Провадження по справі № 2/401/1877/14
Справа № 401/5006/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року Світловодський
міськрайонний суд Кіровоградської
області в складі:

головуючого судді
Регеші В.О.

за участю:
секретаря Фадєєвої О.О.

позивача
ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті
Світловодську Кіровоградської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про вселення та зобов'язання не
чинити перешкод в користуванні
житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду
із позовом до ОСОБА_3 про вселення та
зобов'язання не чинити перешкод в
користуванні житловим приміщенням,
обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що за
період з 15 грудня 1990 року по 3 квітня 2014
року перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі. Під час
перебування у шлюбі ними збудовано
житловий будинок АДРЕСА_1, в якому вони
разом проживали. З квітня місяця
відносини між подружжям погіршилися в
зв'язку з чим шлюбні відносини
розірвано. З цього часу відповідач
ОСОБА_3 чинить їй перешкоди у
користуванні збудованим ним у шлюбі
житловим будинком, не впускає до
будинку, в зв'язку з чим остання змушена
проживати за іншою адресою разом з
матір'ю. Вказує, що з даного приводу
неодноразово зверталася до
Світловодського МВ УМВС
Кіровоградської області, проте в
зв'язку з тим, що існує спір між
подружжям цивільного-правового
характеру ознак кримінального
правопорушення під час розгляду заяву
в діях ОСОБА_3 не виявлено.

В судовому засіданні позивач та
її представник позовні вимоги
підтримали в повному обсязі. Позивач
пояснила суду, що з липня 2014 року в
будинку не проживає, зазначила, що під
час шлюбного життя ОСОБА_3 вдавався до
бійок з нею, зловживав алкогольними
напоями. Наразі встановив ципки із
замками на хвіртці господарського
двору, своїм ключем вона не може
відкрити вхідні двері до будинку,
зазначила, що оскільки вона є власником
будинку, проте через дії відповідача в
ньому змушена не проживати, з метою
уникнення боргових зобов'язань з
оплати комунальних послуг звернулася
до енергопостачальника електричної
енергії із заявою про розірвання
договору про надання послуг з
енергозабезпечення після чого такий
договір уклав відповідач ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги
не визнав, пояснив, що позивач ОСОБА_1 не
бажає з ним примиритися і тому не
проживає в будинку, при цьому зазначив,
що надалі разом проживати в житловому
будинку збудованому ними у шлюбі під
АДРЕСА_1 неможливо, оскільки шлюб
розірвано. Підтвердив факт
встановлення ланцюгів із замками на
заборі, що унеможливлює потрапити на
подвір'я будинку позивачем ОСОБА_1,
вказав на відсутність у позивача
ОСОБА_1 ключів від ланцюгів, а також
додав, що вона має право користуватися
житловим будинком, проте це неможливо
через припинення шлюбних відносин між
ними, підтвердив факт нанесення
позивачці 14.02.2014 року тілесних
ушкоджень під час сімейної сварки.

В судовому засіданні досліджено:
копія договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 02.09.2004 року
площею 998,35 кв.м. розташованої по
АДРЕСА_1; рішення виконавчого комітету
Власівської селищної ради м.
Світловодськ Кіровоградської області
від 11.11.2004 року, відповідь
Світловодського МВ УМВС України від
02.12.2014 року на запит адвоката ОСОБА_2,
висновок про результат перевірки
скарги (заяви) від 07.02.2014 року, висновок
про результат перевірки скарги (заяви)
від 17.07.2014 року, висновок про результат
перевірки скарги (заяви) від 05.08.2014 року,
висновок про результат перевірки
скарги (заяви) від 27.09.2014 року, копію
свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про
розірвання шлюбу, копія довідки про
склад сім'ї від 22.02.2014 року, копію
висновку експерта від 14.02.2014 року, копію
робочого проекту з газопостачання
будинку, характеристику на ім'я ОСОБА_3
(а.с. 41).

Допитаний в судовому засіданні
ОСОБА_4 в якості свідка повідомив суд,
що перешкод у користуванні та
проживанні в будинку АДРЕСА_1
відповідач ОСОБА_3 не створює для
колишньої дружини ОСОБА_1. Зазначив, що
ланцюгів на заборі не вбачав, доступ на
подвір'я домоволодіння вільний.
Повідомив, що має дружні відносини з
відповідачем. Про сварки в родині та
звернення ОСОБА_1 до правоохоронних
органів йому не відомо.

Допитана в судовому засіданні
свідок ОСОБА_5, яка є рідною донькою
позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3,
повідомила суд, що мати в житловому
будинку не проживає, що батько не
заважає їй проживати в будинку, про
сварки між батьками та підстави
звернення ОСОБА_1 до правоохоронних
органів їй не відомі.

Суд, дослідивши письмові докази
по справі встановив наступне.

Шлюб між позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_3 було
зареєстровано 15 грудня 1990 року.

3 квітня 2014 року шлюб між
сторонами розірвано.

Рішенням виконавчого комітету
Власівської селищної ради від 11.11.2004
року за № 178 ОСОБА_1 надано дозвіл на
будівництво житлового будинку з
господарськими спорудами на земельній
ділянці АДРЕСА_1 придбаній на ім'я
ОСОБА_1 шляхом укладання договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
02.09.2004 року посвідченого 02.09.2004 року
державним нотаріусом Світловодської
міської державної нотаріальної
контори. Сторони є зареєстрованими у
житловому будинку АДРЕСА_1.

Висновком, затвердженим
начальником Світловодського МВ УМВС
України по результатам перевірки заяви
ОСОБА_1 від 17.07.2014 року, 05.08.2014 року, 27.09.2014
року підтверджується факт вчинення гр.
ОСОБА_3 перешкод у користуванні
житловим будинком АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1
(а.с. 35-38).

Показання свідка ОСОБА_4
спростовуються вказаними вище
письмовими доказами, а тому суд не бере
їх до уваги.

Суд критично ставиться до
показань свідка ОСОБА_5, оскільки вона є
рідною донькою сторін у справі.

Сторони не заперечували право
спільної сумісної власності подружжя
на житловий будинок АДРЕСА_1, як такий,
що збудовано під час перебування шлюбі.

У відповідності до ст. 61 СК
України, об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя може бути
будь-яке майно, за винятком виключеного
з цивільного обороту.

У відповідності до ст. 63 СК
України, дружина та чоловік мають рівні
права на володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

У відповідності до ст. 321 ЦК
України, право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

У відповідності до ч. 1 ст. 355 ЦК
України, майно, що є у власності двох
або більше осіб (співвласників),
належить їм на праві спільної
власності (спільне майно).

У відповідності до ч. 2 ст. 355 ЦК
України, особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

На підставі викладеного суд
прийшов до висновку, що в дійсності
своїми діями відповідач ОСОБА_3 з липня
2014 року став чинити перешкоди позивачу
ОСОБА_1 в користуванні житловим
приміщенням будинку АДРЕСА_1 та вважає
за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про вселення та зобов'язання не
чинити перешкод в користуванні
житловим приміщенням АДРЕСА_1
задовольнити в повному обсязі.

Судові витрати у справі складаються з
судового збору у сумі 243 грн. 60 коп.

Приймаючи до уваги, що позивач
сплатила судові витрати, заява
задоволена, а тому суд присуджує
відповідачеві сплатити понесені
витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 319, 321, 355 ЦК
України, ст.ст. 150, 151, 155 ЖК України, ст.ст.
61,63 СК України, ст.ст. 10,11, 57-64, 88, 209, 213-215,
218, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про вселення та зобов'язання не чинити
перешкод в користуванні житловим
приміщенням - задовольнити повністю.

Вселити ОСОБА_1 у житловий будинок
АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити
перешкод ОСОБА_1 у користуванні
житловим будинком АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Світловодський
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Світловодського міськрайонного

суду Кіровоградської області
Регеша В.О.

19.12.2014