Справа
Провадження №2/107/175/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 січня 2014 р.
м. Керч

Керченський міський суд Автономної
Республіки Крим у складі :

головуючого судді - Біленко Л.В.

при секретарі - Волкової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Керчі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа - Центр надання послуг, пов'язаних
з використанням автотранспортних
засобів з обслуговування м. Керчі та
Ленінського району при Управлінні
Державної Автомобільної інспекції
Головного управління МВС України в
Автономній Республіці Крим, про
визнання правочину недійсним,
зобов'язання вчинити дії з
перереєстрації автомобіля, поділ
спільного сумісного майна , за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про виключення автомобіля зі
спільної власності відповідачів,
визнання права власності на
транспортний засіб,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з
позовом про розірвання шлюбу та поділ
спільного сумісного майна, згодом
предмет та підстави позову змінила,
заявила вимоги про розірвання шлюбу,
встановлення недійсності правочину
відчуження автомобіля , зобов'язання
відповідачів вчинити дії щодо
перереєстрації транспортного засобу
на ім'я ОСОБА_2, поділ спільного
сумісного майна.

Ухвалою Керченського міського суду АРК
від 07.11.2013р. позовні вимоги про
встановлення недійсності правочину та
поділ майна виділені в окреме
провадження, які прийняті до розгляду
судді Біленко Л.В. Ухвалою від 08.11.2013р.
(а.с.1,28).

Відповідач ОСОБА_3 подала зустрічний
позов до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виключення
автомобіля зі спільної власності
подружжя ОСОБА_2 , визнання права
власності на транспортний засіб.
Ухвалою суду від 05.12.2013 зустрічний
позов прийнятий до спільного розгляду
з позовом ОСОБА_1 (а.с.87)

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим,
що вони з ОСОБА_2 12.07.1980р. уклали шлюб, а
у квітні 2013 р. шлюбно-сімейні відносини
припинились. Під час шлюбу вони набули
квартиру АДРЕСА_1, автомобіль Opel ASTRA, 2012
року випуску, а також значну кількість
побутових речей, згоди на поділ майна
між ними не досягнуто. Незважаючи на
спільну власність подружжя на
автомобіль , ОСОБА_2 відчужив його на
користь дочки - ОСОБА_3, не повідомивши
про це дружину та не отримавши її згоди.
Вважає, що правочин купівлі-продажу
спірного автомобіля здійснений з
порушенням вимог закону , що у
відповідності до ч.1 ст. 215 ЦК України є
підставою його недійсності
(нікчемності). Просить встановити
недійсність (нікчемність) правочину
від 13.07.2013р. з відчуження автомобіля Opel
ASTRA ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, визнати
за кожним з подружжя право власності на
ідеальну 1/2 частку автомобіля,
розділити квартиру АДРЕСА_1, змінивши
правовій статус цього об'єкту на
спільну часткову власність, закріпивши
за кожним з співвласників по 1/2
ідеальній частки квартири, право
спільної сумісної власності на
квартиру припинити, поділити в натурі
побутові речі , набути подружжям за час
шлюбу, виділивши у її власність :
холодильник LIEBHERR C4001, ЖК телевізор ВВК,
персональний комп'ютер Phenom 8450 ASUS М2N68-АМ
із монітором Aser Х 203 Wbd 20 грн., праску Braun
SI 2040 Multi ,пилосос Samsung VСС 8431, фен Braun CPSC
1800, водонагрівач Ariston SI 80, спальний
гарнітур, пральну машинку Bosh WLF 2012 ОЕ,
газову поверхню ZANUSSI ZGL 66 ITW, кухонну
витяжку Best 4142 MF 60 W, 1/2 частку кухонних
меблів у складі : навісна шафа-сушарка ,
вузька навісна шафа, широка шафа з
двома горизонтальними дверцятами,
шафа-мийка з двома прилеглими столами,
вузька тумба, а відповідачеві ОСОБА_2
виділити : телевізор PANASONIC TX 26 LX 60Р, DVD
програвач PIONER DV-400 V-S із цифровим HDMI /DVI,
телевізор Hitachi HFS -1425, кондиціонер
Mitsubishi, електричний чайник Philips HD 4646,
гостинний гарнітур «Жанна» із м'яким
куточком вартістю, музичний центр
Panasonic, , 1/2 частку кухонних меблів у
складі : два широкі столи із навісними
шафами, вузький стіл з висувними
шафами.

Зустрічний позов ОСОБА_3 мотивований
тим, що автомобіль Opel ASTRA, про поділ
якого заявляє вимоги ОСОБА_1, не є
об'єктом права спільної сумісної
власності батьків, оскільки він був
придбаний на кошти її сім'ї, 100000,00 грн.
на купівлю автомобіля за розпискою
батькові позичив її чоловіком для
придбання автомобіля на її користь,
оскільки вона особисто за причини
наявності новонародженої дитини не
могла виїхати в м. Сімферополь для
купівля транспортного засобу, а її
чоловік - ОСОБА_4 перебував в Російській
Федерації, де здійснює підприємницьку
діяльність. Отже, ОСОБА_2 діяв за
договором Доручення та придбав
автомобіль за кошти її сім'ї та на її
користь, а оформив його на своє ім'я за
причини відсутності фактичних
власників під час купівлі . Посилаючись
на ст.ст. 386,392,1000 ЦК України, просить
виключити спірний автомобіль з
переліку майна, яке перебуває у
спільній сумісній власності ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, визнати за нею право власності
на спірній автомобіль Opel ASTRA.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник - адвокат ОСОБА_5, діючий
на підставі Договору про надання
правової допомоги, позовні вимоги за
первісним позовом підтримали в повному
обсязі, надали пояснення по суті вимог.
Зустрічний позов просили залишити без
задоволення за причини недоведеності
обставин, якими він обґрунтований,
відсутності доказів, що ОСОБА_2 купив
автомобіль за дорученням , а боргова
розписка , видана ним ОСОБА_4, цього
факту не підтверджує. Взагалі вважає
заявлені вимоги неналежним засобом
захисту прав позивача за зустрічним
позовом, які не ґрунтуються на
фактичних обставинах та не
відповідають закону.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник -
ОСОБА_6, діючий на підставі
довіреності, первісний позов визнали
частково, не заперечували проти поділу
квартири, набутою під час шлюбу,
визнавши вимоги з цього приводу в
повному обсязі, визнали також вимоги
про поділ побутових речей,
запропонувавши власний варіант такого
поділу, узгоджений з позивачем. Вимогу
про визнання недійсним правочину з
відчуження спірного автомобіля та його
поділ не визнали, наполягаючи на тому,
що він не є об'єктом спільної сумісної
власності, оскільки куплений на кошти
чоловіка ОСОБА_7, купівля
здійснювалась на її користь, а сім'я
ОСОБА_2 необхідної суми коштів на
купівлю транспортного засобу не мала.
Зустрічний позов визнаний в повному
обсязі на наведених підставах.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилась, її представник - ОСОБА_8,
діючий на підставі довіреності,
первісний позов визнав частково, не
заперечував проти поділу між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 спільної квартири та побутових
речей, а вимоги про визнання недійсним
правочину з відчуження автомобіля та
його поділ не визнав на підставах,
якими обґрунтований зустрічний позов
ОСОБА_3 Представник надав пояснення за
зустрічним позовом, просив його
задовольнити.

Представник третьої особи до судового
засідання не з'явився.

Вислухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши обставини по
справі , перевіривши їх доказами,
надавши оцінки правовим позиціям
сторін на підставі вимог закону, суд
доходить висновку, що первісний позов
підлягає частковому задоволенню, а у
задоволенні зустрічного позову слід
відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено , що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
з 12.07.2008р. перебували в зареєстрованому
шлюбі, якій розірваний Рішенням
Керченського міського суду АРК від
05.12.2013р. (а.с.12, 159). Відповідач за
первісним позовом - ОСОБА_7 доводиться
подружжю дочкою. (а.с.57).

За час шлюбу подружжям придбане певне
майно , стосовно поділу якого
заявляються вимоги за основним
позовом.

Оскільки для вирішення по суті вимог
про поділ спільного сумісного майна є
необхідним визначити склад такого
майна , а сторони мають протилежні
позиції стосовно віднесення до
спільного майна автомобіля Opel ASTRA,
якого безпосередньо стосуються й
вимоги за зустрічним позовом, суд
вважає за доцільне в такому разі
спочатку вирішити вимоги стосовно
цього об'єкту майна, оскільки без
визначення його статусу правильний
поділ спільного сумісного майна не є
можливим. Така позиція суду зокрема
ґрунтується на роз'ясненнях Верховного
Суду України, наданих в Постанові
Пленуму від 21.12.2007р. № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу , визнання його
недійсності та поділ спільного майна
подружжя», в якій зазначено, що у
випадку відчуження одним з подружжя
спільного майна проти волі іншого з
подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на
її потреби, таке майно або його
вартість враховується при розгляді
вимоги про поділ спільного сумісного
майна подружжя.

Письмовими доказами по справі
підтверджується, що 07.11.2012р. між ПАТ
«Таврія-Авто» та відповідачем ОСОБА_2 в
м. Сімферополі укладений Договір
купівлі-продажу автомобіля № /7 ,
за яким у власність ОСОБА_2 отриманий у
власність автомобіль марки Opel Astra vin-code
НОМЕР_1, двигун НОМЕР_2, 2012 року випуску,
за 111125,00 грн., на ім'я покупця оформлено
Довідку-рахунок № 776348 (а.с.129-137).

13.07.2013р. між ОСОБА_2 та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_9 укладено
Договір комісії № ДПІ 927296, за яким
комісіонер (ОСОБА_9) зобов'язався за
дорученням комітента (ОСОБА_2) за
винагороду укласти від свого імені за
рахунок комітента договір
купівлі-продажу спірного автомобіля.
(а.с.123-124).

З Облікової довідки ВРЕР ДАІ
убачається, що 13.07.2013р. спірний
автомобіль був знятий з реєстрації для
реалізації. (а.с.120).

В ту саму дату - 13.07.2013р. фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_9 видано
Довідку-рахунок № 927296 на ім'я ОСОБА_3,
якій продано та видано спірний
автомобіль. (а.с.118).

Відомостями, наданими Центром надання
послуг, пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів з
обслуговування м. Керчі та Ленінського
району при Управлінні ДАІ ГУ МВС
України в АРК підтверджується, що
спірний автомобіль, який був
зареєстрований за ОСОБА_2, 13.07.2013р.
знятий з реєстрації для реалізації за
заявою власника, а 16.07.2013р. -
зареєстрований за ОСОБА_3 на підставі
довідки-рахунку від 13.07.2013р. (а.с.13,26,105).

Правової оцінки протилежним позиціям
сторін з приводу віднесення спірного
автомобіля до спільної сумісної
власності та законності правочину з
його відчуження суд надає, керуючись
наступними правовими нормами.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Сімейного Кодексу
України (далі - СК України) майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми,
хвороба, тощо) самостійного заробітку
(доходу). За ч.2 цієї статті кожна річ,
набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності.

За положеннями ст. 63 СК України дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння , користування і
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Згідно з ст. 65 СК України дружина,
чоловік розпоряджуються майном, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, за взаємною згодою.
При укладанні договорів одним з
подружжя вважається, що він діє за
згодою другого з подружжя. Дружина,
чоловік має право на звернення до суду
з позовом про визнання недійсним
договору як такого, що укладений
подружжям без її, його згоди, якщо цей
договір виходить за межі дрібного
побутового.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності , незалежно від розірвання
шлюбу, їхні частки за основним
правилом, визначеним ч.1 ст. 70 кодексу, є
рівними.

Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом
(нікчемний правочин), або якщо він
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин) .

За приписами ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності .

Згідно з ст. 210 ЦК України правочин ,
якій підлягає державній реєстрації, є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

За ч.1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання
в момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені

частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Правові наслідки недійсності
правочину визначені ст. 216 ЦК України,
ч.1 якої вказує, що недійсний правочин
не створює юридичних наслідків, крім

тих, що пов'язані з його недійсністю.

Виходячи зі змісту ст. 60 СК України,
віднесення придбаного під час шлюбу
майна до спільної сумісної власності
подружжя є презумпцією , обов'язок
довести протилежне в такому разі
покладається на відповідача.

Доводи відповідачів за первісним
позовом та позивача за зустрічним
позовом зводяться до того, що фактично
спірний автомобіль був придбаний
ОСОБА_2 за дорученням чоловіка дочки -
ОСОБА_4 , на його кошти, для ОСОБА_3, тому
цій автомобіль не є об'єктом спільної
власності подружжя ОСОБА_2.

Зазначену позицію суд не вважає
переконливою, оскільки обставини,
якими вона обґрунтована, не знайшли
свого підтвердження в судовому
засіданні.

Розписку від 03.11.2012р. про отримання
ОСОБА_2 у ОСОБА_4 в борг 100000,00 грн. для
купівлі автомобіля з зобов'язанням
повернення боргу до травня 2013р. неможна
вважати доказом укладання між
сторонами Договору доручення
урозумінні ст.1000 ЦК України, яка
визначає істотні умови такого
договору. (а.с.54).

Вказана розписка судом розцінюється як
доказ укладання між сторонами договору
позики та не має правового значення для
вирішення позовних вимог.

Не спростовують таких висновків суду й
покази свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12, які тільки підтвердили факт
отримання ОСОБА_2 від зятя грошових
коштів. До свідчень ОСОБА_4 про
існування домовленості між ним та
ОСОБА_2 про купівлю останнім автомобіля
саме для ОСОБА_3 суд відноситься
критично, оскільки договір Доручення
між ними не укладався, довіреність не
видавалась, свідок позивачу за
зустрічним позовом доводиться
чоловіком та є заінтересованим в
залишенні автомобіля у власності сім'ї.

Не є підтвердженням наявності
правовідносин за договором Доручення й
інші дві розписки від 13.07.2013р. : про
отримання ОСОБА_4 в рахунок
взаєморахунку автомобіля Opel ASTRA від
ОСОБА_2 , якому позичав 10000,00 грн. та
розписка аналогічного змісту про
отримання цього ж самого автомобіля на
тих самих умовах ОСОБА_3 (а.с.49-50).
Фактично зміст кожної з цих розписок
спростовує зміст іншої, оскільки з них
випливає, що кожний з подружжя ОСОБА_3
надав ОСОБА_2 по 100000,00 грн. та кожний
отримав по автомобілю. Зміст цих
розписок є суперечливим та може бути
розтлумачений різним чином.

Наявність поважних причин
неможливості виїхати за межі м. Керчі
подружжям ОСОБА_3 , догляд дружиною за
новонародженою дитиною та виїзд
чоловіка в Російською Федерацію, суд не
вважає підтвердженням того, що ОСОБА_2
діяв за їхнім дорученням, оскільки в
такому разі вони мали можливість
оформити на нього Довіреність чи
призначити купівлю автомобіля на час
повернення ОСОБА_4 до України та в
будь-якому разі це не заважало укласти
з ОСОБА_2 відповідного Договору
доручення.

З Рішення Керченського міського суду
АРК від 05.12.2013р. про розірвання шлюбу ,
яке у відповідності до ч.3 ст. 61 УПК
України має преюдиціальне значення,
убачається , що сімейні стосунки між
подружжям ОСОБА_2 припинені в квітні
2013р., а відчуження спірного автомобіля
мало місце в липні 2013р., тобто спірний
автомобіль відчужений чоловіком коли
стосунки між подружжям погіршились,
вони перебували в конфліктних
відносинах, що суд розцінює на
підтвердження того, що дружина не була
повідомлена про продаж спірного
автомобіля, своєї згоди на його
відчуження не давала.

Суд також бере до уваги, що й в Договорі
купівлі-продажу № /7 від 07.11.2012р., й
в Договорі комісії № ДПІ 927296 від
13.07.2013р., а також в усіх документах щодо
реєстрації спірного автомобіля
безумовно визначений статус ОСОБА_2 як
власника автомобіля , жодного
застереження з цього приводу в
документах немає.

Оскільки судом встановлено, що спірний
автомобіль набутий під час шлюбу , він є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя, належними доказами
протилежне відповідач не довів.

Судом встановлено, що відчуження
автомобіля, який є спільним майном
подружжя, відбулося за відсутності на
це згоди співвласника - ОСОБА_1, що за
положеннями наведених правових норм є
правовою підставою для визнання
правочину недійсним, тому така позовна
вимога за первісним позовом підлягає
задоволенню.

На вищенаведених підставах суд
відмовляє в задоволенні вимог за
зустрічним позовом, оскільки належними
доказами обставини, на яких вони
ґрунтуються, доведені не були.

Судом встановлено, що 18.04.1989р. ОСОБА_2 як
члену житлово-будівельного
кооперативу «Молодість» був виданий
ордер на право зайняття сім'єю квартири
АДРЕСА_1, на підставі Рішення
виконавчого комітету Керченської
міської ради від 22.10.2004р. № 937 видано
Свідоцтво про право приватної
власності на вказану квартиру на ім'я
ОСОБА_2, його право власності
зареєстровано в Реєстрі прав власності
на нерухоме майно. (а.с.14,16-19).

Отже, квартира набута під час шлюбу та є
об'єктом права спільної сумісної
власності.

Відповідач визнав позовні вимоги щодо
поділу вказаної квартири , що у
відповідності до ч.4 ст. 174 ЦПК України,
є підставою для задоволення цих вимог.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечував проти
стверджень позивача щодо придбання під
час шлюбу побутових речей за переліком,
які вона привела в своєму позові. Факт
придбання цих речей, їхні властивості,
роки виготовлення та вартість
підтверджуються письмовими доказами -
товарними чеками, накладними ,
квитанціями про оплату, гарантійними
талонами, (а.с.38-47,79).

