Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/5500/14-ц

Провадження № 2/185/2404/14

24 липня 2014 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Бабій С.О., при секретарі судового засідання Сліпченко С.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Тернівці Дніпропетровської області до ОСОБА_1, про стягнення коштів за незаконно отриману санаторно-курортну путівку,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2014 р. позивач звернувся із даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що останній перебуває на обліку у відділенні ВД Фонду ССНВ та ПЗ України в м. Тернівці з 01.05.2004 р. Висновком медико-соціальноі експертизи від 15.07.2011 року № 071894 відповідачу як потерпілому було встановлено 2 групу інвалідності, 80 % втрати професійної працездатності, безстроково, але потреба в санаторно - курортному лікуванні не встановлена. Однак відповідач під час звернення до спеціаліста сектору медичного обслуговування відділення ВД Фонду ССМНВЗ України в м.Тернівці за путівкою на санаторно - курортне лікування надав копію довідки від 20.10.2009 року № 035662, в якій встановлено 65 % втрати професійної працездатності,медикаментозне та санаторно - курортне лікування та було встановлено 3 групу інвалідності.

15.07.2011 року відповідно до довідки МСЕК № 071894 ОСОБА_1 встановлено - 65 % по травмі від 23.05.1997 року за актом Н-1 .V" 32 від 28.05.1997 року, 15 % по травмі від 31.03.1994 року за актом Н- 1 1е 27 від 01.04.1994 року, сукупно встановлено 80 % втрати професійної працездатності, інвалідність 2 групи, визначено види соціальної допомоги: медикаментозне лікування, стаціонарне лікування до двох разів на рік з строком перегляду - безстроково. Оскільки ОСОБА_1 є інвалідом з визначеною групою інвалідності, тому у відповідності до вимог чинного законодавства України та відповідно до довідки МСЕК надається санаторно - курортна путівка на оздоровлення за рахунок Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Але оскільки ОСОБА_1 було пред'явлено довідку МСЕК від 20.10.2009 року до сектору медичного обслуговування, де зазначено -у санаторно - курортному лікуванні потерпілого, спеціаліст відділення в м.Тернівці внесла відомості щодо забезпечення потерпілого ОСОБА_1 путівкою на оздоровлення.

З 15.04.2014 року по 29.04.2014 року Контрольно-ревізійним відділом управлінням в Дніпропетровській області було проведено ревізію цільового та законного використання коштів Фонду ССНВ та ПЗ України в м. Тернівці за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року, за результатами якої був складений акт ревізії від 29.04.2014 року 074-1/21-1/01.14. 27.05.2014 року за вхідним № 1217-03-05-04-01 на адресу відділення в м.Тернівці надійшов наказ управління ВД Фонду в Дніпропетровській області відповідно до якого відділенню в м.Тернівці необхідно усунути в зазначені терміни недоліки в роботі. Зокрема питання стосувалося видачі санаторно - курортної путівки на потерпілого ОСОБА_1.

Наказом управління ВД Фонду ССНВПЗ України в Дніпропетровській області було затверджено вжити заходи щодо усунення виявлених порушень, притягнення до відповідальності винних осіб та розглянути питання щодо відшкодування зайво сплачених коштів, на загальну суму 10 920 грн. 00 коп. шляхом повернення на розрахунковий рахунок відділення Фонду, у тому числі за рахунок винних осіб та шляхом проведення претензійно - позовної роботи.

Позивач в телефонному режимі звертався до пвідповідача з проханням повернути переплачені кошти на розрахунковий рахунок відділення в розмірі 10 920, 00 грн., проте вказана вимога була залишена відповідачем без задоволення. З огляду на зазначене позивач стверджує, що ОСОБА_1 надано неправдиві свідчення (дані) працівнику відділення, стосовно забезпечення санаторно - курортними путівками, у відповідності до довідки МСЕК, і позивач змушений звернутися до суду із позовом.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач позовні вимоги не визнав, з підстав зазначених в запереченнях на позов (а.с.35-36), в яких вказує, що позивач надає суду недостовірну інформацію, оскільки довідка МСЕК від 20.10.2009 року № 035662 була видана на строк до 01.11.2011 р., при тому що постанова позивача про призначення відповідачу санаторно-курортного лікування винесена 05.06.2013 р., та вказана постанова безпосередньо посилається на довідку МСЕК № 07189415.07.2011 року, тому надання путівки здійснювалось позивачем добровільно та за відсутності недобросовісності з боку відповідача, тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно довідки МСЕК від 20.10.2009 року серії ДНА-02 № 035662 за результатами первинного огляду відповідачу ОСОБА_1 було встановлено 60 % втрати професійної працездатності, визначено потребу у медикаментозному та санаторно - курортному лікуванні, та встановлено 3 групу інвалідності (а.с.26).

Згідно довідки МСЕК від 15.07.2011 року серії 10 ААА № 071894 за результатами повторного огляду відповідачу ОСОБА_1 було 65 % втрати професійної працездатності, по травмі від 23.05.1997 року за актом Н-1 .V" 32 від 28.05.1997 року, 15 % по травмі від 31.03.1994 року за актом Н- 1 1е 27 від 01.04.1994 року, сукупно встановлено 80 % втрати професійної працездатності, інвалідність 2 групи, визначено види соціальної допомоги: медикаментозне лікування, стаціонарне лікування до двох разів на рік з строком перегляду - безстроково (а.с.27).

18.07.2012 р. відповідач звернувся до позивача із заявою про надання путівки до санаторно - курортного закладу (а.с.30).

Постановою ВД Фонду ССНВ та ПЗ України в м. Тернівці від 05.06.2013 р. відповідачу було призначено санаторно-курортного лікування (а.с.21), при цьому в постанові міститься посилання на висновок МСЕК від 15.07.2011 року серія 10 ААА № 071894. (а.с.21).

Факт перебування відповідача на обліку позивача та надання останнім відповідачу путівки до санаторію "Лівадія" вартістю 10 920, 00 грн. відповідачем не оспорюється.

Згідно ч. 2 ст. 30 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування сума вартості матеріального забезпечення та соціальних послуг, наданих застрахованій особі внаслідок зловживання або невиконання нею своїх обов'язків, стягується з цієї особи в судовому порядку.

Відповідно до преамбули Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" цей Закон відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначає правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві.

Ст. 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" визначено вичерпний перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків, у тому числі передбачено утримання в лікарні, реабілітаційному закладі, санаторії або в іншому лікувально-профілактичному закладі, а ст. 34 вказаного Закону визначає, щоо Фонд соціального страхування від нещасних випадків фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, в тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.38 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" страхові виплати і надання соціальних послуг може бути припинено якщо з'ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку.

Згідно ч.10 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", суми, одержані в рахунок страхових виплат потерпілим або особою, яка має право на ці виплати, можуть бути утримані Фондом соціального страхування від нещасних випадків, якщо рішення про їх виплату прийнято на підставі підроблених документів або подано свідомо неправдиві відомості, а також якщо допущено помилку, яка впливає на суму страхових виплат.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Загальні положення про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави встановлені статтею 1212 ЦК України.

Згідно з цією статтею особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Виключення із загального правила щодо повного повернення всього безпідставно набутого або збереженого майна та перелік видів майна, яке хоча і набуте або збережене безпідставно, але не підлягає поверненню, передбачені статтею 1215 ЦК України.

Зокрема, не підлягає поверненню безпідставно набуті:

1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Зі змісту наведеної статті вбачається, що перераховані виплати (вартість соціальних послуг) не підлягають поверненню за умови, що особа, яка зробила такі виплати, здійснила їх, по-перше, добровільно, по-друге, за відсутності рахункової помилки з її боку і, по-третє, за відсутності недобросовісності з боку набувача. Тобто, якщо, виплата стала наслідком якоїсь іншої помилки платника, вищеперераховані виплати набувачем поверненню не підлягають.

В судовому засіданні не встановлено, що путівка була надана відповідачу у зв'язку з недобросовісністю з його боку, внаслідок документів, які містять неправдиві відомості, або внаслідок рахункової помилки. Так само позивачем не надано доказів в підтвердження того, що постанова ВД Фонду ССНВ та ПЗ України в м. Тернівці від 05.06.2013 р. про призначення відповідачу санаторно-курортного лікування була прийнята на підставі підроблених документів або свідомо поданих відповідачем неправдивих відомостей, позивачем не було допущено рахункових помилок, яка вплинула на вартість наданої відповідачу путівки.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Згідно п. 18 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та його відділення звільнені від сплати судового збору при зверненні з позовом до суду.

Керуючись ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату непрацездатності",ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57, 60 , 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. О. Бабій

Згідно з оригіналом. Суддя С.О. Бабій