Провадження №2/521/6323/14
17 листопада 2014 року Малиновський районний суд м. Одеси
в складі: головуючого судді - Роїк Д.Я.
при секретарі - Дукіній Д.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Малиновський районний відділ ДМС у м. Одеса про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та про зняття з реєстраційного обліку, -
26.08.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа Малиновський районний відділ ДМС у м. Одеса, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та про зняття з реєстраційного обліку.
При цьому позивач посилається на те, що згідно договору дарування від 25.11.2009 року йому належить квартира АДРЕСА_1.
Також позивач зазначає, що у квартирі, розташованій за адресою:АДРЕСА_1, зареєстрований він, а з 19.02.2010 року зареєстрований відповідач - ОСОБА_2
Однак з моменту реєстрації по даний час ОСОБА_2 не проживає у даній квартирі, не виконує свій обов'язок по сплаті комунальних платежів. Наскільки відомо позивачу, відповідач проживає у іншому місті, у телефонному режимі на вимогу знятись з реєстраційного обліку відповідач відмовляється, внаслідок чого позивачу доводиться сплачувати по рахункам за комунальні платежі за відповідача. Відповідач добровільно з 2010 року змінив своє місце реєстрації, вибувши в інше жиле приміщення та з цього приводу втратив права користування квартирою АДРЕСА_1.
В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачу належить квартира АДРЕСА_1. Вказане підтверджується Договором дарування квартири від 25.11.2009 року серія ВМО № 732894 .
19.02.2010 року позивач зареєстрував ОСОБА_2 у квартирі, розташованій за адресою:АДРЕСА_1. Вказане підтверджується довідкою про склад родини та реєстрацію від 30.05.2013 року № 2047.
Однак з моменту реєстрації по даний час ОСОБА_2 не проживає у даній квартирі, не виконує свій обов'язок по сплаті комунальних платежів. Це підтверджується актом сусідів про не проживання відповідача.
Протягом тривалого проміжку часу відповідач залишається бути зареєстрованим в квартирі, в якій не проживає фактично, що завдає позивачу додаткових незручностей та збільшує оплату за житлово-комунальні послуги, які формуються з урахуванням кількості осіб, що зареєстровані в помешканні у встановленому законом порядку. Реєстрація відповідача у квартирі АДРЕСА_1, перешкоджає позивачу у повному обсязі розпорядитися належним йому майном на свій розсуд.
Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Крім того, як вбачається із ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
У відповідності до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Таким чином з урахуванням необхідності проводити розгляд справи за наявними в ній доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 1,3, 6, 10, 11, 57, 60, 169, 208, 209, 212-215, 217, 218, 373 ЦПК України, ст.ст. 29, 316,319,346, 386, 386, 391 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
Установити порядок виконання рішення суду шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії. Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції.

Суддя: