Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/3014/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Шевченко І. М.
Доповідач Дьомич Л. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

23.12.2014 Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дьомич Л.М.

суддів: Дуковського.;
Письменного О.А.

з участю секретаря: Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 27 жовтня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
стягнення витрат на поховання
спадкодавців та утримання спадкового
майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
половини вартості витрат, понесених на
поховання батьків в сумі 11171,5 грн.,
стягнення витрат, понесених на
утримання спадкового майна в сумі 565,27
грн. та сплаченого судового збору.

В обгрунтування позовних вимог
зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати
позивача та відповідача ОСОБА_5. Після
її смерті відкрилась спадщина.
Спадкоємцями померлої за законом є
ОСОБА_3, яка подала заяву про прийняття
спадщини в межах встановленого законом
строку та батько позивача ОСОБА_6, який
постійно проживав разом із померлою та
на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України
прийняв належну йому частину спадщини.
Позивач заяви про прийняття спадщини
не подавав.

ОСОБА_6 на час смерті дружини не
працював, був пенсіонером, та тяжко
хворів. Пенсії, що він отримував
вистачало лише на харчування та на
ліки, тому всі витрати на поховання
матері, а саме оплату надання
ритуальних послуг у ритуальній службі
в розмірі 4394 грн., що підтверджується
договором-замовлення від ІНФОРМАЦІЯ_1,
а також витрати на проведення
поминального обіду у столовій на суму
1500 грн., що підтверджується рахунком №
34 від ІНФОРМАЦІЯ_1 поніс ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько сторін
ОСОБА_6. Спадкоємцями першої черги за
законом в рівних частках є ОСОБА_4 та
ОСОБА_3. Після смерті спадкодавця
залишився заповіт ВАК № 556786 від 04
червня 2003 року, яким померлий заповів
належну йому частину квартири АДРЕСА_1
позивачу.

Останній на похорон батька, згідно
договору - замовлення про надання
ритуальних послуг від 06 листопада 2011
року витратив 4119 грн., а також на
проведення поминального обіду у
столовій позивачем сплачено 1600 грн., що
підтверджується рахунком № 23 від 06
листопада 2011 року.

У квітні 2013 року ОСОБА_4 замовив
виготовлення та встановлення
пам'ятника для обох померлих батьків на
загальну суму 10730 грн., що виходить з
рахунком від 18 квітня 2013 року.

ОСОБА_3, яка є повнолітньою
працездатною донькою та спадкоємцем за
законом після обох батьків не приймала
участі у похованні ні своєї матері, ні
свого батька.

Позивач запропонував відповідачу
відшкодувати йому половину вартості
понесених витрат на поховання батьків
в сумі 111715,5 грн., проте отримав відмову.

Рішенням Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 13 липня 2012 року по
справі № 1109/43168/12 визнано за ОСОБА_3 у
порядку спадкування право власності на
1/4 частини квартири АДРЕСА_1 після
смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
за ОСОБА_4 визнано у порядку
спадкування право власності на ?
частини квартири АДРЕСА_1 після смерті
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_4 під час зберігання та
утримання вищевказаної успадкованої
квартири понесені витрати по сплаті
житлово-комунальних послуг на суму 2261,11
грн., що підтверджується відповідними
довідками з комунальних підприємств,
тому з цієї суми також просить стягнути
частку з відповідача.

Рішенням Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 27 жовтня 2014 року
позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
витрати на поховання в сумі 11 171,50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
витрати на утримання майна в сумі 565,27
грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
судові витрати в сумі 243,60 грн.

ОСОБА_3 звернулася з апеляційною
скаргою, в якій просить про скасування
рішення суду та ухвалення нового
рішення, яким частково відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника позивача
ОСОБА_7 та пояснення представника
відповідача ОСОБА_8, дослідивши
письмові докази по справі, перевіривши
рішення суду у межах доводів
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню за таких
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема
питання про те, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

З висновками суду першої інстанції
повністю погодитися неможливо за
наступного.

Судом встановлено, що 13 липня 2012 року
рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда визнано за ОСОБА_3 у
порядку спадкування право власності на
1/4 частину квартири АДРЕСА_1 після
смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
визнано за ОСОБА_4 у порядку
спадкування право власності на 3/4
квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).

ОСОБА_3 прийняла спадщину та на
підставі вищезазначеного рішення за
нею визнано право власності на 1/4
частину квартири АДРЕСА_2 корпус 1 м.
Кіровограда.

Згідно ст. 548 ЦК України прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Відповідно до 322 ЦК України власник
повинен утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом. Згідно ст. 360 ЦК
України співвласник відповідно до
своєї частки у праві спільної
часткової власності зобов'язаний брати
участь у витратах на утримання та
збереження спільного майна, у сплаті
податків, зборів (обов'язкових
платежів), а також нести
відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Згідно ч. 4 ст. 1283 ЦК України витрати на
охорону спадкового майна
відшкодовуються спадкоємцями
відповідно до їхньої частки у спадщині.

Майно, яке потребувало утримання
становить предмет спадкування, а саме
квартира АДРЕСА_1

Згідно наданих позивачем довідок та
квитанцій за час зберігання та
утримання вищевказаної квартири,
понесені витрати на загальну суму 2261, 11
грн., сплата за житлово-комунальні
послуги (а.с. 15-17). Суд першої інстанції
розглядаючи позов погодився з
заявленою вимогою в сумі 565,27 грн.
відповідно до частки в спадковому
майні в цілому, не звернувши уваги на
обставини та документальні
підтвердження позову і заперечення
сторони відповідача.

В матеріалах справи наявні
документальні підтвердження сплати
комунальних послуг за спадкову
квартиру в період життя спадкодавця,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 Так, згідно
інформації 01 вересня 2011 року за послуги
з ЖЕК № 10 сплачено 18,63 грн. (а.с.15). В
серпні 2011 року та вересні 2011 року
проведено платежі у розмірі 14,30 грн.
(а.с.16). Платежі значаться на ім'я ОСОБА_6
(спадкодавця), тому дані суми не
підтверджують здійснення оплати
позивачем, а відтак підлягають
відрахування з визначеної суми до
стягнення.

В той же час оплата витрат за послуги
ЖЕК № 10 здійснених з 01 грудня 2011 року
по 01 вересня 2012 року в сумі 672,43 грн., з
грудня 2011 року по травень 2012 року в
розмірі 3, 26 грн. (а.с.16), а також
сплачених витрат за теплову енергію з
січня 2012 року по вересень 2012 року в
розмірі 1552,53 грн. (а.с.17) приймається
судом для визначення стягнення з Криво
хижі Н.М. в сумі 557,05 грн. (2228,22 грн. /4 )

Представник відповідача не
спростовував, що його довірителем така
оплата не проводилася, погоджувався що
боргів на час продажу спадкової
квартири не було, а відтак іншою особою
ніж ОСОБА_4 така оплата не могла бути
здійснена.

Вимоги до ОСОБА_3 щодо відшкодування
витрат, пов'язаних з організацією
поховання батьків також підлягають
задоволенню, але в іншому розміру ніж
вирішив суд першої інстанції, так як
при визначенні суми, не звернуто уваги
про отриману державну допомогу в сумі
1728,00 грн., на що сторона відповідача
наполягала як в суді першої інстанції
так і в апеляційній скарзі.

Поховання батьків - ОСОБА_5 та ОСОБА_6
відбулося за рахунок коштів позивача,
про що свідчать об'єктивні докази, а
саме надані довідки про оплату, сторона
відповідача зазначала, що такі витрати
не понесла.

Так, згідно договору-замовлення від
ІНФОРМАЦІЯ_1 оплата ритуальних послуг
поховання ОСОБА_5 становить 4394 грн.
(а.с.9) вартість поминального обіду 1500
грн., що підтверджується рахунком № 34
від ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10) На оплату
наданих ритуальних послуг на поховання
ОСОБА_6, згідно договору - замовлення
від 06 листопада 2011року витрачено 4 119
грн. та 1 600 грн., на проведення
поминального обіду у столовій за
рахунком № 23 від 06.11.2011 року (а.с.11-12;50).

Відповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України
спадкоємці зобов'язані відшкодовувати
розумні витрати, які були зроблені
одним із них або іншою особою на
утримання, догляд, лікування та на
поховання спадкодавця.

Зазначена норма містить особливість
при покладенні на спадкоємців
обов'язку щодо покриття витрат на
поховання спадкодавця, а саме: такі
витрати повинні бути розумними, що
стосується їхнього розміру та
необхідності здійснення.

Статтею 2 Закону України "Про поховання
та похоронну справу" визначено,
зокрема, що поховання померлого -
комплекс заходів та обрядових дій, які
здійснюються з моменту смерті людини
до поміщення труни з тілом або урни з
прахом у могилу або колумбарну нішу,
облаштування та утримання місця
поховання відповідно до звичаїв та
традицій, що не суперечить
законодавству.

Під комплексом заходів та обрядових
дій розуміється, зокрема, організація
поховання померлого і проведення у
зв'язку з цим ритуальних послуг
відповідно до місцевих умов.

Тобто, виходячи із визначення поняття
поховання відповідно до Закону, до
таких витрат можна віднести ті, які
здійснюються з моменту смерті людини
до поміщення труни з тілом у могилу.
Спадкоємці померлого відшкодовують
особі, яка поховала спадкодавця, її
витрати на поховання лише у разі, якщо
вони вчинені в строк, початком якого є
момент смерті спадкодавця, а
закінченням - поміщенням труни з тілом
в могилу, а також, витрати понесені на
облаштування та утримання місця
поховання відповідно до звичаїв та
традицій, що не суперечать
законодавства.

Тому, вимоги позивача щодо
відшкодування витрат на поховання
ґрунтуються на положеннях діючого
законодавства і підлягають
задоволенню, але не в розміру
визначеному в позовній заяві.

Згідно даних управління Пенсійного
Фонду України в м. Кіровограді
Кіровоградської області ОСОБА_4
виплачено допомогу на поховання матері
ОСОБА_5 Катамінвіни у розмірі 1728 грн., що
також доводить про здійснення витрат
саме цим спадкоємцем. Допомога на
поховання батька не виплачувалася,
оскільки померлий ОСОБА_6 на обліку в
управлінні не перебував. ( а.с.43).

Тому, стягненню підлягає половина
витрат понесених на поховання матері в
розмірі 1333 грн. з врахуванням
виплаченої допомоги (4394 грн. - 1728 грн.) / 2)
та половина витрат понесених на
поховання батька в розмірі 2059,50 грн. ( 2666
грн.+ 4119 грн. ) / 2 - 3392,50 грн.)

За вищевикладених положень
законодавства, витрати на проведення
поминальних обідів, які проводяться
після поховання, не відносяться до
витрат, які підлягають відшкодуванню.
Тому, визначена позивачем до стягнення
1550 грн. 1/2 вартості поминальних обідів (
відповідно 1500 грн. та 1600 грн.) не може
бути задоволена.

Також суд першої інстанції дійшов
висновку про відшкодування витрат
понесених на виготовлення та
встановлення пам'ятника для обох
батьків, з яким погоджується суд
апеляційної інстанції за наступного.

Згідно наданого рахунку від 18 квітня 2013
року вартість виготовлення та
встановлення пам'ятнику на обох
батьків становить 10730 грн. (а.с.13).

Відповідач заперечуючи вказала, що
позивач жодним чином не погоджував з
нею ні вартість пам'ятнику, ні саму
необхідність його встановлення, а
також те, що витрати на виготовлення
пам'ятників і огорож визначаються
виходячи із його фактичної вартості,
яка не повинна перевищувати граничної
вартості стандартних пам'ятників і
огорож у даній місцевості.

Сторона позивача наполягала на
визначеному нею до стягнення суми,
розмір якої не перебільшує граничну
вартість стандартних пам'ятників і
огорож у м. Кіровограді станом на 18
квітня 2013 року. Сторона відповідача не
спростувала зазначений розмір та не
запропонувала інший розрахунок до
стягнення, маючі обсяг прав відповідно
до ст. 27 ЦПК України в тому числі щодо
можливості прохати суд для
об'єктивного розгляду справи
витребовувати необхідні докази
відповідно за ч. 1. ст. 137 ЦПК України.
Така норма права роз'яснялась судом
апеляційної інстанції, відповідного
клопотання не заявлено. Більш того, на
здійснений судом першої інстанції
запит за клопотанням сторони, КП
«Ритуальна служба - спеціалізований
комбінат комунально-побутового
обслуговування» зазначило, що
комунальне підприємство не займається
виготовленням та установленням
пам'ятників і огорож, а тому таку
інформацію надати не може. (а.с.57).

Представник відповідача погодився з
обсягом доказів по справі, не наполягав
на отриманні інформації відповідно до
своїх заперечень.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Відповідачем не спростовані заявлені
позовні вимоги в цій частині
допустимими та об'єктивними доказами
та не надано в обгрунтування
заперечень інформації щодо граничної
вартості стандартних пам'ятників і
огорож у м. Кіровограді станом на 18
квітня 2013 року.

На підставі викладеного позовна
вимога в частині стягнення витрат
понесених на виготовлення та
встановлення пам'ятнику для обох
батьків підлягає задоволенню в сумі 5365
грн. (10730 грн./ 2=5365 грн.)

В зв'язку з тим, що судом в порушення
вимог ст.ст. 212-214 ЦПК України при
вирішенні справи в повному обсязі не
враховані норми матеріального та
процесуального права, що регулюють
спірні правовідносини, не встановлені
та не перевірені обставини, які мають
значення для правильного вирішення
справи, визначена загальна сума
відшкодування на поховання без
розмежування витрат на виготовлення та
встановлення пам'ятників (в цій частині
спір вирішений правильно), тому рішення
суду першої інстанції з передбачених
підстав п.п. 1, 3, 4, ч.1 ст. 309 ЦПК України
підлягає скасуванню в повному обсязі з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 303, ст. 307, ст. 309, ст. 313, ст.
314, ст. 316, ст. 319 ЦПК України, колегія
суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 27 жовтня 2014 року -
скасувати.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення
витрат на поховання спадкодавців та
утримання спадкового майна -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
8757,50 грн. витрат на поховання
спадкодавців.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
судові витрати в розмірі 87, 57 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: