Справа №2-205/11 12.11.2014 12.11.2014 12.11.2014
Провадження №22-ц/784/2896/14
Провадження 22ц-/784/2894/14
Головуючий по 1 інстанції
Доповідач апеляційного суду
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2014р.
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

з участю: секретаря судового засідання
Шпонарської О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3

на ухвали і рішення Корабельного
районного суду м. Миколаєва відповідно
від 17 листопада 2010р., 02 грудня 2010р., 23
грудня 2011р.

за позовом Публічного акціонерного
товариства „УкрСиббанк" (далі -
ПАТ„УкрСиббанк") до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитом,

встановила:

У вересні 2009р. ПАТ„УкрСиббанк"
пред'явило позов до ОСОБА_4, ОСОБА_3 і з
врахуванням подальших уточнень
кінцево просило про солідарне
стягнення 65967,15 дол. США, що
еквівалентно 525830 грн. 74 коп.
заборгованості за кредитним договором,
укладеним 30 липня 2008р. з першим
відповідачем, який було забезпечено
порукою другого відповідача.

Ухвалами судді Корабельного районного
суду м. Миколаєва від 17 листопада 2010р.
зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до
ПАТ„УкрСиббанк" про визнання
недійсним укладеного 30 липня 2008р.
кредитно-заставного договору,
проведення реституції та покладення
обов'язку залишено без руху, а 02 грудня
цього ж року - визнано неподаною і
повернено заявниці.

Рішенням Корабельного районного суду
м. Миколаєва від 23 грудня 2011р. позов
задоволено.

В апеляційній скарзі представник
відповідача, посилаючись на
незаконність вказаних ухвал і рішення
суду, порушив питання про їх
скасування.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 липня 2008р. між
АКІБ«УкрСиббанк», правонаступником
якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4
укладено кредитно-заставний договір,
за умовами якого Банк надав
позичальнику 44854 дол. США під 14% річних
за користування кредитом строком до 29
липня 2015 року. За порушення термінів
погашення будь-яких грошових
зобов'язань позичальник зобов'язаний
сплатити пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ (п.4.1. кредитного
договору).

Додатковою угодою №1 від 21 жовтня 2008р.
внесені зміни до кредитного договору,
які стосуються строку сплати
процентів, а саме з 01 по 25 число кожного
місяця, нарахування процентів Банком в
разі повернення всієї суми кредиту
протягом календарного місяця та
обов'язку позичальника не пізніше дня
повернення всієї суми кредиту сплати
нараховані проценти.

Виконання кредитних зобов'язань
також забезпечено порукою ОСОБА_3 за
договором від 30 липня 2008р. за яким
поручитель прийняв на себе
зобов'язання відповідати солідарно і у
повному обсязі з позичальником за
неналежне виконання кредитного
договору.

Внаслідок невиконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором утворилась заборгованість,
розмір якої станом на 20 липня 2011р.
складає 65967,15 дол. США, що еквівалентно
525830 грн. 74 коп. (43251,94 дол. США -
неповернутий кредит, 18488,28 дол. США -
заборгованість по процентам, 4226,93 дол.
США - пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом та по
процентам за користування кредитом).

Правильність розрахунку
заборгованості відповідачами не
спростована, а виходячи з даних
особового рахунку всі платежі
позичальника були зараховані Банком.

Відповідно до ст.ст.526,612,625 ЦК
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення. Боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

За правилами ч.2 ст.1050 ЦК у випадку,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
ст.1048 цього кодексу.

Згідно з ст.554 ЦК у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

З огляду на вищенаведені факти, які
свідчать про доведеність факту
порушення позичальником і поручителем
зобов'язань по поверненню кредиту та на
підставі згаданих норм матеріального
права, суд обґрунтовано ухвалив
рішення на користь позивача.

Доводи апелянта стосовно збільшення
в односторонньому порядку розміру
процентів є безпідставними, так як
згідно розрахунку при визначенні
заборгованості застосована ставка 14%,
що відповідає п.п.1.3.1. кредитного
договору.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до
Корабельного райсуду не подавав, а тому
суд і не ухвалював з цього приводу
рішення. Додана ж до апеляційної скарги
копія зустрічного позову свідчить про
те, що ОСОБА_3 подавав зустрічний позов
але 09 листопада 2009р. і до Жовтневого
райсуду, тобто після того як цим же
судом 06 листопада 2009р. постановлена
ухвала про передачу справи за
підсудністю до Корабельного райсуду.

Що ж стосується призначення судової
бухгалтерської експертизи, то дане
клопотання було розглянуте судом
першої інстанції за наслідками якого
постановлено обґрунтовану ухвалу. До
суду ж апеляційної інстанції подібного
клопотання апелянт не подавав.

Підстави для зменшення розміру
неустойки відсутні, так як пеня не
перевищує розмір заборгованості, а
фінансові складнощі з повернення
кредиту, наявність на утриманні
неповнолітньої дитини не є істотними
обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК для
позитивного вирішення цього питання.
Більше того, обставини на які
посилається апелянт не були
підтверджені жодним доказом.

За таких обставин, а саме ухвалення
судом першої інстанції рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права є підставою (ч.1
ст.308 ЦПК) для відхилення апеляційної
скарги на рішення суду.

Апеляційне провадження щодо
оскарження ухвал від 17 листопада 2010р., 02
грудня 2010р. підлягає закриттю.

Так, ухвалою судді Корабельного
районного суду м. Миколаєва від 17
листопада 2010р. залишено без руху
зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до
ПАТ„УкрСиббанк" про визнання
недійсним укладеного 30 липня 2008р.
кредитно-заставного договору,
проведення реституції та покладення
обов'язку з тих підстав, що цю заяву не
було підписано позивачкою, не
зазначено ціну позову та не було
сплачено судові витрати.

Вказівки судді не були виконані
ОСОБА_4, а іншими учасниками процесу, в
тому числі апелянтом, який має статус
відповідача не могли бути виконані, так
як стосуються виключно прав і
обов'язків позивача (ст.ст.3,11,27,31,119 ЦПК)
і саме його відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК
суд зобов'язаний повідомити про
наявність недоліків та надати строк
для їх усунення. У зв'язку з чим ухвалою
судді від 02 грудня 2010р. зустрічну
позовну заяву ОСОБА_4 на підставі ч.2
ст.121 ЦПК визнано неподаною і повернено
заявниці.

Враховуючи те, що вказаними ухвалами
права апелянта не порушені, то останній
не має передбаченого ст.292 ЦПК права на
їх апеляційне оскарження. Оскільки
справа щодо ухвал не підлягає
апеляційному розгляду, а ці обставини
встановлені після прийняття скарги,
апеляційне провадження в цій частині
підлягає закриттю (п.8 постанови №12
Пленуму Верховного Суду України від 24
жовтня 2008р. „Про судову практику
розгляду цивільних справ в
апеляційному порядку").

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК, колегія
суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 на рішення
Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 23 грудня 2011р. відхилити, а
зазначене рішення залишити без змін.

Апеляційне провадження за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 на ухвали Корабельного
районного суду м. Миколаєва від 17
листопада 2010р. і 02 грудня 2010р. закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку на протязі двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: