АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________
Справа № 2012/8401/12.
Головуючий 1 інст.: - Макаров В.О.
Провадження №22-ц/790/7310/14.
Суддя-доповідач: - Кокоша В.В.
Категорія: договірні.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2014 року. Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
головуючого - судді: -
суддів: - Бобровського
В.В., Шевченко Н.Ф.,
при секретарі: - Остапович
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ПАТ «Дельта Банк» - Мотора Євгенії
Олександрівни на рішення Жовтневого
районного суду м. Харкова від 4 серпня
2014 року по справі за позовом ПАТ
«Дельта Банк» до ОСОБА_7, ОСОБА_8 - про
стягнення заборгованості за кредитним
У жовтні 2012 року ПАТ «Дельта Банк»
звернулося в суд із вказаним позовом,
який уточнило у липні 2014 року.
В обґрунтування своїх вимог
зазначало, що 21 серпня 2008 року ТОВ
«Український промисловий банк» та
ОСОБА_7 уклали кредитний договір,
згідно з яким банк надав ОСОБА_7 кредит
у сумі 102 510 доларів США на строк з 21
серпня 2008 року по 17 серпня 2026 року зі
сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 11,2 % річних.
На забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним договором 21
серпня 2008 року ТОВ «Український
промисловий банк» та ОСОБА_8 уклали
договір поруки, згідно яким ОСОБА_8
поручалась перед банком солідарно та в
повному обсязі відповідати за
своєчасне виконання ОСОБА_7 усіх
зобов'язань за кредитним договором.
30 червня 2010 року ТОВ «Український
промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк»,
Національний банк України уклали
договір про передачу активів та
кредитних зобов'язань, згідно з яким
ТОВ «Український промисловий банк»
передало (відступило) ПАТ «Дельта Банк»
право вимоги за кредитним договором,
укладеним між ТОВ «Український
промисловий банк» та ОСОБА_7, а також
договором поруки, укладеним між ТОВ
«Український промисловий банк» та
Позичальник ОСОБА_7 свої
зобов'язання за кредитним договором не
виконує та станом на 5 червня 2014 року
має заборгованість за кредитом в
розмірі 83 838,89 доларів США, що за курсом
НБУ становить 989 967 грн. 15 коп.
Добровільно оплатити виниклу
заборгованість ОСОБА_7 та її поручитель
ОСОБА_8 не бажають, що спонукає банк
звернутися з позовом в суд.
Посилаючись на вказані обставини
та ст. ст. 512-519, 526, 533, 554, 1046 -1050, 1054 ЦК
України, ПАТ «Дельта Банк» просило суд
стягнути солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_8 на
його користь заборгованість за
кредитним договором №712-006/ФКВ-08 від 21
серпня 2008 року у сумі 989 967 грн. 15 коп.,
судовий збір у сумі 3654 грн.
Відповідачка ОСОБА_7, в особі свого
представника, позов не визнала,
посилаючись на його безпідставність.
Відповідачка ОСОБА_8 в судове
засідання не з'явилася.
Рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 4 серпня 2014 року позов ПАТ
«Дельта Банк» залишено без
задоволення.

В апеляційній скарзі представник
ПАТ «Дельта Банк» - Мотора Є.О.,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції скасуванню з підстав,
передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України, з ухваленням нового рішення
про задоволення позову з таких підстав.

Залишаючи позов без задоволення,
суд виходив з того, що позивачем не
надано до суду доказів про надання
банком кредитних коштів ОСОБА_7 та
перерахування їх позичальнику.

Проте, погодитися з таким висновком
суду не можна, оскільки він дійшов його
з порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Частинами 1, 2 ст. 554 ЦК України
визначено, що у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

З матеріалів справи вбачається, що 21
серпня 2008 року ТОВ «Український
промисловий банк» та ОСОБА_7 уклали
кредитний договір №712-006/ФКВ-08, згідно з
яким банк надав ОСОБА_7 кредит в розмірі
102 510 доларів США для придбання
нерухомості на вторинному ринку на
строк до 17 серпня 2026 року зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 11,2 % річних.

Згідно п. 1.11 кредитного договору
позичальник зобов'язався сплачувати
платежі за цим договором у розмірі,
порядку та строки, встановлені
договором та графіком платежів щодо
погашення суми кредиту, процентів за
користування ним, комісій банку,
сукупних послуг, які надаються
позичальнику у зв'язку із укладенням
цього договору, а також інших
фінансових зобов'язань позичальника,
які виникають у зв'язку з укладанням
цього договору, який є невід'ємною
частиною цього договору (Додаток №1).

Пунктами 6.2 кредитного договору
сторони передбачили, що у разі
порушення позичальником строків
платежів, що встановлені цим договором,
банк має право вимагати дострокового
повного повернення кредиту, сплати
процентів, комісій, штрафних санкцій,
інших платежів передбачених договором,
а також відшкодування збитків,
завданих банку внаслідок невиконання
або неналежного виконання
позичальником та /або поручителем (а. с.
216-225,232-236).

ТОВ «Український промисловий банк»
виконав свої зобов'язання за кредитним
договором та 21 вересня 2008 року видав
ОСОБА_7 готівкою кредит в розмірі 102 510
доларів США, що за курсом НБУ становило
496 537 грн. 94 коп. ( а. с. 180).

На забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним договором 21
серпня 2008 року ТОВ «Український
промисловий банк» та ОСОБА_8 уклали
договір поруки №712-006/Zфпор-08, згідно
яким ОСОБА_8 зобов'язалася перед банком
солідарно в повному обсязі відповідати
за своєчасне виконання ОСОБА_7 усіх
зобов'язань за кредитним договором
№712-006/ФКВ-08 від 21 серпня 2008 року року (а.
с. 237).

Відповідно до ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок: 1)
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги);
2) правонаступництва; 3) виконання
обов'язку боржника поручителем або
заставодавцем (майновим поручителем); 4)
виконання обов'язку боржника третьою
особою. Кредитор у зобов'язанні може
бути замінений також в інших випадках,
встановлених законом Кредитор у
зобов'язанні не може бути замінений,
якщо це встановлено договором або
законом.

Згідно ст. ст. 516, 517 ЦК України
заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням.
Первісний кредитор у зобов'язанні
повинен передати новому кредиторові
документи, які засвідчують права, що
передаються, та інформацію, яка є
важливою для їх здійснення. Боржник має
право не виконувати свого обов'язку
новому кредиторові до надання
боржникові доказів переходу до нового
кредитора прав у зобов'язанні.

30 червня 2010 року ТОВ «Український
промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк»,
Національний банк України уклали
договір про передачу активів та
кредитних зобов'язань, посвідчений
приватним нотаріусом КиївськогоМНО
ОСОБА_9, згідно з яким ТОВ «Український
промисловий банк» передало
(відступило) ПАТ «Дельта Банк» право
вимоги за кредитним договором
№712-006/ФКВ-08 від 21 серпня 2008 року,
укладеним між ТОВ «Український
промисловий банк» та ОСОБА_7, а також
договором поруки №712-006/Zфпор-08 від 21
серпня 2008 року, укладеним між ТОВ
«Український промисловий банк» та
ОСОБА_8.( а. с. 248-252).

Згідно витягу з додатку №2 до
договору про передачу активів та
кредитних зобов'язань ТОВ «Український
промисловий банк» на користь ПАТ
«Дельта Банк» від 30 червня 2010 року
заборгованість ОСОБА_7 за кредитним
договором №712-006/ФКВ-08 від 21 серпня 2008
року станом на 1 червня 2010 року
становила 94 576,40 доларів США ( а. с. 247).

Таким чином, ПАТ «Дельта Банк»
набув прав та обов'язків за кредитним
договором №712-006/ФКВ-08 від 21 серпня 2008
року, укладеним між ТОВ «Український
промисловий банк» та ОСОБА_7, договором
поруки №712-006/Zфпор-08 від 21 серпня 2008
року, укладеним між ТОВ «Український
промисловий банк» та ОСОБА_8

У жовтні 2010 року ОСОБА_7 звернулася
до ПАТ «Дельта Банк» з заявою про
реструктуризацію кредитного договору,
зниження процентної ставки та
розстрочки платежу по основному боргу
на більший строк (а. с 179).

18 серпня 2011 року між ПАТ «Дельта
Банк» та ОСОБА_7 укладено договір
№5048 банківського рахунку, згідно
з яким банк після отримання необхідних
документів відкриває клієнту поточний
рахунок №5048 у доларах США та
регулює порядок здійснення банком
розрахунково-касового обслуговування
рахунку клієнта (а. с. 184-189).

Позичальник ОСОБА_7 свої
зобов'язання за кредитним договором не
виконує та станом 5 липня 2014 року має
заборгованість (по тілу кредиту) в
розмірі 83 838,89 доларів США, що за курсом
НБУ складає 989 967 грн. 15 коп. (а. с. 148).

Досудова вимога ПАТ «Дельта Банк» про
добровільне погашення виниклої
заборгованості позичальник ОСОБА_7 та
її поручитель ОСОБА_8 не виконали (а. с.
19-20, 21-22).

З огляду на викладене, суд першої
інстанції безпідставно дійшов
висновку про те, що ПАТ «Дельта Банк» не
надало до суду доказів про отримання
ОСОБА_7 кредитних коштів від ТОВ
«Український промисловий банк» 21
серпня 2008 року в розмірі 102 510 доларів
США.

За таких обставин, рішення суду
першої інстанції не може бути визнано
колегією суддів законним та
обґрунтованим і підлягає скасуванню.

Зважаючи на те, що ОСОБА_7 та її
поручителем ОСОБА_8 не виконують взяті
на себе зобов'язання за кредитним
договором №712-006/ФКВ-08 від 21 серпня 2008
року та договором поруки №712-006/Zфпор-08
від 21 серпня 2008 року, колегія суддів
вважає за необхідне стягнути
солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь
ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором №712-006/ФКВ-08 від 21
серпня 2008 року в розмірі 989 967 грн. 15 коп.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати
присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

ПАТ «Дельта Банк» при зверненні з
позовом до суду понесені та
документально підтверджені витрати
по сплаті судового збору в розмірі 3 654
грн. ( а. с. 149, 231).

Зазначені судові витрати
підлягають стягненню з ОСОБА_7, ОСОБА_8
на користь ПАТ «Дельта Банк», оскільки
рішення суду ухвалюється на користь
позивача у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.
п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319
ЦПК України, судова колегія,

в и р
і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ПАТ
«Дельта Банк» - Мотора Євгенії
Олександрівни задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 4 серпня 2014 року -
скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ
«Дельта Банк» до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задовольнити .

Стягнути солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_8
на користь ПАТ «Дельта Банк» (МФО 380236,
ЄДРПУ 34047020, р/р №373980009) заборгованість
за кредитним договором №712-006/ФКВ-08 від
21 серпня 2008 року в розмірі 989 967
(дев'ятсот вісімдесят дев'ять тисяч
дев'ятсот шістдесят сім) грн. 15
(п'ятнадцять) коп.

Стягнути з ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь
ПАТ «Дельта Банк» (МФО 380236, ЄДРПУ 34047020,
р/р №) судовий збір в розмірі по 1
827 (одній тисячі вісімсот двадцять сім)
грн. з кожної.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: