________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/3667/14-ц
Провадження № 2/520/3916/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2014 року Київський районний суд м.
Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі - Камінській
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності, за зустрічною позовною
заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
майна особистою приватною власністю та
за позовом третьої особи з
самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про розподіл майна, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в
якому просить поділити між нею та
відповідачем ОСОБА_2 майно, що є обєктом
права спільної сумісної власності, у
вигляді квартири загальною площею 65,7
кв.м., житловою 38,4 кв.м., розташована за
адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що
29 квітня 2000 року між сторонами
зареєстровано шлюб у відділі
реєстрації актів громадянського стану
Малиновської райадміністрації
виконкому Одеської міськради, про що
зроблено актовий запис №193, від шлюбу є
дитина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно
рішення Київського районного суду м.
Одеси від 21 лютого 2014 року, яке набрало
законної сили 03 березня 2014 року шлюб
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. За
період подружнього життя сторонами
було набуте наступне майно, а саме
квартира загальною площею 65,7 кв.м.,
житловою 38,4 кв.м., розташована за
адресою: АДРЕСА_1, яка належить
відповідачу ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі-продажу від 30 квітня
2003 року, що посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстрованого в реєстрі за №1209,
оскільки відповідач відмовляється у
добровільному порядку провести
розподіл вказаної квартири, ОСОБА_1
вимушена звернутись до суду з даним
позовом.

У судовому засіданні позивачка та її
представник підтримали заявлені
вимоги та просили задовольнити їх у
повному обсязі. У задоволені
зустрічного позову ОСОБА_2 та позові
3-ої особи із самостійними вимогами на
предмет спору ОСОБА_3 просили
відмовити.

ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, надав
до суду зустрічний позов у якому просив
визнати квартиру загальною площею 65,7
кв.м., житловою 38,4 кв.м., що розташована
за адресою: АДРЕСА_1 особистою
приватною власністю ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, посилаючись на те, що
спірна квартира була придбана за
особисті кошті, за рахунок проданої 14
березня 2003 року квартири АДРЕСА_2 яка
належала відповідачу на підставі
приватної власності.

Представник відповідача зустрічний
позов підтримав, просив задовольнити
його у повному обсязі. У задоволені
позовних вимог ОСОБА_1 просив
відмовити, у задоволені позовних вимог
ОСОБА_3 також просив відмовити, при
цьому із викладеними фактами в позові
погодився.

3-я особа з самостійними вимогами:
ОСОБА_3 в своїй позовній заяві просить
розділити між нею та відповідачем
ОСОБА_2 в рівних частках квартиру
загальною площею 65,7 кв.м., житловою 38,4
кв.м., що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, посилаючись на те, що з 04
червня 1988 року по 29 лютого 2000 року вона
перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 і спірна
квартира була придбана за рахунок
квартири АДРЕСА_2 яка належала ОСОБА_3 і
ОСОБА_2 на праві спільної сумісної
власності подружжя.

Представник третьої особи із
самостійними вимогами ОСОБА_3 подала до
суду заяву, в якій заявлений позов
підтримала та просила розглянути
справу за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України,
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

Вислухавши учасників процесу, свідка,
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, з
04 червня 1988 року по 29 лютого 2000 року
ОСОБА_2 знаходився у шлюбі з ОСОБА_3

Від шлюбу є донька - ОСОБА_6, 1993 року
народження та ОСОБА_7, яка ІНФОРМАЦІЯ_3
року померла (свідоцтво про смерть від
03.12.2003 року, актовий запис №10842).

29 квітня 2000 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 був
укладений шлюб (свідоцтво про
одруження, видано відділом РАГСу
Малиновської райадміністрації
виконкому Одеської міськради від 29
квітня 2000 року, актовий запис №193), який
рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 21 лютого 2014 року, яке набрало
законної сили 03 березня 2014 року
розірваний.

Від шлюбу є неповнолітня дитина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після
розірвання шлюбу проживає з матір'ю.

Згідно договору купівлі-продажу від 14
березня 2003 року ОСОБА_2 продав квартиру
за адресою: АДРЕСА_2, яка належала
відповідачу на праві особистої
власності за 106690 гривень, що
підтверджується договором купівлі
продажу нерухомого майна від 14.03.2003
року, посвідченого приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 та
зареєстрованого в реєстрі за №3160.

Згідно договору купівлі-продажу від 30
квітня 2003 року, посвідченому приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстрованого в реєстрі за №1209
ОСОБА_2С придбав квартиру загальною
площею 65,7 кв.м., житловою 38,4 кв.м., що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, дана
квартира була придбана за двадцять
чотири тисячі гривень.

Як вбачається із фактів і обставин,
викладених у позовній заяві третьої
особи, з якими погодився відповідач за
позовом третьої особи ОСОБА_2, з
викладених фактів та обставин позовної
заяви ОСОБА_2 та пояснень ОСОБА_2
наданих у судовому засіданні, в 2003 році
за усної домовленості із ОСОБА_3
відповідач продав квартиру за адресою:
АДРЕСА_2, яка належала йому на праві
приватної власності та за отримані
власні кошти відразу ж придбав
квартиру за адресою: АДРЕСА_1, а різниця
в сумі була витрачена на лікування
доньки - ОСОБА_7.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Враховуючи вищенаведене вбачається, що
вартість власного проданого житла за
адресою: АДРЕСА_2 була значно більша,
ніж вартість придбаного спірного житла
за адресою: АДРЕСА_1.

За таких обставин суд доходить до
висновку, що позивач ОСОБА_2 мав власні
кошти від продажу його особистої
приватної власності та в більшому
розмірі, ніж встановлена вартість
придбаної спірної квартири.

Окрім цього, згідно відповіді від 28
вересня 2014 року №35/01-16 наданої на
запит суду приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, яка посвідчувала
договір купівлі-продажу спірної
квартири, при придбанні спірного житла
відповідачка ОСОБА_1 свою будь-яку
письмову або нотаріальну згоду як
співвласник спірного житла, що
придбалося ОСОБА_2 не надавала. Таким
чином вона не приймала участь у
придбанні заявленого в первісному
позові спільного майна, а саме
квартири, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що вона з
моменту придбання спірного житла
постійно допомагає позивачу ОСОБА_2 та
третій особі ОСОБА_3 доглядати за
спірним житлом. Відповідачку ОСОБА_1
свідок в спірній квартирі ніколи не
бачила., оскільки в квартирі АДРЕСА_1
періодично з'являються та мешкають
ОСОБА_3 із спільною із позивачем ОСОБА_2
донькою та сам позивач ОСОБА_2

Згідно довідки з місця проживання, яка
міститься в матеріалах справи з
моменту придбання та на даний час в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані:
ОСОБА_3, ОСОБА_2 та донька ОСОБА_6

Доводи ОСОБА_1, що спірна квартира була
придбана за спільні кошти - заробітну
плату, не приймаються до уваги оскільки
розмір заробітної плати не є
співмірним із вартістю спірної
квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України,
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею,
ним за час шлюбу, але за кошти, які
належали їй, йому особисто.

При таких обставинах та враховуючи
строк між угодами з продажу власної
квартири за адресою: АДРЕСА_2 та
придбання іншої квартири за адресою:
АДРЕСА_1, суд вважає доведеним факт
придбання спірного житла, хоч і в
період шлюбу із відповідачкою ОСОБА_1,
однак за власні кошти ОСОБА_2, а тому
вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню,
а вимоги ОСОБА_1 та вимоги ОСОБА_3
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розподіл майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності -
відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 загальною
площею 65,7 кв.м., житловою 38,4 кв.м.,
особистою приватною власністю ОСОБА_2.

У задоволені позовних вимог третьої
особи з самостійними вимогами ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про розподіл майна -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя
Огренич І. В.