Під час судового розгляду сторони
досягли згоди щодо поділу між ними
побутових речей, список речей, які
переходять у власність відповідача
його представником був наданий суду,
позивач його погодила . (а.с. 160)

Суд не знаходить підстав для поділу
побутових речей, набутих сторонами під
час шлюбу, в іншому порядку, ніж
узгоджено сторонами та ухвалює рішення
про виділення у власність ОСОБА_1
такого майна : холодильник LIEBHERR C4
року виготовлення вартістю 3482,00 грн.,
ЖК телевізор ВВК 2009 року виготовлення
вартістю 2680,00 грн., персональний
комп'ютер Phenom 8450 ASUS М2N68-АМ із монітором
Aser Х 203 Wbd 20 2009 року виготовлення
вартістю 4728,00 грн., телевізор Hitachi HFS -1425
2005 року виготовлення вартістю 1530,00 грн.,
праска Braun SI 2040 Multi 2007 року виготовлення
вартістю 259,00 грн., фен Braun CPSC 1800 2006 року
виготовлення вартістю 259,00 грн.,
водонагрівач Ariston SI 80 2004 року
виготовлення вартістю 1480,00 грн.,
спальний гарнітур вартістю 1550,00 грн.,
пральна машинка Bosh WLF 2012 ОЕ 2008 року
виготовлення вартістю 3223,00 грн., газова
поверхня ZANUSSI ZGL 66 ITW 2007 року
виготовлення вартістю 972,00 грн., 1/2
частка кухонних меблів у складі :
навісна шафа-сушарка , вузька навісна
шафа, широка шафа з двома
горизонтальними дверцятами, шафа-мийка
з двома прилеглими столами, вузька
тумба, та виділення у власність ОСОБА_2
такого майна : телевізор PANASONIC TX 26 LX 60Р
2007 року виготовлення вартістю 5676,00 грн.,
DVD програвач PIONER DV-400 V S із цифровим HDMI
/DVI 2007 року виготовлення вартістю 686,00
грн., кондиціонер Mitsubishi 2010 року
виготовлення вартістю 8200,00 грн., газова
колонка «Fmina» 2010 року виготовлення
вартістю 1500,00 грн., музичний центр Panasonic
, 2006 року виготовлення вартістю 1237,00
грн., пилосос Samsung VСС 8431 2005 року
виготовлення вартістю 790,00 грн., кухонна
витяжка Best 4142 MF 60 W 2007 року виготовлення
вартістю 1080,00 грн., електричний чайник
Philips HD 4646 2007 року виготовлення вартістю
171,00 грн., гостинний гарнітур «Жанна» із
м'яким куточком вартістю 3000,00 грн., 1/2
частка кухонних меблів у складі : два
широкі столи із навісними шафами,
вузький стіл з висувними шафами.

Позовна вимога ОСОБА_1 про зобов'язання
відповідачів вчинити дії щодо
перереєстрації спірного транспортного
засобі на ім'я ОСОБА_2 задоволенню не
підлягає на підставі наступного.

Єдина на території України процедура
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку транспортних засобів
визначена Порядком державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
від 07.09.1998р. № 1388.

Пункт 8 вказаного Порядку встановлює,
що державна реєстрація
(перереєстрація) транспортних засобів
проводиться на підставі заяв
власників, поданих особисто, і

документів, що посвідчують їх особу,
підтверджують правомірність
придбання, отримання, транспортних
засобів, відповідність конструкції
транспортних засобів установленим
вимогам безпеки дорожнього руху, а
також вимогам, які є підставою для
внесення змін до реєстраційних
документів. Документами, що
підтверджують правомірність
придбання транспортних засобів є в
тому числі копія рішення суду,
засвідчена в установленому порядку,
із зазначенням юридичних чи фізичних
осіб, які визнаються власниками .

За п. 35 Порядку підставою для
перереєстрації транспортного засобу
є в тому числі рішення суду про
визнання недійсними договору
купівлі-продажу, міни, дарування, що
засвідчені в установленому порядку.

Отже, оскільки Порядком чітко
визначено процедуру перереєстрації
транспортного засобу у разі ухвалення
судом відповідного судового рішення,
додаткові розпорядження суду щодо
покладення на осіб обов'язків про
перереєстрацію автомобіля є зайвими та
є втручанням з боку суду в здійснення
повноважень державними органами, що є
неприпустимим у відповідності до ст. 19
Конституції України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст.4,10,11,60,61,88,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа - Центр надання послуг,
пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів з
обслуговування м. Керчі та Ленінського
району при Управлінні Державної
Автомобільної інспекції Головного
управління МВС України в Автономній
Республіці Крим, про визнання
правочину недійсним, зобов'язання
вчинити дії з перереєстрації
автомобіля, поділ спільного сумісного
майна, задовольнити частково.

Правочин купівлі-продажу
транспортного засобу - автомобіля
марки Opel Astra, номер кузова - НОМЕР_1,
двигун НОМЕР_2, 2012 року випуску , від 13
липня 2013р., за яким ОСОБА_2 здійснив
відчуження вказаного транспортного
засобу на користь ОСОБА_3, визнати
недійсним.

Визнати право власності ОСОБА_1 на ?
частку автомобіля марки Opel Astra, номер
кузова - НОМЕР_1, двигун НОМЕР_2, 2012 року
випуску, номерний знак - НОМЕР_3.

Визнати право власності ОСОБА_2 на ?
частку автомобіля марки Opel Astra, номер
кузова - НОМЕР_1, двигун НОМЕР_2, 2012 року
випуску, номерний знак - НОМЕР_3 .

Право спільної сумісної власності
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на автомобіль марки
Opel Astra, номер кузова НОМЕР_1, двигун
НОМЕР_2, 2012 року випуску, номерний знак -
НОМЕР_3, припинити.

Визнати право власності ОСОБА_1 на ?
частку квартири АДРЕСА_1

Визнати право власності ОСОБА_2 на ?
частку квартири АДРЕСА_1

Право спільної сумісної власності
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1
припинити із внесенням відповідних
змін у Державний реєстр прав
відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Виділити у власність ОСОБА_1 майно :

холодильник LIEBHERR C4 року
виготовлення вартістю 3482,00 грн.,

ЖК телевізор ВВК 2009 року виготовлення
вартістю 2680,00 грн.,

персональний комп'ютер Phenom 8450 ASUS М2N68-АМ
із монітором Aser Х 203 Wbd 20 2009 року
виготовлення вартістю 4728,00 грн.,

телевізор Hitachi HFS -1425 2005 року
виготовлення вартістю 1530,00 грн.,

праска Braun SI 2040 Multi 2007 року виготовлення
вартістю 259,00 грн.,

фен Braun CPSC 1800 2006 року виготовлення
вартістю 259,00 грн.,

водонагрівач Ariston SI 80 2004 року
виготовлення вартістю 1480,00 грн.,

спальний гарнітур вартістю 1550,00 грн.,

пральна машинка Bosh WLF 2012 ОЕ 2008 року
виготовлення вартістю 3223,00 грн., газова
поверхня ZANUSSI ZGL 66 ITW 2007 року
виготовлення вартістю 972,00 грн., 1/2
частка кухонних меблів у складі :
навісна шафа-сушарка , вузька навісна
шафа, широка шафа з двома
горизонтальними дверцятами, шафа-мийка
з двома прилеглими столами, вузька
тумба,

Виділити у власність ОСОБА_2 майно :

телевізор PANASONIC TX 26 LX 60Р 2007 року
виготовлення вартістю 5676,00 грн., DVD
програвач PIONER DV-400 V-S із цифровим HDMI /DVI
2007 року виготовлення вартістю 686,00 грн.,

кондиціонер Mitsubishi 2010 року
виготовлення вартістю 8200,00 грн.,

газова колонка «Fmina» 2010 року
виготовлення вартістю 1500,00 грн.,

музичний центр Panasonic , 2006 року
виготовлення вартістю 1237,00 грн.,

пилосос Samsung VСС 8431 2005 року виготовлення
вартістю 790,00 грн.

кухонна витяжка Best 4142 MF 60 W 2007 року
виготовлення вартістю 1080,00 грн.

електричний чайник Philips HD 4646 2007 року
виготовлення вартістю 171,00 грн.,
гостинний гарнітур «Жанна» із м'яким
куточком вартістю 3000,00 грн.,

1/2 частка кухонних меблів у складі : два
широкі столи із навісними шафами,
вузький стіл з висувними шафами

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про виключення автомобіля зі
спільної власності відповідачів,
визнання права власності на
транспортний засіб, залишити без
задоволення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду АР Крим
через Керченський міський суд АР Крим
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -

Повний текст Рішення виготовлений
03.02.2014р.