АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/558/14
Головуючий у 1-й інстанції Троцька А.І.
Доповідач Гальонкін С. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого - судді : Гальонкіна С.А.

Суддів: Лобова О.А., Петренка В.М.

При секретарі Гнатюк О.С.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» на ухвалу судді
Октябрського районного суду м. Полтави
від 17 грудня 2013 року по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду
Полтавської області Гальонкіна С.А., -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою судді Октябрського
районного суду м. Полтави від 17 грудня
2013 року позовну заяву Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості - повернуто
позивачу, в зв'язку з неусуненням
недоліків.

В апеляційній скарзі ПАТ
«ПриватБанк» просить ухвалу судді
скасувати та направити справу для
подальшого розгляду до суду першої
інстанції, посилаючись на те, що ухвала
прийнята з порушенням норм
процесуального права та неповним
з'ясуванням обставин справи.

Колегія суддів, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно п. 4 ч.1 ст.311 ЦПК України
підставами для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

З матеріалів справи вбачається, що 03
грудня 2013 р. ухвалою судді позовну
заяву було залишено без руху з наданням
строку для усунення недоліків протягом
п'яти днів з моменту отримання копії
ухвали, оскільки позивачем при подачі
позову до суду не надано оригінал
квитанції про сплату судового збору, а
надані лише завірені копії.

Повертаючи позовну заяву, суддя
місцевого суду виходив з того, що
позивачем недоліки не усунуті.

Проте з такими висновками судді
погодитись не можна, виходячи з
наступного.

Цивільне судочинство здійснюється
відповідно до Конституції України,
Цивільного процесуального кодексу
України (далі - ЦПК), законів України від
23 червня 2005 року № 2709-ІV "Про міжнародне
приватне право", від 23 лютого 2006 року №
3477-IV "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини", а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, та
положень інших законів,
нормативно-правових актів, чинних на
час вчинення окремих процесуальних
дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок звернення до суду за судовим
захистом урегульований Цивільним
процесуальним кодексом України (далі -
ЦПК). Подання позовної заяви має
відбуватись з дотриманням певних умов.
Зокрема, частиною п'ятою статті 119 ЦПК
передбачено, що до позовної заяви
додається документ, що підтверджує
сплату судового збору. Аналогічні
положення закріплені в ЗУ «Про судовий
збір».

Окрім того, слід звернути увагу на те,
що при вирішенні питань, пов'язаних зі
сплатою та поверненням сум судового
збору при розгляді справ, судами мають
враховуватися положення Інструкції
про порядок обчислення та справляння
державного мита, затвердженої наказом
Міністерства фінансів України від
07.07.2012р. № 811 (чинна з 08.10.2012р.) в частині,
що не суперечить ЗУ «Про судовий збір».
Відповідно до п. 3 розділу 3 вказаної
Інструкції визначено, що до документа,
щодо якого вчиняється відповідна дія,
додається примірник
розрахункового/касового документа (або
його копія) про сплату державного мита.

Європейський суд з прав людини у своїй
прецедентній практиці виходить із
того, що положення пункту 1 статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод гарантує
кожному право подати до суду будь-який
позов, що стосується його цивільних
прав і обов'язків та відповідно до ст. 13
Конвенції кожен має право на
ефективний засіб юридичного захисту.
Проте право на суд не є абсолютним і
воно може бути піддане обмеженням,
дозволеним за змістом, тому що право на
доступ до суду за своєю природою
потребує регулювання з боку держави.
Разом з тим, такі обмеження не повинні
впливати на доступ до суду чи
ускладнювати цей доступ таким чином і
такою мірою, щоб завдати шкоди суті
цього права, та мають переслідувати
законну мету.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, залишає позовну
заяву без руху, а у разі, якщо цей
недолік не буде усунуто у встановлений
строк, - визнає заяву неподаною та
повертає її позивачеві.

При подачі позову до суду позивач до
позовної заяви долучив копію
документу, що підтверджує оплату
судового збору. Ухвалою судді від 03.12.2013
року були визначені недоліки позовної
заяви не в зв'язку з неоплатою судового
збору, а в зв'язку з наданням до
позовної заяви копії квитанції про
його оплату.

Доводи апелянта про те, що
недоліки, визначенні ухвалою судді від
03.12.2013 року, були усунуті, колегія
суддів належним чином перевірити не
має можливості, оскільки сформовані
матеріали цивільної справи, окрім
позовної заяви та процесуальних
документів суду, не містять додатків,
які були приєднані до позовної заяви.

Нормами чинного цивільного
законодавства не передбачена підстава
для залишення позову без руху, в зв'язку
з ненаданням оригіналу документа, що
підтверджує оплату судового збору. Так
само, як і не вимагається подача
оригіналу документа, підтверджуючого
сплату судового збору. Витребування
оригіналу квитанції можливо на
наступних стадіях процесу.

Колегія суддів зауважує, що суддя,
вирішуючи питання відкриття
провадження у справі, може залишити
позовну заяву без руху лише в разі
неоплати або не повної оплати судового
збору. Подання доказів можливе на
наступних стадіях цивільного процесу,
тому суд не вправі через неподання
доказів залишати заяву без руху та
повертати заявнику. Аналогічні
роз'яснення містяться в п. 7 Постанови
Пленуму ВСУ № 2 від 12.06.2009р. «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції».

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суддя першої інстанції, постановляючи
ухвалу, яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, дійшов
помилкового висновку, що позовна заява
не відповідає вимогам частини 2 статті
121 ЦПК України, чим порушив гарантовані
права позивача щодо ефективного засобу
юридичного захисту та справедливого
судового розгляду в такому його
елементі, як право доступу до суду для
захисту порушених прав чи інтересів, що
є неприпустимим та порушує принципи
діяльності судової влади, яка повинна
забезпечувати рівні права всіх осіб,
чиї інтереси так чи інакше зачіпає
судова діяльність.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
є обґрунтованими та такими, що
підлягають частковому задоволенню.

За таких обставин, враховуючи наведене,
колегія суддів приходить до висновку
про скасування ухвали судді та
повернення матеріалів позовної заяви
до суду першої інстанції для вирішення
питання про відкриття провадження у
справі.

Керуючись ст.ст. 307, 311 ч.1 п.4 , 315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» - задовольнити
частково.

Ухвалу судді Октябрського
районного суду м. Полтави від 17 грудня
2013 року - скасувати.

Матеріали позовної заяви повернути до
суду першої інстанції для вирішення
питання відкриття провадження у
справі.

В касаційному порядку ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис)
Гальонкін С.А.

Судді: (підпис)
Лобов О.А.

(підпис)
Петренко В.М.

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Гальонкін С.А.