Справа № 342/1759/13-ц
Провадження № 22-ц/779/2176/2014
Головуючий у 1 інстанції Корюкіна М.П.
Суддя-доповідач Горейко М.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Бойчука
І.В., Проскурніцького П.І.

секретаря Драганчук
У.М.

з участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимоги на стороні
позивача, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області до ОСОБА_4,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимоги на стороні позивача, ОСОБА_2 про
знесення самовільно проведеної
добудови до житлового будинку за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення
Городенківського районного суду
Івано-Франківської області від 18
серпня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Городенківського районного
суду Івано-Франківської області від 18
серпня 2014 року задоволено позов
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області.
Зобов'язано ОСОБА_4 знести самочинно
проведену добудову до будинку по
АДРЕСА_1 з покладенням на нього витрат,
пов'язаних із знесенням об'єкта
будівництва. Вирішено питання судових
витрат.

Не погодившись з рішенням суду,
представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подала
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема апелянт вказує, що ухвалюючи
оскаржуване рішення про задоволення
позову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області, суд в
порушення ст.ст. 212-214 ЦПК України не
взяв до уваги, що ч. 7 ст. 376 ЦК України
передбачає можливість знесення
самочинного будівництва за позовом
відповідного органу державної влади
або органу місцевого самоврядування
лише у разі істотного відхилення від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і
правил, та у разі неможливості
проведення відповідної перебудови або
відмови особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво від її проведення.

Апелянт зазначає, що з метою поліпшення
житлових умов ним шляхом реконструкції
дійсно була збільшена площа його
квартири. Технічну відповідність
здійсненої ним реконструкції квартири
засвідчує технічна документація, ряд
рішень органу місцевого
самоврядування, технічне заключення та
висновки компетентних органів. Дану
реконструкцію та добудову обстежили
відповідні фахівці, до технічного
паспорту (інвентаризаційної справи)
посадовими особами РБТІ були внесені
відповідні записи та видані відповідні
висновки щодо законності та
відповідності нормам ДБН таких добудов
та перепланувань. Той факт, що добудова
до його квартири не порушує прав та
інтересів інших осіб підтверджується
підписним листом, відповідно до якого
всі мешканці його будинку надали згоду
на вчинену ним реконструкцію з
добудовою. А порушення прав та законних
інтересів ОСОБА_2, який був залучений до
участі у справі в якості третьої особи,
не доведено належними та допустимими
доказами. Суд не дав належної оцінки
наведеним обставинам справи та,
задовольнивши позов Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Івано-Франківській області,
порушив його майнові права та інтереси.

З наведених мотивів просить рішення
Городенківського районного суду
Івано-Франківської області від 18
серпня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення, яким в задоволенні позову
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області відмовити.

В засідання апеляційного суду апелянт,
його представник, та представник
позивача Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області не
з'явилися, про час та день розгляду
справи повідомлені у встановленому
законом порядку. Подали суду письмові
заяви, в яких просили провести розгляд
справи за їх відсутності.

З урахуванням положення ст. 305 ЦПК
України колегія суддів ухвалила про
розгляд справи за відсутності
нез'явившихся сторін.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимоги на стороні позивача, ОСОБА_2 в
судовому засіданні вважав доводи
апеляційної скарги безпідставними, а
рішення суду законним та
обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, пояснення
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимоги на стороні
позивача, дослідивши матеріали справи,
перевіривши відповідність висновків
суду фактичним обставинам справи та
правильність застосування судом норм
матеріального і процесуального права у
вирішенні даного спору, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, що викладені в
п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 «Про
судове рішення у цивільній справі»,
рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК
України, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно витлумачив ці
норми.

Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність і
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції
зазначеним вимогам відповідає.

Задовольняючи позов Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Івано-Франківській області,
суд першої інстанції виходив з того, що
проведена ОСОБА_4 добудова до квартири
АДРЕСА_1 є самочинним будівництвом,
оскільки рішення про надання земельної
ділянки, яка знаходиться за вказаною
адресою, у користування або передачу у
власність з урахуванням цільового
призначення земельної ділянки,
належного дозволу, що давав би право
виконувати підготовчі та будівельні
роботи, пов'язані з добудовою та інших
встановлених законом необхідних
документів, ОСОБА_4 не має, а тому позов
слід задовольнити та знести дану
добудову.

Такий висновок суду відповідає
встановленим обставинам справи та
узгоджується з нормами матеріального
права, які регулюють спірні
правовідносини.

Судом першої інстанції встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
згідно договору дарування квартири від
08.09.2004 року (а.с. 17-18) ОСОБА_4 прийняв у дар
від ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1. Зазначена
квартира однокімнатна, цегляна,
загальною площею 38,6 кв.м, житловою
площею - 16,7 кв.м.

Згодом ОСОБА_4 провів добудову до
вищевказаної квартири. Згідно виписки
з інвентаризаційних матеріалів від
14.10.2013 року (а.с. 12) та копії технічного
паспорта від 15.10.2013 року на квартиру
АДРЕСА_1 (а.с. 13-16) загальна площа
самовільної прибудови (А3) становить 28,5
кв.м.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п. 4 постанови від 30 березня 2012
року №6 «Про практику застосування
судами статті 376 Цивільного кодексу
України (про правовий режим
самочинного будівництва)», самочинним
вважається будівництво житлового
будинку, будівлі, споруди, іншого
нерухомого майна, якщо вони збудовані
(будуються) на земельній ділянці, що не
була відведена особі, яка здійснює
будівництво; або відведена не для цієї
мети; або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту; або з істотним порушенням
будівельних норм і правил.

Самочинним також вважається
будівництво хоча і на підставі проекту,
але за наявності істотних порушень
зазначених норм та правил як у самому
проекті, так і при будівництві, за
наявності рішень спеціально
уповноважених органів про усунення
порушень.

