АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4221/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3199/14
Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К.
Доповідач Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:
головуючого судді: Карпушина Г.Л.;
суддів: Хіль Л.М., Абрамова П.С., при
секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Київського районного суду м.
Полтави від 9 вересня 2014 року та
додаткове рішення Київського
районного суду м. Полтави від 11 вересня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про зменшення розміру аліментів.
Прохав змінити розмір аліментів
стягуваних з нього на користь ОСОБА_2 на
утримання сина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4.
В обґрунтування позову посилався на те,
що їх спільний син ОСОБА_3 проживає
разом з ним та перебуває на повному
його утриманні, а отже він повинен
сплачувати аліменти лише на утримання
доньки ОСОБА_4, яка проживає разом з
ОСОБА_2.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 09 вересня 2014 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено в повному обсязі.

Додатковим рішенням Київського
районного суду м. Полтави від 11 вересня
2014 року доповнено рішення Київського
районного суду м. Полтави від 09.09.2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 600
гривень витрат на правову допомогу.

З вказаними рішеннями суду не
погодився ОСОБА_1 та подав на них
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду першої інстанції та
додаткове рішення скасувати та
ухвалити нове рішення яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апелянт вважає рішення місцевого суду
такими, що постановлені з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, а також посилається на те, що суд
дав невірну оцінку доказам по справі та
не з'ясував всіх обставин справи, що
мають значення для вирішення даного
спору.

Судове засідання проводилось за участі
апелянта та його представника,
представника відповідача, за
відсутності відповідачки, яка будучи
належним чином та завчасно
повідомленою про час та місце слухання
справи в судове засідання не з'явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів,
приходить до висновку, що скарга не
підлягає до задоволення за наступних
підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, що
рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 25.12.2013 року визначено місце
проживання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з
матір'ю ОСОБА_2. Стягнуто з ОСОБА_1
аліменти на утримання дітей в розмірі
1300 гривень. Даним судовим рішенням
також було встановлено, що малолітній
ОСОБА_3 на час розгляду справи проживав
разом з батьком ОСОБА_1. В ході розгляду
справи місцевим судом також було
встановлено, що вищевказане рішення
суду на даний час не виконано. Позивач
до моменту звернення суду та під час
розгляду справи по суті питання про
визначення місця проживання
малолітнього сина не ставив.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що підстав для зменшення розміру
аліментів передбачених ст. 192 СК
України не встановлено, оскільки
позивачем не надано суду доказів, які б
могли бути підставою для зміни розміру
аліментів, а тому підстави для
задоволення позову відсутні.

З таким висновком місцевого суду
погоджується колегія суддів з
врахуванням наступного.

Статтями 10, 11 ЦПК України передбачено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами та іншими учасниками процесу
доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно пункту 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року №3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК
України розмір аліментів, визначений
судовим рішенням або за домовленістю
між батьками, суд може змінити за
позовом платника або одержувача
аліментів у зв'язку зі зміною
матеріального чи сімейного стану,
погіршення чи поліпшення здоров'я
когось із них.

За змістом ст. 192 СК України у
системному зв'язку із положеннями ст. 182
СК України при вирішенні питання про
зміну розміру аліментів, що стягуються
на користь неповнолітньої дитини, суд
зобов'язаний дотримуватися
справедливого балансу інтересів обох
сторін та виходити з пріоритету
інтересів дитини. З цією метою
необхідно врахувати всі істотні
обставини.

Доводи позивача про проживання з ним
сина, як підставу для зменшення
аліментів, зважаючи на вік дитини та
наявність рішення суду про визначення
його місця проживання, за відсутності
інших доказів, які б їх підтверджували,
не можуть вважатися обставинами, які
вказують на зміну матеріального чи
сімейного стану позивача.

В разі належного доведення зазначених
обставин та повторного вирішення
питання про визначення місця
проживання малолітнього сина сторін,
дані обставини можуть бути підставою
для припинення аліментів на його
утримання.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи
даний спір, місцевий суд правильно
з'ясував обставини справи, всебічно та
об'єктивно перевірив доводи та
заперечення сторін, дослідив надані
ними докази, дав їм належну оцінку та
постановив законне й обґрунтоване
рішення з правильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права.

Разом з цим, ухвалюючи додаткове
рішення суд першої інстанції
правомірно виходив з наступного.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України
передбачено право суду, який ухвалив
рішення, за заявою осіб, які беруть
участь у справі чи з власної ініціативи
ухвалити додаткове рішення, якщо судом
не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. ст. 79, 84 Цивільного
кодексу України судові витрати
складаються з судового збору та витрат,
пов'язаних з розглядом справи. До
витрат, пов'язаних з розглядом судової
справи, належать витрати на правову
допомогу. Витрати, пов'язані з оплатою
правової допомоги адвоката або іншого
фахівця в галузі права, несуть сторони,
крім випадків надання безоплатної
правової допомоги.

Так, згідно доданих до матеріалів
справи довідки розрахунки і квитанції
№09/09/2014 від 09.09.2014 року розмір витрат на
правову допомогу складає 600 гривень
(а.с. 55-56).

Таким чином, суд першої інстанції,
керуючись вищевказаними нормами
закону та ч. 1 ст. 88 ЦПК України, прийняв
законне рішення щодо розподілу судових
витрат.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги суттєвими не являються і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи, а тому задоволенню
вони не підлягають.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 9 вересня 2014 року та
додаткове рішення Київського
районного суду м. Полтави від 11 вересня
2014 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Г.Л. Карпушин