не надає.

На підставі зазначеного просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісяця з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_5 двадцяти трьох років.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/7 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 27 серпня 2014 року до досягнення ОСОБА_5 двадцяти трьох років або припинення навчання.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість рішення суду, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить змінити рішення суду, стягнувши з нього на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_5 аліменти у розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 01 вересня 2014 року до закінчення ОСОБА_5 навчання у Запорізькому національному університеті, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Позивач ОСОБА_4 рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2014 року не оскаржувала.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з довідкою року ДВННЗ «Запорізький національний університет» №47 від 15 вересня 2014 року та договором №657/Д від 12.08.2014 року ОСОБА_5 є студенткою факультету «Журналістики», термін навчання з 01 вересня 2014 року по 2018 рік, форма навчання денна, контрактна, загальна вартість освітньої послуги становить 37600 грн. (4700 грн. за семестр) (а.с.6,7,49).

Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Тобто однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_5 має право на отримання матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчання і до досягнення нею 23 років, а обов'язок щодо надання вказаної допомоги поширюється на обох батьків, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.06.2014 року з ОСОБА_3 стягнуті аліменти на повнолітню ОСОБА_5 в розмірі 1/8 частки його доходу щомісячно, починаючи з 31.03.2014 року по 31.05.2014 року до закінчення навчання у середній загальноосвітній школі (а.с.30-31).

Судом встановлено, що ОСОБА_3, який є батьком повнолітньої ОСОБА_5, є інвалідом 1 групи, розмір його пенсії складає 2735,87 грн. (а.с.22).

Дружина відповідача - ОСОБА_6 отримує пенсію за віком в розмірі 1088 грн.(а.с. 23).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач - ОСОБА_4, яка є матер'ю повнолітньої ОСОБА_5, є інвалідом третьої групи загального захворювання, отримує пенсію по інвалідності в сумі 1049 грн., є безробітною (а.с.8,9).

Суд першої інстанції, встановивши, що сукупний дохід сім'ї позивача складає 1088,65 грн., сукупний дохід сім'ї ОСОБА_3- ОСОБА_6 - 3824,52 грн.(тобто 1912,26 гривень на кожного), з урахуванням часткового визнання відповідачем позову, дійшов правомірного висновку про наявність можливості ОСОБА_3 надавати матеріальну допомогу на навчання повнолітньої дочки.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_5 в розмірі 1/7 частки всіх видів заробітку, суд зазначив в рішенні, що не взяв до уваги всі медичні довідки, надані відповідачем, оскільки вони відносяться до періоду травня 2014 року, а тому, на думку суду, інформація, яка в них міститься, не є актуальною на момент розгляду справи у жовтні 2014 року.

Як вбачається з Довідки ЛКК Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №8» від 12.05.2014 року №16, виданої ОСОБА_3, пенсіонеру інваліду 1 групи, безстроково, діагноз: постінфарктний кардіосклероз, атеросклероз коронарних артерій, аневрізмектомія, шлунучкова екстрасистолія, аневрізма верхівкової частини передньої стінки ЛШ, параксімальна форма, гипертонічна хвороба II ступеню, високий додатковий ризик, за станом здоров'я потребує постійного прийому медікоментозних препаратів: варфарекс, інспра, плавікс, лозап, беталок, кордарон, липримар, кардікет, арифон-ретард, предуктал MR. Потребує оперативного лікування (а.с.32).

Матеріали справи містять також Виписки кардіохірургічного відділення КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня», починаючи з 2010 по 2014 роки, видані ОСОБА_3, інваліду 1 групи захворювання, пов'язаного з проходженням військової служби, які свідчать про необхідність постійного приймання вищезазначених медікоментозних препаратів, яка не відпала на час розгляду справи (а.с.33-44).

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом стану здоров'я ОСОБА_3 при визначені розміру аліментів знайшли підтвердження в суді апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, висновок суду в цій частині не є обґрунтованим та таким, що відповідає обставинам справи, рішення суду підлягає зміні відповідно до вимог ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про зменшення стягнутих з ОСОБА_3 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/7 частки всіх видів заробітку (доходу) до 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27 серпня 2014 року до досягнення ОСОБА_5 двадцяти трьох років або припинення навчання.

Керуючись ст.ст. 303,307, 309, 316,317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2014 року у цій справі змінити, зменшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_3 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/7 частки всіх видів заробітку (доходу) до 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27 серпня 2014 року до досягнення ОСОБА_5 двадцяти трьох років або припинення навчання.

В інший частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: