АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 214/4490/13-ц 22-ц/774/1930/К/14
Справа 214/4490/13-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22ц-774/1930/К/14
суддя Ан О.В
Суддя-доповідач -
РІШЕННЯ

Іменем України

08 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Остапенко В.О.

суддів - Савіної Г.О.,
Чорнобука В.І.

при секретарі - Булах К.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_4 на заочне рішення
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу від 01 жовтня 2013 року по
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості.

Особи, які беруть участь у розгляді
справи:

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк»-
Подолінний Роман Георгійович.

представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_4.

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (надалі - ПАТ
КБ«ПриватБанк») звернулось до суду з
позовом до відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
посилаючись на неналежне виконання
відповідачем ОСОБА_2, як боржником,
зобов'язань за укладеним кредитним
договором № DNH4KS34530293 від 16.06.2006 року
внаслідок чого утворилася
заборгованість, яка станом на 04.06.2013
року становить 93 721, 96 грн., розмір якої
позивач просив стягнути з відповідача,
а також судовий збір в сумі 937,22 грн..

Заочним рішенням Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 01
жовтня 2013 року позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Приват Банк» заборгованість за
кредитним договором № DNH4KS34530293 від
16.06.2006 року в сумі 93 721 грн. 96 коп. та
судовий збір в сумі 937, 22 грн.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ставить питання про
скасування рішення суду та ухвалення
нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, та
невідповідність висновків обставинам
справи.

Зокрема, судом першої інстанції
розглянуто справу у відсутності
відповідача, якого не було належним
чином повідомлено про час розгляду
справи, що позбавило її права надати
суду докази та заперечення по справі.

Судом, не взято до уваги, що позов
подано з пропуском строку позовної
давності, а також не надано доказів
повноважень секретаря правління банку
ОСОБА_7, на видачу довіреностей від
імені позивача.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів заявлених позовних вимог та
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямованих на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із того, що у
зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем своїх зобов'язань щодо
своєчасного повернення кредиту і
сплати процентів, а тому позивач має
право задовольнити свої вимоги шляхом
стягнення заборгованості за договором
із урахуванням процентів за
користування кредитом та штрафу.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Судом встановлено, що 16.06.2006 року між
ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було
укладено кредитний договір № DNH4KS34530293,
який складається з заяви, умов та
правил надання банківських послуг,
відповідно до умов якого відповідач
отримав кредит у розмірі 18 600 грн.
строком до 16.06.2009 року включно, з
умовами сплати відсотків за його
користування у розмірі 2, 09% на суму
залишку заборгованості по кредиту в
обмін на зобов'язання позичальника по
поверненню кредиту, сплати процентів,
обумовлених у Заяві та Умовах про
надання споживчого кредиту фізичним
особам (далі -Умов) строки, а також
сплати комісії, яка зазначена в умовах.
Погашення заборгованості здійснюється
в період з « 20» по « 27» число кожного
місяця Позичальник повинен надавати
Банку щомісячний платіж у сумі 743, 75
грн., для погашення заборгованості за
Кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом,
відсотками, комісії, а також інші
витрати згідно Умов

Згідно п. 4.2 при порушенні
Позичальником зобов'язань по погашенню
Кредиту, Позичальник сплачує Банку
відсотки за користування кредитом в
розмірі 6,00% на місяць розрахованих від
суми залишку непогашеної
заборгованості за кредитом.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем зобов'язань за кредитним
договором станом на 04.06.2013 року
утворилася заборгованість у розмірі 93
721,96 грн., яка складається з:

- 17 205,34 грн. - заборгованість за
кредитом;

- 35 602,81 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 35 974,67 грн. - заборгованість по
комісії за користування кредитом; а
також штрафи відповідно до п.п. 2.4, 5.5. 8.6
Умов та правил надання банківських
послуг;

- 500 грн. -штраф (фіксована частина).

- 4439,14 грн. - штраф (процентна складова).

Вимоги банку щодо стягнення з
відповідача заборгованості за
кредитним договором та штрафних
санкцій не суперечать умовам договору,
які визначені сторонами і погоджені
ними.

Вирішуючи питання щодо розміру
заборгованості за кредитним договором,
яка підлягає стягненню з відповідача
та зменшуючи розмір пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, суд першої інстанції
правомірно виходив з того, що він
значно перевищує загальний розмір
заподіяних позивачеві збитків.

Пунктом 5.1 Умов надання споживчого
кредиту передбачено, що у випадку
несвоєчасного погашення
заборгованості по кредиту, позичальник
сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від
суми простроченого платежу, але не
менше 1 гривні за кожен день
прострочки.

В п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту
зазначено, що при порушенні
позичальником строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених кредитним договором
більш ніж на 30 днів, позичальник
зобов'язаний сплатити банку штраф у
розмірі 500грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до п.п. 5.4., 5.5 Умов надання
споживчого кредиту, нарахування
неустойки за кожен випадок порушення
зобов'язань, передбаченої п.п. 5.1, 5.2, 5.3
цих Умов здійснюється протягом трьох
років з дня, коли відповідне
зобов'язання повинне бути виконане
позичальником. термін позовної
давності по вимогам про стягнення
кредиту, відсотків за користування
кредитом, винагороди, неустойки - пені,
штрафів за даним Договором
встановлюється сторонами тривалістю 5
років.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).
Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України). Для окремих видів
вимог законом встановлена спеціальна
позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258
ЦК України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України). Початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Доводи апеляційної скарги
представника відповідача щодо
застосування до позовних вимог ПАТ КБ
"ПриватБанк" позовної давності, колегія
суддів не може взяти до уваги, оскільки
відповідно до ч.3 ст.267 ЦПК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення судом рішення.
При цьому йдеться про винесення
рішення судом першої інстанції,
оскільки саме ухвалення ним свого
рішення закінчується судовий розгляд
спору.

Враховуючи, що в матеріалах справи
відсутня заява відповідача про
застосування до спірних правовідносин
позовної давності, подана до суду
першої інстанції до винесення судового
рішення, клопотання представника
позивача в апеляційній скарзі про
застосування судом апеляційної
інстанції строків позовної давності, є
помилковим.

Відповідно до накладної № 1672117
відповідачу було направлено
повідомлення про судове засідання 01
жовтня 2013 року, яке відповідач
відмовилась отримувати.

Згідно ч.8 ст.76 ЦПК України у разі
відмови адресата одержати судову
повістку особа, яка її доставляє,
робить відповідну помітку на повістці
і повертає її до суду. Особа, яка
відмовилася одержати суду повістку,
вважається повідомленою.

Тобто відповідач був належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи і не скористався своїм
правом подати заяву про застосування
строку позовної давності до винесення
рішення судом першої інстанції, що
спростовує доводи апеляційної скарги
представника відповідача в цій
частині.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» та стягнення з ОСОБА_2.
заборгованості за кредитним договором
в сумі 93 721 грн. 96 коп.

Однак в порушення вимог постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012
року «Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
суд при ухвалені рішення, в
резолютивній частині зазначив лише
загальний розмір вимог які підлягають
стягненню, в той час, як необхідно було
зазначати загальний розмір вимог та
всі його складові, що підлягають
стягненню, в зв'язку з чим рішення суду
першої інстанції, відповідно до п. 4 ч.1
ст. 309 ЦПК України підлягає зміні.

Порушення судом першої інстанції норм
процесуального права при розгляді
справи, на які посилається відповідач в
апеляційній скарзі, не можуть бути
підставою для скасування законного
рішення, оскільки вони не призвели до
неправильного вирішення справи.

Інші доводи, викладені в апеляційній
скарзі, не можуть бути взяті до уваги
колегією суддів, оскільки вони
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгодою з висновками суду
по їх оцінці.

Керуючись ст.ст.303,307,п.1ч.1 ст.309,
ст. 316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4
задовольнити частково.

Заочне рішення Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 01
жовтня 2013 року змінити.

Абзац другий резолютивної частини
рішення викласти в наступній редакції:
« Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
№ DNH4KS34530293 від 16.06.2006 року, станом на
04.06.2013 року в сумі 93 721 грн. 96 коп., яка
складається з: заборгованості по
кредиту - 17 205, 34 грн., заборгованості по
процентам за користування кредитом - 35
602,81 грн., пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором - 35 974, 67грн.,
штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф
(процентна складова) - 4439, 14 грн.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)