Справа №586/933/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Банчукова В. І.Номер
провадження 22-ц/788/268/14 Суддя-доповідач -
Шевченко В. А. Категорія - 5
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Шевченка В. А.,

суддів - Кононенко О. Ю., Бойка В. Б.,

при секретарі судового засідання -
Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Прокуратури
Сумської області

на рішення Середино-Будського
районного суду Сумської області від 09
серпня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Середино-Будської міської ради, третя
особа - Реєстраційна служба
Середино-Будського районного
управління юстиції, про визнання права
власності,

в с т а
н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
Середино-Будської міської ради з
позовом, у якому зазначав, що 21 грудня
2012 року він за договором
купівлі-продажу придбав нежитлове
приміщення підвального типу АДРЕСА_1,
після чого без отримання відповідних
дозволів компетентних органів провів
його реконструкцію, обладнавши під
магазин.

Посилаючись на те, що вказані роботи
проведено з дотриманням архітектурних,
будівельних, санітарних та екологічних
норм, просив визнати право власності на
це підвальне приміщення.

Рішенням Середино-Будського районного
суду Сумської області від 09 серпня 2013
року на задоволення позову визнано за
ОСОБА_3 право власності на нежитлове
приміщення - магазин змішаних товарів
АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі Прокуратура
Сумської області просить рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове про відмову в позові, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи та пояснень самих
сторін вбачається, що 21 грудня 2012 року
позивач на підставі договору
купівлі-продажу придбав нежитлове
підвальне приміщення загальною площею
77, 2 кв. м., яке знаходиться у
п'ятиповерховому жилому будинку
АДРЕСА_1 (а. с. 11-12).

В січні-лютому 2012 року позивач провів
ремонт переобладнання зазначеного
приміщення під магазин змішаних
товарів, внаслідок чого його загальна
площа у зв'язку з оздобленням стін
зменшилася до 75, 4 кв. м. При цьому також
було встановлено сантехнічне
обладнання (а. с. 16-20).

З листа служби Середино-Будського
районного сектора Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій за № 435 від 30
липня 2013 року слідує, що при проведенні
переобладнання нежитлової будівлі під
магазин змішаних товарів порушень
правил пожежної безпеки, які можуть
призвести до виникнення пожежі або
перешкоджання її гасінню та евакуації
людей не виявлено (а. с. 28).

Задовольняючи позов, суд виходив з
того, що в даному випадку має місце
самочинне будівництво і застосував до
спірних правовідносин положення ст. 376
ЦК України.

Утім з таким висновком погодиться
неможливо, так як він ґрунтується на
невірному застосуванні судом норм
матеріального права.

Так, відповідно до частин 1, 3 ст. 376 ЦК
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважається
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

Однак згідно з Правилами утримання
жилих будинків та при будинкових
територій (далі - Правила),
затвердженими наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 р. N 76, переобладнанням
визначається улаштування в окремих
квартирах багатоквартирних будинків
індивідуального опалення та іншого
інженерного обладнання, перенесення
нагрівальних, сантехнічних і газових
приладів; влаштування і
переустаткування туалетів, ванних
кімнат, вентиляційних каналів.

Пунктом 1.4. 2 цих Правил передбачено, що
переобладнання жилих будинків, жилих і
нежилих у жилих будинках приміщень
містить у собі - улаштування в окремих
жилих будинках, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень індивідуального
опалення та іншого інженерного
обладнання, перенесення нагрівальних,
сантехнічних і газових приладів;
влаштування і переобладнання туалетів,
ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Крім того, згідно з п. 3. 2 Інструкції про
порядок проведення технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна, затвердженої Наказом Держбуду
України 24 травня 2001 року № 127 у
громадських та виробничих будівлях
(приміщеннях) до самочинного
будівництва не належать - збільшення
або зменшення площі за рахунок
демонтування чи влаштування
перегородок (без порушення несучих
стін, несучих конструкцій, опор, балок),
комор, утеплення і оздоблення стін;
влаштування допоміжних приміщень
санвузлів, душових, ванних.

Переобладнання і перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень дозволяється
робити після одержання дозволу
виконкому комітету місцевої Ради
народних депутатів відповідно до
законодавства (пункт 1.4.1 Правил).

За таких умов, проведені позивачем без
відповідних дозволів роботи, про які
йде мова, у нежилому підвальному
приміщенні АДРЕСА_1 є не самочинним
будівництвом, а самовільним
переобладнанням, з приводу якого
позивач до компетентних органів не
звертався.

Наведене свідчить про те, що суд, при
вирішенні спору помилково застосував
до спірних правовідносин норми ст. 376
ЦК, внаслідок чого задовольнив позов
безпідставно.

Беручи до уваги викладене, оскаржене
рішення суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309
ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового про відмову в позові.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
враховуючи, що Прокуратура Сумської
області на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про судовий збір» звільнена
від сплати 746 грн. 79 коп. судового збору
за подання апеляційної скарги, то
вказану суму необхідно стягнути з
ОСОБА_3 на користь держави за розгляд
справи в суді апеляційної інстанції.

Тому, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п. 4 ч. 1
ст. 309, ст. ст. 314, 316 ЦПК України, колегія

в и р і ш
и л а :

Апеляційну скаргу Прокуратури
Сумської області задовольнити.

Рішення Середино-Будського районного
суду Сумської області від 09 серпня 2013
року скасувати, а в задоволенні позову
ОСОБА_3 до Середино-Будської міської
ради про визнання права власності
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 746
грн. 79 коп. судового збору за розгляд
справи в апеляційному суді.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього дня
на нього може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -