Провадження № 2/107/458/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року.

Керченський міський суд
Автономної Республіки Крим у складі:

судді
- Левченка В.П.

при секретарі -
Котелевец О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Керчі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до приватного
підприємця ОСОБА_2 про розірвання
договору і стягнення суми,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Керченського
міського суду з позовом до приватного
підприємця ОСОБА_2, у якому просить
розірвати договір на інформаційне
обслуговування у пошуку
працевлаштування України, укладений
між ПП ОСОБА_2 і ОСОБА_1, стягнути з ПП
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що
07.10.2013 р. між ним і відповідачем був
укладений договір на інформаційне
обслуговування у пошуку
працевлаштування. Передбачена
договором сума 3000 грн. була ним
сплачена відповідачу у день підписання
договору. Однак умови договору не
виконані, і він відмовляється від
послуг відповідача і просить повернути
сплачену ним суму на підставі п. 4.2
договору. 28.11.2013 р. він направив
претензію відповідачу, але той ніяких
дій щодо вирішення спору не прийняв.

Представник позивача підтримав позов у
судовому засіданні і пояснив, що п. 4.2
договору передбачає повернення
сплаченої суми за наявності лише
бажання замовника відмовитися від
передбачених договором послуг, і не
ставить повернення суми у залежність
від будь-яких інших обставин.

Представник відповідача проти позову
заперечив, пояснивши, що відповідачем
був виконаний договір і позивачу була
знайдена робота, а вилетіти за кордон
на роботу він не зміг з власної вини, бо
за рішенням суду йому було заборонено
виїзд з України, про що він не поставив
до відома відповідача.

Заслухавши пояснення
представників позивача і відповідача,
допитавши свідка і дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
не підлягає задоволенню по наступних
підставах.

Так, 07.10.2013 р. між приватним
підприємцем ОСОБА_2 (Виконавець) і
ОСОБА_1 (Замовник) був укладений договір
на інформаційне обслуговування у
пошуку працевлаштування.(а.с.4) За п.1 і
п.2 цього договору Виконавець
зобов'язується надати інформаційну
допомогу у працевлаштуванні Замовника
і здійснити інформаційне
обслуговування, в тому числі пошук
інформації, розміщення заявки
Замовника у комп'ютерний банк даних,
підбір вакансій для Замовника.

Згідно п.4.1 договору за послуги з
розміщення у базі даних, підбору
вакансії Замовник одноразово сплачує
Виконавцю суму 3000 грн.

Про сплату суми сторони не
заперечують.

Допитаний у судовому засіданні як
свідок ОСОБА_3 підтвердив, що у
аеропорту, звідки він і ОСОБА_1 мали
вилітати на роботу, ОСОБА_1 з України не
випустили.

Представник позивача у судовому
засіданні наголосив, що як підставу для
розірвання договору і повернення суми
позивач не заявляє обставини щодо
виконання відповідачем договору щодо
надання послуг, а вказує на
безумовність згідно до п. 4.2 договору
повернення грошей у разі
волевиявлення, яке і здійснив позивач.

Також у своїй претензії ПП ОСОБА_2 від
27.11.2013 р. ОСОБА_1 не заявляє про
невиконання з боку відповідача умов
укладеного між ними договору, а
посилається лише на п. 4.2 договору щодо
повернення грошей у разі відмови від
послуг.(а.с.3)

При дослідженні даного договору,
судом встановлено, що у п. 4.2 договору
зазначено: «У тому разі якщо Замовник
відмовляється від послуг зазначених
вище, сума сплачена Замовнику
повертається».

Згідно п.5.1 договору Виконавець не
несе відповідальність за дії і
порушення, які можуть статися під час
поїздки Замовника.

Отже, договір фактично вже був
виконаний, і ОСОБА_1 вже під час поїздки,
проходячи контроль у аеропорту, був не
з вини відповідача відсторонений від
виїзду з України.

Згідно з ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно до ч.2 ст. 651 ЦК України,
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Таким чином, договір, укладений
між ПП ОСОБА_2 і ОСОБА_1, був виконаний і
не може бути розірваний з підстав,
вказаних позивачем.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
судові витрати позивача відшкодуванню
не підлягають.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 209, 213 - 215, 218
ЦПК України, ч.2 ст. 651 ЦК Україна, суд

В И Р І Ш
И В :

У позові ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в Апеляційний суд АР Крим
через Керченський міський суд протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особи, які брали участь у справі, але
не були присутні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя /підпис/ Левченко В.П.

Згідно з оригіналом. Суддя -