інстанції: Філюк Т.М. Провадження №
22-ц/773/23/14 Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів Стрільчука В.А., Здрилюк О.І.,

при секретарі Шугаловій О.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Лігерка О.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
про захист прав споживача та
застосування наслідків нікчемності
правочинів за апеляційною скаргою
представника позивача ОСОБА_1 на
рішення Луцького міськрайонного суду
від 07 листопада 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного
суду від 07 листопада 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_1, покликаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи
просила рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких мотивів.

Судом встановлено, що 26 вересня 2008 року
між ОСОБА_4 та Відкритим акціонерним
товариством «Комерційний банк «Надра»
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Надра» (далі ПАТ «КБ «Надра») було
укладено кредитний договір
№6М/2008/840-МК/901, за умовами якого ОСОБА_4
отримав кредит на споживчі потреби в
сумі 17000 доларів США строком до 18
вересня 2013 року включно, зі сплатою за
користування кредитом відсотків з
розрахунку 15,7 % річних, що обчислюються
виходячи з 360 днів у році (а. с. 10).

26 вересня 2008 року з метою забезпечення
виконання зобов'язань за
вищезазначеним кредитним договором
між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_3 було
укладено договір поруки 6М/2008/840-МК/901/1
(а. с. 9). Відповідно до п. 1.1. даного
договору, ОСОБА_3 поручається перед
кредитором за належне виконання
ОСОБА_4, взятих на себе згідно
кредитного договору № 6М/2008/840-МК/901 від
26 вересня 2008 року, зобов'язань.

29 вересня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та
ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки,
предметом якого є нерухоме майно, а
саме земельна ділянка площею 0,1200 га в
межах згідно з планом, що розташована в
АДРЕСА_1, якій присвоєно кадастровий
номер :01:001:3136, цільове призначення
земельної ділянки: для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд.
Вартість предмета іпотеки визнано
115920,00 грн. (а. с. 12-13).

Як на підставу своїх вимог позивач
покликалась на те, що кредитний договір
та договір іпотеки є нікчемними в силу
закону оскільки такі договори укладені
з порушенням вимог щодо письмової
форми. Зокрема вказувала: що на момент
нотаріального посвідчення договору
іпотеки, кредитний договір не був
підписаний банком та не завірений
відповідною печаткою; на момент
укладення договору іпотеки він не був і
не міг бути спрямований на реальне
настання наслідків, що ним обумовлені;
на неправомірне посвідчення договору
іпотеки приватним нотаріусом ОСОБА_5,
яка, в супереч відсутності у
відповідних місцях підписів
іпотекодержателя та печатки банку та
без особистої присутності
іпотекодержателя, вчинила його
посвідчення; щодо відсутності контролю
з боку банку щодо цільового
використання грошей, виданих по
кредитному договору.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 04 січня 2012 року в позові ОСОБА_3 до
ПАТ «КБ «Надра», третя сторона, яка не
заявляє самостійних вимог - ОСОБА_4, про
визнання кредитного договору, договору
поруки, договору іпотеки недійсним
було відмовлено. Рішенням
Апеляційного суду Волинської області
від 15 червня 2012 року рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 04 січня 2012 року скасовано
частково. Визнано недійсним договір
поруки , укладений 26 вересня 2008 року між
ОСОБА_3 та ПАТ «КБ «Надра».

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду
України від 06 лютого 2013 рішення колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Волинської
області від 15 червня 2012 року було
скасовано, та залишено в силі рішення
Луцького міськрайонного суду від 4
січня 2012 року. При цьому Вищий
спеціалізований суд України в своїй
ухвалі встановив, що оспорюваний
кредитний договір, договір іпотеки та
договір поруки укладені з дотримання
вимог діючого законодавства, а позивач
не надала доказів у підтвердження
своїх вимог, як передбачено ст. ст. 10, 60
ЦПК України, що є підставою для відмови
у задоволенні позову.

Частино 2 ст. 223 ЦПК України передбачено,
що після набрання рішенням суду
законної сили сторони та треті особи із
самостійними вимогами, а також їх
правонаступники не можуть знову
заявляти в суді ту саму позовну вимогу
з тих самих підстав, а також оспорювати
в іншому процесі встановлені судом
факти і правовідносини.

З таких обставин рішенням суду, що
набрало законної сили встановлено, що
кредитний договір №6М/2008/840-МК/901 від 26
вересня 2008 року, договір іпотеки від 29
вересня 2008 року, договір поруки
6М/2008/840-МК/901/від 26 вересня 2008 року
відповідають вимогам встановленим ст.
ст. 203 та 215 ЦК України, щодо форми,
змісту, волевиявлення та реальності, а
відтак дані обставини в силу
вищенаведеної норми Закону не можуть
осорюватись в іншому процесі.

Таким чином нікчемність кредитного
договору, договору іпотеки, договору
поруки, про які вказує позивач
спростована, вищезгаданими судовими
рішеннями, що позбавляє ОСОБА_3
спростовувати встановлені судами
факти у даному процесі.

Згідно з п. 26 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 6 листопада
2009 року N 9 "Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" особами, які
беруть участь у справі про визнання
правочину недійсним, є насамперед
сторони правочину.

ОСОБА_3 не була стороною кредитного
договору від 26 вересня 2008 року та
договору іпотеки від 29 вересня 2008 року
та при тому, що нею не доведено, які
саме її права чи законні інтереси
порушені, укладеними договорами,
позбавлена можливості ставити питання
про їх нікчемність та застосування
наслідків такої нікчемності.

В позовній заяві позивач представник
позивача покликалась також на ту
обставину, що відповідно до кредитного
договору № 6М/2008/640-МК/901, банк надав
споживчий кредит ОСОБА_4 як фізичній
особі на суму 17000 доларів США, однак
відповідно до постанови НБУ № 279 від 06
липня 2000 року споживчий кредит
надається фізичній особі на поточні
потреби загальна сума за одним або
декількома договорами не повинна
перевищувати 20000 гривень. Як
вбачається зі змісту кредитного
договору, а саме п.п. 1.1 та 1.2 банк надав
Позичальнику грошові кошти в сумі 17000
доларів США на споживчі потреби. Відтак
поняття «Споживчий кредит» та
«Споживчі потреби не є тотожними.
Діючим законодавством не передбачено
обмежень щодо видачі коштів на
споживчі потреби.

Суд, правильно встановивши фактичні
обставини справи, дав належну оцінку
представленим доказам, дійшов
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про
підставність позовних вимог є власним
тлумаченням встановлених обставин
справи та норм Закону, були предметом
дослідження суду першої інстанції і їм
суд в сукупності з іншими доказами по
справі дав правильну юридичну оцінку.

Рішення ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для його скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314-315 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х А В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_1 відхилити, а рішення
Луцького міськрайонного суду від 07
листопада 2013 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: