АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/656/2014
Головуючий у І інстанції - Горкава В.Ю.
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 року Колегія суддів судової
палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі
:

головуючого
судді Рубан С.М.

суддів
Іванченко М.М., Кабанченко О.А.

при секретарі
Онищенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 15
листопада 2013 року у справі за заявою
ОСОБА_1, заінтересовані особи: Орган
опіки та піклування Печерської
районної у м. Києві державної
адміністрації, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про
визнання ОСОБА_2 обмежено дієздатним,
встановлення над ним піклування та
призначення піклувальником,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Печерського районного суду
м. Києва від 15 листопада 2013 року у
задоволенні заяви ОСОБА_1,
заінтересовані особи: Орган опіки та
піклування Печерської районної у м.
Києві державної адміністрації, ОСОБА_2,
ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_2 обмежено
дієздатним, встановлення над ним
піклування та призначення
піклувальником- відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити заяву у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні заявник та
представник заявника підтримали
апеляційну скаргу.

Представник заінтересованих осіб
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та прокурор
заперечили проти апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове
засідання не з'явились, про час і місце
розгляду справи повідомлені належно,
тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх
неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, дійшла
наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи і це
було встановлено судом, ОСОБА_2 є
батьком ОСОБА_1, яка після одруження з
ОСОБА_5 змінила прізвище «ОСОБА_1» на
«ОСОБА_1» (а.с.а.с.7,19).

Ухвалою Печерського районного суду
м.Києва від 23.01.2013року у справі відносно
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 призначено
судово-психіатричну експертизу,
проведення якої було доручено
Київському міському центру
судово-психіатричної експертизи.

Експертиза не була проведена, у зв'язку
з неявкою ОСОБА_2 на проведення
вказаної експертизи, проти проведення
якої останній та його представник в
судовому засіданні з розгляду питання
про відновлення провадження у вказаній
справі, категорично заперечили,
оскільки не вбачають законних підстав
для проведення останньої.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 10.10.2013 відновлено провадження
у вказаній справі.

Судом встановлено, що заінтересована
особа ОСОБА_4 перебуває у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 01.12.2012,
що підтверджується свідоцтвом про шлюб
(а.с.100), проживають разом, що не
заперечувалось в судовому засіданні
заявницею.

Відповідно до ч.1 ст. 36 ЦК України суд
може обмежити цивільну дієздатність
фізичної особи, якщо вона страждає на
психічний розлад, який істотно впливає
на її здатність усвідомлювати значення
своїх дій та (або) керувати ними.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на обліку у лікаря -
психіатра не перебуває, стан здоров'я
останнього відповідає віковій
геронтологічній групі, за медичною
допомогою до Київського міського
психоневрологічного диспансеру №2 не
звертався, що підтверджується листами
Державної наукової установи
«Науко-практичного центру
профілактичної та клінічної медицини»
Державного управління справами від
18.01.2013 № 07/38, Київського міського
психоневрологічного диспансеру №2 від
14.01.2013 №17 та від 13.11.2013 №664,
консультативним висновком Київського
міського психоневрологічного
диспансеру №2 від 07.02.2013. (а.с.а.с.101, 111, 114,
158). Інші дані, які б вказували на
наявність психічного розладу ОСОБА_2,
що істотно впливають на здатність
усвідомлювати значення своїх дій і
керувати ними в матеріалах справи
відсутні.

Посилання заявниці на виписку з
амбулаторної картки
Науково-практичного центру
профілактичної та клінічної медицини,
виписний епікриз з історії хвороби, в
яких міститься запис лікаря - психіатра
про наявність у ОСОБА_2 симптомів
хвороби Альцгеймера, а також супутніх
хвороб: церебральний атеросклероз,
дисциркуляторна енцефалопатія III
ступеню суд першої інстанції вірно
визнав необгрунтованими та
безпідставними, оскільки не можуть
вважатися достатніми даними про
психічний розлад ОСОБА_2, що істотно
впливає на здатність усвідомлювати
значення своїх дій і керувати ними.

Частиною 1 ст. 238 ЦПК України визначено,
що у заяві про обмеження цивільної
дієздатності фізичної особи повинні
бути викладені обставини, що свідчать
про психічний розлад, істотно
впливають на її здатність
усвідомлювати значення

своїх дій та (або) керувати ними, чи
обставини, що підтверджують дії,
внаслідок яких фізична особа, яка
зловживає спиртними напоями,
наркотичними засобами, токсичними
речовинами, азартними іграми тощо,
поставила себе чи свою сім'ю, а також
інших осіб, яких вона за законом
зобов'язана утримувати, у скрутне
матеріальне

становище.

Приписами ст. 36 ЦК України та статтями
236-241 ЦПК України визначається правовий
механізм, що за ініціативою
заінтересованого суб'єкту може бути
застосований судом, перш за все, з метою
захисту прав і законних інтересів
особи, яка, внаслідок психічного
розладу, позбавлена можливості
усвідомлювати значення своїх дій. При
цьому, за наявності підстав для
обмеження цивільної дієздатності суд
зобов'язаний призначити їй
піклувальника або опікуна, кандидатура
якого попередньо схвалюється
компетентним органом.

Звертаючись до суду з даною заявою,
заявниця просить обмежити цивільну
дієздатність свого батька ОСОБА_2 та
призначити її піклувальником з метою
захистити саме власні права, які
можливо можуть бути порушені у
майбутньому, та отримання матеріальної
вигоди, яка може виникнути як наслідок
у разі обмеження цивільної
дієздатності останнього та
призначення її його піклувальником.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд
першої інстанції виходив з того, що
заявниця не довела наявність обставин,
які б свідчили про психічний розлад
ОСОБА_2, що істотно впливає на здатність
усвідомлювати значення своїх дій і
керувати ними, а тому суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
відсутність підстав для обмеження
цивільної дієздатності ОСОБА_2 та
відповідно встановлення над ним
піклування та призначення ОСОБА_1 його
піклувальником.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
психіатричну допомогу» кожна особа
вважається такою, яка не має
психічного розладу, доки наявність
такого розладу не буде встановлено на
підставах та в порядку, передбачених
цим Законом та іншими законами України.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом першої інстанції не постановлено
ухвалу про примусове направлення
фізичної особи на судово -психіатричну
експертизу, колегія суддів не приймає
до уваги, оскільки відповідно до ст.239
ЦПК України суд у виняткових випадках
може постановити ухвалу про примусове
направлення фізичної особи на
судово-психіатричну експертизу, коли
особа, щодо якої відкрито провадження
у справі, про обмеження її у цивільній
дієздатності чи визнання її
недієздатною, явно ухиляється від
проходження експертизи.

Тобто, примусове направлення особи на
проведення експертизи є правом суду, а
не обов'язком, у зв'язку з чим судом
першої інстанції не було допущено
порушень норм процесуального Закону.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що
експертиза не була проведена у зв»язку
з неявкою ОСОБА_2, проти проведення
якої він та його представник
заперечували, посилаючись на
відсутність достатніх даних, які
вказують на наявність у нього
психічного захворювання.

Колегія суддів вважає, що ні в суді
першої інстанції, ні в суді
апеляційної інстанції заявник ОСОБА_1
не довела доказами у відповідності до
приписів статтей 58,59 ЦПК України
необхідність обмеження цивільної
дієздатності свого батька в розрізі
положень статтей 236-238 ЦПК України та
положень статті 36 ЦПК України.

Крім цього, колегія суддів враховує
думку органу опіки та піклування
Печерської райдержадміністрації, які
проти задоволення заяви заперечили,
просили відмовити в задоволенні за
відсутністю підстав для обмеження
цивільної дієздатності ОСОБА_2

Інші доводи апеляційної скарги є
переказом заяви, висновків суду не
спростовують і не впливають на
правильність ухваленого у справі
рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 15листопада 2013 року року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді: