Провадження № 6/761/2165/2014
У Х В А Л А

01 грудня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Волошина
В.О.

при секретарі:
Криворучко К.В.

розглянувши подання державного
виконавця Відділу Державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
Поліщука Андрія Миколайовича про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України без вилученням
паспортного документа, -

в с т а н о в и в:

Державний виконавець ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві Поліщук
А.М. (далі по тексту - державний
виконавець) звернувся до суду з
поданням, погодженим в.о. Начальника
ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві
Андросович Н.В., про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2, без вилучення
паспортного документа до виконання нею
зобов'язань за виконавчим листом
№2-1363-1/63 від 22 вересня 2010р., виданого
Солом'янським районним судом м. Києва.

Подання мотивоване тим, що на виконанні
у ВДВС Шевченківського РУЮ перебуває
виконавче провадження №44228419, відкрите
на підставі виконавчого листа №2-1363-1/63
від 22 вересня 2010р., виданого
Солом'янським районним судом м. Києва
про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«ОТП Банк» боргу в сумі 841946,99 грн..

Оскільки боржник не вчиняє жодних дій
для погашення заборгованості
державний виконавець звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва з даним поданням.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явився, у поданні
клопотав про розгляд подання за його
відсутності. Враховуючи
швидкоплинність процесу розгляду
даної категорії справ, суд приходить до
висновку про можливість розгляду
подання за відсутності державного
виконавця на підставі наданих копій
матеріалів виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали подання, суд
дійшов висновку, що воно не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України вирішується при виконанні
судових рішень, ухвалених зокрема, за
позовами, що випливають із кредитних
правовідносин, у порядку,
передбаченому статтею 11 Закону України
«Про виконавче провадження» та статтею
377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання.

Таким чином, аналіз перелічених норм
законів дає підстави стверджувати, що
необхідною умовою для застосування
видів тимчасового обмеження у виїзді
за кордон є встановлення факту
ухилення боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи
від виконання зобов'язань за рішенням
суду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Однак, державний виконавець не надав
суду доказів, які б давали підстави
вважати, що боржник у виконавчому
провадженні ОСОБА_2 має намір ухилятись
від виконання судового рішення, в тому
числі і шляхом залишення території
України. Крім цього, з матеріалів
подання та матеріалів виконавчого
провадження не вбачається, що
державним виконавцем були належним
чином реалізовані передбачені Законом
виконавчі дії задля виконання рішення
суду, зокрема, щодо розшуку майна
боржника, на яке може бути звернено
стягнення.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що подання державного
виконавця є необґрунтованим та таким,
що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
33 Конституції України, ст.ст. 209, 210, 293, 294,
377-1 ЦПК України, Закону України «Про
виконавче провадження», Законом
України «Про порядок виїзду і в'їзду в
Україну громадян України» суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні подання державного
виконавця Відділу Державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
Поліщука Андрія Миколайовича про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України без вилученням
паспортного документа - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: