У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді
- Шимківа С.С.,

суддів
- Бондаренко Н.В., Василевича В.С.,

секретар судового засідання
- Пиляй І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Рівненського міського суду від
01 листопада 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ "Банк Фінанси та
Кредит" в особі Північно-Західного
регіонального управління, відділу
державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції про визнання права власності
та звільнення майна з-під арешту,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду
від 01 листопада 2013 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ "Банк
Фінанси та Кредит" в особі
Північно-Західного регіонального
управління, відділу державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції про
визнання права власності та звільнення
майна з-під арешту - відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1
оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що
постановою Рівненського міського суду
від 23 листопада 2012 року по справі №
2а-9007/11, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 13 серпня 2013
року встановлено, що нежитлові
приміщення у АДРЕСА_1 належать на праві
спільної часткової власності
підприємцю ОСОБА_1 та підприємцю ОСОБА_2
Таким чином, твердження суду, що
описане майно належить лише ОСОБА_2, а
не ОСОБА_1, суперечить обставинам,
встановленим судовими рішеннями в
адміністративній справі, що набрали
законної сили.

Крім цього, в оскаржуваному акті опису
й арешту майна, відсутні будь-які
відомості про те, що описане й
арештоване майно належить саме ОСОБА_2,
як про це вказано в оскаржуваному
рішенні суду, що свідчить про
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, просить скасувати рішення суду
та прийняти нове рішення, яким
звільнити з-під арешту нежитлові
приміщення загальною площею 979,1 кв.м. по
АДРЕСА_1, виключивши їх з акту опису й
арешту майна від 01 червня 2011 року.

Перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, заслухавши
пояснення учасників процесу, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом, що згідно акту опису
й арешту майна від 1 червня 2011 року,
складеного державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції Яськом Д.В. при примусовому
виконанні виконавчого листа № 2-6461,
виданого 22 листопада 2010 року
Рівненським міським судом про
стягнення з ОСОБА_2 на користь філії в
особі Північно-Західне регіональне
управління "Банк "Фінанси та кредит"
боргу в сумі 3 090 470 грн. 04 коп., описано і
накладено арешт на майно - цегляні
нежитлові приміщення, що знаходяться
за адресою: АДРЕСА_1, площею 979.1 кв.м, які
належать на праві приватної власності
ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право
власності серія ЯЯЯ №475015 від 12.12.2005
року.

Постановою Рівненського міського суду
від 23 листопада 2012 року, яка набрала
законної сили, позов ОСОБА_1 до міського
голови м. Рівне, КП "Рівненське МЕТІ",
треті особи - ОСОБА_2, АТ "Банк "Фінанси
та Кредит" про визнання розпорядження
нечинним та скасування державної
реєстрації права власності задоволено.
Визнано неправомірним та скасовано
розпорядження міського голови м. Рівне
від 08 грудня 2005 року № 2202-р. Визнано
протиправними дії КП "Рівненське МБТІ"
щодо здійснення державної реєстрації
прав власності на нерухоме майно -
нежитлові приміщення за адресою
АДРЕСА_1, яка була здійснена 12 грудня 2005
р. ОСОБА_2. Скасовано державну
реєстрацію права власності на
нежитлові приміщення за адресою
АДРЕСА_1, вчинену КП "Рівненське МБТІ" за
підприємцем ОСОБА_2 за реєстраційним №
13148288.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК
України, обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Згідно договору купівлі-продажу
будівлі (споруди, приміщення) шляхом
викупу, укладеного між Комітетом з
приватизації Рівненської міської ради
та суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичною особою ОСОБА_1,
посвідченого 1 листопада 1999 року
приватним нотаріусом Рівненського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
за № 338, позивач придбав частину
нежитлового приміщення в
одноповерховому цегляному нежитловому
будинку загальною площею 72,2 кв. м, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Право власності позивача на
вищевказану частину нежитлового
приміщення підтверджується
відповідним свідоцтвом № 294 від 7
грудня 1999 року (а.с. 5).

Відповідно до плану технічного
паспорту виданого Рівненським міським
бюро технічної інвентаризації від 25
травня 2011 року, нежитлове приміщення на
першому поверсі по АДРЕСА_1, власником
якого є ОСОБА_1 складається з: 1-
майстерня 18.5 кв.м; 2-майстерня 18.4 кв.м;
3-майстерня 23.4 кв.м; 4-туалет 2.4 кв.м;
5-умивальник 4.9 кв.м; 6-туалет 1.8 кв.м. -
загальна площа 69.4 кв.м та І-тамбур 6.3
кв.м. 26-29).

Частиною першою ст. 3 ЦПК України
визначено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

При цьому, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу
(ст. 60 ЦПК України).

Проте, як в ході розгляду справи
місцевим судом, так і під час її
апеляційного провадження, позивачем не
надано доказів про накладення арешту
саме на належне йому нерухоме майно,
зокрема на нежитлове приміщення чи
його частину, площею 72.2 кв.м..

Відомості, які містяться в акті опису і
арешту майна від 01 червня 2011 року, що
складений державним виконавцем, не
свідчать про порушення права власності
позивача.

З вимогами про виділення його частки з
спільної часткової власності ОСОБА_1 не
звертався.

Крім цього, позивач просить виключити з
акту опису й арешту нежитлові
приміщення загальною площею 979.1 кв.м.,
які йому не належать.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги і зміст оскаржуваного рішення
не дають підстав для висновку про те, що
судом допущено порушення норм
процесуального або неправильне
застосування норм матеріального права,
яке бит призвело до неправильного
вирішення справи. Підстав для
скасування чи зміни судового рішення
немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від
01 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею чинності.

Головуючий-суддя
Шимків С.С.

Судді:
Бондаренко Н.В.

Василевич В.С.