Будівництвом об'єкта нерухомості на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, вважається спорудження
таких об'єктів на земельній ділянці, що
не віднесена до земель житлової й
громадської забудови, зокрема, наданій
для ведення городництва, сінокосіння,
випасання худоби тощо, цільове
призначення або вид використання якої
не змінено в установленому законом
порядку.

Під наданням земельної ділянки слід
розуміти рішення компетентного органу
влади чи органу місцевого
самоврядування про передачу земельної
ділянки у власність або надання у
користування, або передачу права
користування земельною ділянкою на
підставі цивільно-правових договорів
із фізичною чи юридичною особою.

Не може вважатися наданням земельної
ділянки лише рішення компетентного
органу влади про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або для
розробки проекту забудови.

Під метою надання земельної ділянки
слід розуміти вид використання
земельної ділянки (стаття 19 ЗК,
Класифікація видів цільового
призначення земель, затверджена
наказом Державного комітету України із
земельних ресурсів від 23 липня 2010 року
№548), зазначений у рішенні відповідного
компетентного органу державної влади
чи місцевого самоврядування про
надання земельної ділянки у
користування або передачу у власність
з урахуванням цільового призначення
земельної ділянки.

Під належним дозволом слід розуміти
передбачений Законом України №3038-VI
дозвільний документ (статті 35 - 37), що
дає право виконувати підготовчі та
будівельні роботи саме того об'єкту і
на тій земельній ділянці, яка передана
з цією метою певній особі.

Під проектом слід розуміти залежно від
категорії об'єкта будівництва
відповідний склад документації,
визначеної статтями 1, 7 та 8 Закону
України №687-XIV, отриманої відповідно до
статей 29, 31 Закону №3038-VI, а також
будівельний паспорт та технічні умови,
отримані відповідно до статей 27, 30
зазначеного Закону.

Будівництвом, яке здійснюється з
істотним порушенням будівельних норм і
правил, вважається у тому числі
будівництво, яке хоча і здійснюється за
наявності проекту, але з порушенням
державно-будівельних норм та
санітарних правил, що загрожують життю
та здоров'ю людини у разі невиконання
приписів інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил тощо.

Судом встановлено, що рішення про
надання земельної ділянки, що по
АДРЕСА_1, у користування або передачу у
власність з урахуванням цільового
призначення земельної ділянки,
належного дозволу, що давав би право
виконувати підготовчі та будівельні
роботи, пов'язані з добудовою, та інших
встановлених законом необхідних
документів, ОСОБА_4 не має.

Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області
неодноразово здійснювалась перевірка
дотримання ОСОБА_4 вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності, в
результаті якої було встановлено
порушення зазначених вимог, внаслідок
чого ОСОБА_4 притягався до
адміністративної відповідальності, що
підтверджується, зокрема, постановою
№1265 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудування
від 26.08.2010 року (а.с. 5), згідно якої на
ОСОБА_4 накладено штраф в розмірі 340
грн.; актом перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил від 05.06.2012
року (а.с. 30), яким встановлено
здійснення реконструкції квартири без
дозвільних документів; протоколом про
адміністративне правопорушення від
05.06.2012 року (а.с. 28-29), відповідно до якого
ОСОБА_4 здійснив реконструкцію
квартири без дозвільних документів;
приписом про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
05.06.2012 року (а.с. 31), яким ОСОБА_4 надано 6
місяців для усунення встановлених
порушень; постановою №492 по справі про
адміністративне правопорушення від
19.06.2012 року (а.с. 26-27), згідно якої на
ОСОБА_4 накладено штраф в розмірі 4250
грн.; актом перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил від 05.12.2012
року (а.с. 25), згідно якого встановлено
невиконання вимоги припису від 05.06.2012
року про усунення порушень вимог
законодавства; постановою №1159 по
справі про адміністративне
правопорушення від 21.12.2012 року, згідно
якої на ОСОБА_4 накладено штраф в
розмірі 6800 грн.

ОСОБА_4 в установлений строк
добровільно не виконав вимоги
Інспекції про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил, висновків із
накладених адміністративних стягнень
не зробив, встановлені порушення вимог
законодавства не усунув.

Частиною 1 ст. 38 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
встановлено, що у разі виявлення факту
самочинного будівництва об'єкта,
перебудова якого з метою усунення
істотного відхилення від проекту або
усунення порушень законних прав та
інтересів інших осіб, істотного
порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа органу
державного архітектурно-будівельного
контролю видає особі, яка здійснила
(здійснює) таке будівництво, припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил з визначенням строку для
добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, орган
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням.

Згідно ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі
істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

За наведених обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
дійшов висновку про підставність
позовних вимог Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області про
зобов'язання ОСОБА_4 знести самочинно
проведену добудову до будинку по
АДРЕСА_1 з покладенням на нього витрат,
пов'язаних із знесенням об'єкта
будівництва.

В силу дії ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

За змістом ч. 2 цієї ж статті суд
апеляційної інстанції не вправі
переоцінювати докази, які судом першої
інстанції були досліджені у
встановленому законом порядку.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини в
справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює, постановив правильне по суті і
справедливе рішення. Неправильного
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального права
судом не встановлено. Доводи
апеляційної скарги висновки суду
першої інстанції не спростовують, є не
суттєвими, та такими, що були предметом
дослідження суду та не містять підстав
для скасування або зміни судового
рішення, а тому апеляційну скаргу
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 слід
відхилити.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4
- ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Городенківського районного
суду Івано-Франківської області від 18
серпня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання законної сили.

Головуюча
Горейко М.Д.

Судді:
Бойчук І.В.

Проскурніцький П.І.