Ш Е Н Н Я Справа № 200/3826/14-ц
Ім’ям України Провадження №
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська, у складі:
головуючого – судді
за участю представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
Позивач, ПАТ «ПриватБанк», у березні 2014
року, звернувся до суду із позовною
заявою до відповідачки – ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором від 22 жовтня 2012 року у сумі
у сумі 243 гривень 60 копійок (а. с. 1-2).
В обґрунтування позовних вимог вказав,
що на підставі Генеральної угоди про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до Умов та правил надання
продукту кредитних карт від 22.10.2012 року,
ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 7166,52
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 10% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом, з
кінцевим терміном повернення 31 жовтня
2013 року. Відповідачка зобов’язувалась
погашати кредит, сплачувати відсотки
за його користуванням і комісію у
терміни та на умовах, передбачених
угодою від 22.10.2012 року. Позивач свої
зобов’язання виконав, видавши ОСОБА_2
кошти у обумовленій угодою сумі. Однак
відповідачка своїх обов’язків за
угодою не виконує, так як кредитні
кошти не повертає, відсотки за
користування кредитом не сплачує.
Внаслідок цього, станом на 09 лютого 2014
року, за нею утворилася заборгованість
стягнути із ОСОБА_2 разом із судовими
витратами у сумі 243 гривень 60 копійок.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні позов підтримала, прохала
задовольнити, пояснення надала
аналогічні тексту позовної заяви.
Відповідачка вважається такою, що
належним чином повідомлена про час та
місце розгляду справи, але у судове
засідання не з’явилась, письмових заяв
та клопотань суду не надала (а.с. 45-49, 59-60,
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК
України, якщо суд не має відомостей про
причину неявки відповідача,
повідомленого належним чином, то може
вирішувати справу на підставі наявних
у ній даних чи доказів (постановлювати
заочне рішення). З цих підстав суд,
спираючись на норми ст.ст. 169, 224 ЦПК
України, розглянув справу у заочному
порядку та ухвалив рішення.
Перевіривши фактичні обставини справи
письмовими доказами, суд приходить до
висновку про можливість задоволення
позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 22 жовтня 2012
року банк та ОСОБА_2 уклали Генеральну
угоду про реструктуризацію
заборгованості та приєднання до Умов
та правил надання продукту кредитних
карт, згідно з якою позичальнику надано
кредит у сумі 7166 гривень 52 копійок у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 10% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом, з кінцевим
терміном повернення 31 жовтня 2013 року.
Відповідно до наданого суду розрахунку
заборгованості, станом на 09 лютого 2014
року, за нею утворилася заборгованість
складається з наступного: із
заборгованості за кредитом у сумі 6592
гривня 16 копійок, заборгованості за
відсотками за користування кредитом у
сумі 808 гривні 02 копійок,
заборгованості по штрафам: 4265 гривень 43
копійки, 500 гривень 00 копійок та 583
гривні 28 копійок (а.с. 3). Судовий збір
становить 243 гривень 60 копійок (а.с.35).
Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України,
зобов’язання має виконуватися
належним чином, відповідно до умов
договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530
ЦК України, якщо у зобов’язанні
встановлено строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Згідно з вимогами ст.
610 ЦК України, порушенням зобов’язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов’язання (неналежне виконання).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК
України, боржник, що порушив
зобов’язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. Згідно
з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов’язання. Згідно з вимогами ч. 2 ст.
1050 ЦК України, якщо договором
встановлений обов’язок позичальника
повернути позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася та сплати
процентів. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК
України, банк зобов’язується надати
грошові кошти позивальнику у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов’язується повернути
кредит та сплатити проценти. Згідно з
вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею та матеріально підтверджені судові
З наведених норм чинного
законодавства України та фактичних
обставин справи випливає наступне.
Банк уклав із ОСОБА_2 кредитний договір
на суму 7166 гривень 52 копійок.
Позичальник умови договору належним
чином не виконує. Внаслідок цього,
право банка на повернення його
власності – кредитних коштів та
відсотків, нарахованих за час
користування ними, у встановлені у
договорі строки, порушено, а тому
підлягає захисту. Банк має право
вимагати стягнення заборгованості із
ОСОБА_2, і реалізував це право,
звернувшись до суду. З цих підстав
позовні вимоги про стягнення
заборгованості з ОСОБА_2 за кредитним
договором підлягають задоволенню.
Понесені позивачем судові витрати
підлягають стягненню у сумі 243 гривень
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 526, 530, 610, 623, 625, 1050, 1054 ЦК України,
ст.ст. 3, 10-11, 15, 30, 60, 75-76, 88, 169, 197, 208, 212-215, 218,
224, 293 ЦПК України, суд, -
Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» – задовольнити у повному
Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
від 22 жовтня 2012 року, яка склалася
гривень 89 копійок, судові витрати у
сумі 243 гривень 60 копійок, а всього
стягнути грошових коштів на загальну
Рішення суду може бути оскаржене
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через суд першої інстанції
протягом 10 днів зо дня його
проголошення особами, що брали участь у
судовому засіданні, а особами, які не
брали участь у судовому засіданні –
протягом 10 днів зо дня отримання ними
копії рішення.

Рішення суду набирає законної
сили протягом 10 днів зо дня його
проголошення, або протягом 10 днів зо
дня отримання його копії учасниками
процесу, які не брали участь у судовому
засіданні, якщо не буде оскаржено у
встановленому порядку.

Заочне рішення може бути
переглянуто Бабушкінським районним
судом м. Дніпропетровська за заявою
відповідача, яку може бути подано
протягом 10 днів зо дня отримання нею
копії рішення.

Суддя
І.Ю. Литвиненко