№ 2/631/272/2014
Нововодолазький районний суд
Харківської області у складі:
Головуючого судді Марюхни Л.А.
при секретарі Великородній
розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
районний суд Харківської області
звернувся з позовом ОСОБА_2 про
стягнення боргу з ОСОБА_3 за договором
позики від 19 серпня 2013 року. В
обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що 19 серпня 2013 року
відповідач взяв в борг у позивача
письмовою розпискою. Позивач в січні 2014
року звернувся до відповідача з
вимогою про повернення боргу в термін
до 01 лютого 2014 року. Відповідач по
справі на момент звернення до суду,
станом на 03.03.2014 року, борг не повернув.
Позивач просить стягнути з ОСОБА_3 на
його користь борг з урахуванням 3
процентів річних від простроченої
суми, витрат за надану юридичну
допомогу та судовий збір.
В судовому засіданні
позивач та представник позивача
позовні вимоги підтримали в повному
обсязі та просили стягнути з
відповідача суму боргу з процентами в
адвоката в сумі 1500 гривень та судовий
збір в сумі 990,30 гривень.
Відповідач в судове
засідання не з’явився, хоча був
належним чином повідомлений. В зв’язку
з неявкою відповідача в судове
засідання, представник позивача надав
згоду на винесення заочного рішення.
Суд вислухав пояснення
позивача та представника позивача,
перевірив матеріали справи, надані
докази, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду
встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, 19
серпня 2013 року відповідач по справі,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія ЕН
№ 442790, проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_2 взяв
дев’яносто шість тисяч гривень/, про
що була складена ним особисто розписка,
яка наявна в матеріалах справи.
Суд зазначає, 23 січня 2014
року позивач звернувся до відповідача
з вимогою про повернення боргу в термін
до 01 лютого 2014 року /повідомлення про
вручення поштового відправлення
відповідачу 28 січня 2014 року/. Після
отримання вимоги від позивача про
повернення боргу відповідач по справі
Суд зазначає, що спірні
правовідносини регулюються ст.
526-530,610-625, 1046- 1050 ЦК України.
Відповідно до ст.1046 ЦК
України за договором позики одна
сторона /позикодавець/ передає у
власність другій стороні
/позичальникові/ грошові кошти, а
позичальник зобов’язується повернути
позикодавцю таку ж суму грошових
коштів. Договір позики є укладеним з
моменту передання позичкодавцем
визначеної грошової суми.
Відповідно до частини
другої статті 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника.
Відповідно до частини
першої статті 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором або законом.
Відповідно до ст. 1049 ЦК
України, позичальник зобов’язаний
повернути позикодавцеві позику /
грошові кошти у такій сумі, що були
передані йому позикодавцем/ у строк та
в порядку, що встановлені договором.
Статтею 530 ЦК України
визначено, що якщо строк /термін/
виконання боржником обов’язку не
встановлений або визначений моментом
пред’явлення вимоги, кредитор має
право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов’язок у семиденний строк від
дня пред’явлення вимоги.
Відповідно до ст. 1050 ЦК
України та ст. 625 ЦК України – боржник,
який прострочив грошове зобов’язання
на вимогу кредитора зобов’язаний
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК
України: «Кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу».
Відповідно до ст. 57 ЦПК
України: « 1. Доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи. 2. Ці дані встановлюються на
підставі пояснень сторін, третіх осіб,
їхніх представників, допитаних як
свідків, показань свідків, письмових
доказів, речових доказів, зокрема
звуко- і відеозаписів, висновків
Постанови Пленуму Верховного суду
України № 2 від 12 червня 2009 року «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції»: «Під час судового розгляду
предметом доказування є факти, якими
обґрунтовують заявлені вимоги чи
заперечення або мають інше юридичне
значення для вирішення справи (причини
пропуску позовної давності тощо) і
підлягають встановленню при ухваленні
рішення. Відповідно до п. 27
вищевказаної постанови Пленуму ВСУ:
«Виходячи з принципу процесуального
рівноправ'я сторін та враховуючи
обов'язок кожної сторони довести ті
обставини, на які вона посилається,
необхідно в судовому засіданні
дослідити кожний доказ, наданий
сторонами на підтвердження своїх вимог
або заперечень, який відповідає
вимогам належності та допустимості
доказів (статті 58, 59 ЦПК) в порядку,
передбаченому статтями 185, 187, 189 ЦПК.

Так, відповідно до
положень ст. 59 ЦПК України: «1. Суд не
бере до уваги докази, які одержані з
порушенням порядку, встановленого
законом. 2. Обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування».

Суд зазначає, розмір %
річних за 1 день складає: 3% : 365 днів =
0,0082%. Розрахунок трьох відсотків
річних здійснено за період з 19 серпня
2013 року по 03.03.2014 року з суми 96000,00
гривень і становить : 96000,00 х 0,0082% х 193 дні
= 1519,30 гривень. 3% річних від основного
боргу складають 1519,30 гривень .

Судом встановлено,
оскільки відповідач не виконав
добровільно свого зобов’язання щодо
повернення боргу, позивач вимушений
був звернутись за правовою допомогою
по складанню позовної заяви, вартість
послуг адвоката згідно договору
становила 1500,00 гривень, які відповідно
до ст.84.88, ЦПК України підлягають
стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 15,
26-31, 57-61, 224-227 ЦПК України , ст.16, 368, 370,
526-530,610-625, 1046- 1050 ЦК України ЦК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, який
проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, основну
суму боргу 96000,00 гривень / дев’яносто
шість тисяч гривень/.

Стягнути з ОСОБА_3, який
проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, 3 % річних в
сумі 1519,30 гривень/ одну тисячу п’ятсот
дев’ятнадцять гривень 30 копійок/.

Стягнути з ОСОБА_3, який
проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, витрати на
правову допомогу в сумі 1500 /одна тисяча
п’ятсот / гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, який
проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, сплачений
мною судовий збір по справі в сумі 990,30
/ Дев’ятсот дев’яносто гривень 19
копійок/.

Рішення суду може бути
оскаржене до апеляційного суду
Харківської області в 10-денний строк з
дня його проголошення через
Нововодолазький районний суд
Харківської області.

Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Марюхна Л.А.