Справа № 1328/4464/12
Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/411/14
Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючої судді - Копняк
С.М.

суддів: -
Бермеса І.В., Савуляк Р.В.

секретар -
Проворної Н.І.,

з участю позивачів -
ОСОБА_4,ОСОБА_5

представника ВАТ «Львівгаз» -
Яськевич О.Є.

представника ЛМКП
«Залізничнетеплоенерго» - Лутчин Р.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою позивачів ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на рішення Шевченківського
районного суду м. Львова від 10 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до Шевченківської районної
адміністрації Львівської міської ради,
з участю третіх осіб: ЛМКП
«Залізничнетеплоенерго» , ВАТ
«Львівгаз», ЛКП «Рясне-403» про надання
дозволу на обладнання індивідуального
опалення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Шевченківського
районного суду м.Львова від 10 жовтня 2013
року відмовлено в задоволенні позову
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Шевченківської
районної адміністрації Львівської
міської ради, з участю третіх осіб: ЛМКП
«Залізничнетеплоенерго», ВАТ
«Львівгаз», ЛКП «Рясне-403» про надання
дозволу на обладнання індивідуального
опалення.

Рішення суду оскаржили
позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В обґрунтування апеляційної
скарги посилаються на те, що рішення
Шевченківського районного суду
м.Львова від 10.10.2013 року є неправильним.

Зазначили, що позивачі є
співвласниками квартири АДРЕСА_1.
Квартира складається з трьох кімнат,
загальною площею квартири 71,3 кв.м. та
розташована на першому поверсі
дев»ятиповерхового будинку. Протягом
багатьох років апелянти разом з іншими
мешканцями будинку зверталися в різні
організації, в першу чергу організації,
які відповідають за теплопостачання у
квартирах, органи місцевого
самоврядування з заявами про
незадовільне теплопостачання в
будинку. На адресу позивачів надходили
відповіді на заяви в яких зазначалося,
що температурний режим у їхній
квартирі не відповідає тепловим
параметрам. Питання з нормальною
подачею тепла так і не вирішилось. З
матеріалів справи вбачається, що в
централізованому порядку
теплопостачальні організації не в
стані налагодити нормальну подачу
тепла у квартиру АДРЕСА_1, відповідно є
всі підстави для надання дозволу на
обладнання індивідуального опалення.

Вказують на те, що право
споживача на вільний вибір одного або
декількох джерел теплової енергії чи
теплопостачальної організації
гарантується ст.ст.19,24 ЗУ «Про
теплопостачання».

Крім того, їхнє право на
обладнання індивідуального опалення
також гарантується ст.ст.1,6,15, 24 ЗУ «Про
теплопостачання».

Відмова у відключенні
споживачів від мереж централізованого
опалення та влаштування
індивідуального опалення обмежує
законне право на вибір джерела
теплової енергії. Технічних перешкод
для відключення від централізованого
опалення немає. Відповідно до висновку
експерта, квартира позивачів має
технічну можливість для встановлення
індивідуального опалення, однак суд в
своєму рішенні про висновок експерта
не вказує.

Відмовивши в задоволенні
позову, суд позбавив апелянтів права на
тепло, що в майбутньому заставить
останніх влаштувати індивідуальне
опалення без належного на це дозволу.

Просять рішення Шевченківського
районного суду м.Львова від 10 жовтня 2013
року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позов задоволити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
апелянтів ОСОБА_4, ОСОБА_5 в підтримання
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, пояснення представників ЛМКП
«Залізничнетеплоенерго» та ВАТ
«Львівгаз» в заперечення мотивів,
викладених в апеляційній скарзі,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення такої,
виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ст.ст.3,4 ЦПК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом своїх порушених прав, а суд,
здійснюючи правосуддя, захищає
порушені права цих осіб у спосіб,
визначений законами України.

Перелік можливих способів захисту
міститься в ст.16 ЦК України.

Позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися в
суд з позовом до відповідача
Шевченківської районної адміністрації
Львівської міської ради, з участю
третіх осіб: ЛМКП
«Залізничнетеплоенерго» , ВАТ
«Львівгаз», ЛКП «Рясне-403» про надання
дозволу на обладнання індивідуального
опалення.

За приписами ч.1 ст.303 ЦПК України,
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення в повній мірі відповідає даним
вимогам.

Згідно ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що позивачі ОСОБА_4
та ОСОБА_5 звернулись до відповідача -
Шевченківської районної адміністрації
ЛМР з заявою про зобов'язання надання
дозволу на відключення споживача від
мереж центрального опалення і гарячого
водопостачання.

Листом від 26.09.2013 року №36-2523 позивачам
була надала відповідь, що позитивне
рішення за їх заявою не прийнято,
оскільки відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України «Про
внесення змін до Правил надання послуг
з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення» від 31.10.2007 року внесено
зміни до Правил затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 року, а саме видача дозволів
проводиться на будинок у цілому за
умови письмової згоди усіх мешканців
будинку та технічної можливості.

Пункт 25 Постанови Кабінету
Міністрів України від 21.07.2005р.
зазначає, відключення споживачів від
мереж ЦО та ГВП здійснюється у
порядку, затвердженому центральним
органом виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.
Самовільне відключення від мереж ЦО та
ГВП забороняється.

Згідно з ст.10 Закону України «Про
теплопостачання» до повноважень
Кабінету Міністрів України у сфері
теплопостачання належать розробка та
реалізація державної політики у сфері
теплопостачання.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
стандарти, нормативи, норми, порядки і
правила у сфері житлово-комунальних
послуг розробляють і затверджують,
зокрема Кабінет Міністрів України та
центральний орган виконавчої влади з
питань житлово-комунального
господарства в межах їхніх повноважень
та згідно із законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 31.10.2007року №1268 «Про внесення змін
до Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодно гарячої води і водовідведення»
внесено зміни до постанови Кабінету
Міністрів України від 21.07.2005 р. №630 «Про
затвердження Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового
договорупро надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення».

Крім того, пунктом 3 висновку
Міністерства юстиції України за
результатами правової експертизи
проекту постанови Кабінету Міністрів
України «Про внесення змін постанови
Кабінету Міністрів України від 21 липня
2005 р. №630 від 09.10.2007 року встановлено, що
проект оскаржуваної постанови
Кабінету Міністрів України відповідає
актам законодавства, що мають вищу
юридичну силу.

З письмових пояснень ВАТ «Львівгаз»
від 13.11.2012 року вбачається, що видача
технічних умов на влаштування
автономного опалення можлива лише при
наявності розпорядження органів
місцевого самоврядування про надання
дозволу на від'єднання від
центрального опалення і гарячого
водопостачання.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством.

Органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов»язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
вірно керувався приписами ч.2 ст.383
Цивільного кодексу України, відповідно
до якої, власник квартири може свій
розсуд здійснювати ремонт і зміни у
квартирі, наданій йому для
використання єдиного цілого, - за умови,
що ці зміни не призведуть до порушень
прав власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно- технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно п.2.2.3 наказу Міністерства
з питань житлово-комунального
господарства України від 06.11.2006 року №
169, якщо заявником є власник, наймач
(орендар) окремого приміщення, Комісія
з розгляду питань пов'язаних з
відключенням споживачів і мереж
центрального опалення і гарячого
водопостачання має право не розглядати
його заяву до прийняття рішення про
відключення від мереж
централізованого теплопостачання
всього будинку.

У відповідності до ст.319 Цивільного
кодексу України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Він має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

А відповідно до вимог ст.152 ЖК України
переобладнання та перепланування
квартири, що належить громадянам на
праві приватної власності, проводиться
з дозволу виконавчого комітету
місцевої ради народних депутатів.

Пункампи 1.4.1.-1.4.2, 1.4.4, 1.4.6. Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, затверджених
наказом Державного комітету України з
питань житлово-комунального
господарства від 17 травня 2005 року № 76,
переобладнання і перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень дозволяється
робити після одержання дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів відповідно до
законодавства. Переобладнання жилих
будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень містить у собі -
улаштування в окремих жилих будинках,
жилих і нежилих у жилих будинках
приміщень індивідуального опалення та
іншого інженерного обладнання,
перенесення нагрівальних,
сантехнічних і газових приладів;
влаштування і переобладнання туалетів,
ванних кімнат, вентиляційних каналів.

За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про те,
що оскільки будинок не належить сім»ї
позивачів на праві власності, а вони є
лише власниками квартири в будинку,
тому будь-яке втручання в систему
опалення шляхом зміни гідравлічного
опору (від»єднання від системи
централізованого опалення) порушує
права інших мешканців.

З висновками суду першої інстанції
слід погодитись, оскільки ним
правильно визначено характер спірних
правовідносин та встановлено дійсні
обставини справи, вірно застосовано
матеріальний закон і дотримана
процедура розгляду, передбачена ЦПК
України. Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, а тому
підстави для її задоволення та
скасування рішення Шевченківського
районного суду м.Львова відсутні.

Керуючись ст.ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, 313,
п.1 ч.1 ст.314, 315 -317,319 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_4,
ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 10 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуюча
Копняк С.М.

Судді:
Бермес І.В.

Савуляк Р.В.