Справа № 357/9922/13-ц Головуючий у І
інстанції дмитренко А.М.Провадження №
22-ц/780/5926/14 Доповідач у 2
інстанції Сушко Л.П.Категорія 26
УХВАЛА

Іменем України

05 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді:
Сушко Л.П.,

суддів:
Лащенка В.Д., Кулішенка Ю,М.,

при секретарі:
Горошук І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 19 березня 2014 року у справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа:
Публічне акціонерне товариство "ОТП
Банк" про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2013 року позивач ТОВ «ОТП
Факторинг» звернувся до суду з
вищезазначеним позовом обґрунтовуючи
його тим, що 15.07.2008 року між ЗАТ «ОТП
Банк» та відповідачем ОСОБА_2 укладено
договір, відповідно до якого йому
надано кредит в сумі 46700 дол. США зі
сплатою процентів за користування
кредитом у розмірі 12,99 % річних,
позичальник зобов'язувався погашати
своєчасно заборгованість за кредитом
та відсотками, але своїх зобов'язань не
виконав, станом на 27.03.2013 року сума
заборгованості за кредитом з
врахуванням заборгованості за тілом
кредиту, за відсотками становить 44504,70
дол. США, що еквівалентно за офіційним
курсом НБУ 355726 06 грн., сума пені
становить 1055173,04 грн., всього 1410899,10 грн..
З метою забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором між банком та відповідачем
ОСОБА_3 15.07.2008 року укладено договір
поруки, згідно якого вона як поручитель
взяла на себе зобов'язання відповідати
перед кредитором за виконання
позичальником умов кредитного
договору в повному обсязі, в разі
невиконання зобов'язань за кредитним
договором поручитель та позичальник
відповідають як солідарні боржники.
05.11.2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» та ПАТ «ОТП Банк» було
укладено договір купівлі-продажу
кредитного портфелю, відповідно до
якого банк відступив ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» права вимоги по
кредитних договорах, укладених між
банком та фізичними особами, в тому
числі і з відповідачем ОСОБА_2. Узв'язку
з цим позивач просить суд стягнути з
відповідачів солідарно вказану суму
боргу та судові витрати.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 19 березня 2014 року позов задоволено
частково, стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3
солідарно на користь ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» заборгованість за
кредитним договором в сумі 355726,06 грн.,
пеню в сумі 444500,65 грн. та судовий збір
по 1720,50 грн. з кожного, в решті позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_2 просить скасувати рішення та
постановити ухвалу про залишення
позовної заяви ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» без розгляду, посилаючись на
його незаконність, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. Вважає, що суд не взяв до уваги
всі оплати відповідачів за кредитним
договором, суд встановивши, що сума
пені значно перевищує розмір боргу не
обговорив питання про зменшення
розміру неустойки, зобов'язання
позичальника, щодо дострокового
виконання боргових зобов'язань не
настало, суд мав перевірити чи мало
право ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
заявляти вимоги про стягнення
заборгованості, оскільки він не був
належним чином повідомлений про
відступлення прав ПАТ «ОТП Банк» на
користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції обґрунтовував свої висновки
тим, що позов в частині стягнення
заборгованості за кредитним договором
заявлений правомірно, оскільки
відповідач ОСОБА_2 всупереч умовам
кредитного договору не сплачує
передбачені ним платежі, чим
ухиляється від виконання своїх
цивільно-правових обов'язків,
зобов'язання кредитне відповідача було
забезпечено порукою ОСОБА_3, позовні
вимоги ґрунтуються на чинному
законодавстві, доведені матеріалами
справи і підлягають задоволенню.
Відповідачами дані обставини не
спростовані належними та допустимими
доказами.

Разом з тим, задовольняючи частково
позовні вимоги в частині стягнення
пені, суд обґрунтував свої висновки,
тим що для даної вимоги встановлений
спеціальний строк позовної давності в
один рік, у зв'язку з чим стягнув пеню за
один рік.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона /боржник/
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони /кредитора/ певну дію /передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо/ або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст.610 ЦК України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання або розірвання договору;
зміна умов зобов'язання; сплата
неустойки; відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі
порушення зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники. Поручитель
відповідає перед кредитором у тому ж
обсязі, що і боржник.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.513 ЦК України правочин
щодо заміни кредитора у зобов'язанні
вчиняється у такій самій формі, що і
правочин, на підставі якого виникло
зобов'язання, право вимоги за яким
передається новому кредиторові.

Відповідно до ст.514 цього Кодексу, до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.516 ЦК України
передбачено, що заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

Встановлено, що 15.07.2008 року між ЗАТ «ОТП
Банк» (правонаступник ПАТ «ОТП Банк»)
та ОСОБА_2 було укладено кредитний
договір № CL-011/027/2008 на строк до 15.07.2015
року, який складається з двох частин,
згідно якого позичальнику було надано
кредит у розмірі 46700 дол. США для
придбання транспортного засобу, а
позичальник зобов'язувався
використати кредит за цільовим
призначенням і своєчасно погашати
заборгованість по кредиту та
сплачувати відсотки за користування
кредитом, що стверджується копією
цього кредитного договору. Умовами
договору передбачено, що для
розрахунку процентів за користування
кредитом буде використовуватися
фіксована процентна ставка -12,99 % річних
(а.с.7-10 ).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 укладено 15.07.2008
року договір поруки № SR-011/027/2008, на
підставі якого поручитель
зобов'язується перед кредитором
відповідати за повне та своєчасне
виконання боржником його боргових
зобов'язань за кредитним договором в
повному обсязі таких зобов'язань.
Згідно п.1.2 договору поруки поручитель
та боржник відповідають як солідарні
боржники (а.с.11).

Факт отримання відповідачем ОСОБА_2
коштів в розмірі 46700 дол. США
підтверджується копією анкети-заяви
фізичної особи на отримання
автомобільного кредиту та кредитної
заявки на отримання кредиту в розмірі
46700 дол. США (а.с.119-122).

Відповідно до інформаційного листка
«Умови кредитування по програмі
«Кредит на відновлення капіталу
/споживчі цілі/», який підписаний
позичальником 26.06.2008 року, в якому
вказано на те, що своїм підписом ОСОБА_2
підтверджує, що банк ознайомив його в
письмовій формі з умовами
кредитування, надав йому інформацію
щодо орієнтовної сукупної вартості
кредиту, (додаток № 1), наявних в банку
форм кредитування та відмінностей між
ними, у тому числі між зобов'язаннями
споживача, переваг та недоліків
пропонованих схем кредитування
(а.с.117-118).

12.03.2009 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2
укладено додатковий договір № 1 до
вказаного вище кредитного договору,
згідно якого викладно Графік платежів
в новій редакції (а.с.183-187).

Відповідно до п.2.1.2.1 додаткового
договору, повернення відповідної
частини кредиту та сплата процентів
буде здійснюватися шляхом сплати
позичальником ануїтетних платежів у
розмірі, строки та з періодичністю, що
визначені у Графіку платежів, який є
невід'ємною частиною цього додаткового
договору та шляхом внесення готівки в
касу банку або безготівковим
перерахуванням на поточний рахунок.

05.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» укладено
договір купівлі-продажу кредитного
портфелю, за умовами якого продавець
продає (переуступає) покупцю права на
кредитний портфель, який включає в себе
кредитні договори, перелік яких
міститься у Додатку № 1 до цього
договору, а покупець приймає такий
кредитний портфель та зобов'язується
оплатити на користь продавця
винагороду. Згідно п.3.3 договору
покупець набуває усі права вимоги за
кредитними договорами, що є дійсними на
дату набрання чинності, включаючи, але
не обмежуючись правами вимоги до
боржників щодо сплати суми основного
боргу; правами вимоги до боржників щодо
сплати процентів, нарахованих на суму
основного боргу; а також правами вимоги
до боржників щодо сплати штрафних
санкцій. (а.с.22-28).

В Додаток № 1 до договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 05.11.2010 року включено під № 1061
відомості про позичальника ОСОБА_2 за
кредитним договором № CL-011/027/2008 від
15.07.2008 року (а.с.29).

05.11.2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» та ПАТ «ОТП Банк» підписано
також акт приймання-передачі
кредитного портфелю (а.с.111).

Після підписання акту
приймання-передачі згідно умов
договору до ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» перейшло право вимоги до
позичальника ОСОБА_2 на підставі
кредитного договору та до поручителя
ОСОБА_3 на підставі договору поруки.

Встановлено, що позичальник та
поручитель були повідомлені про
відступлення ПАТ «ОТП Банк» на користь
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права
вимоги за вказаним вище кредитним
договором, про що свідчать копії
повідомлень від 15.11.2010 року з описом
вкладення в цінний лист (а.с.123-126).

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2
належним чином не виконує умови
зазначеного кредитного договору і
станом на 27.03.2013 року загальна сума
заборгованості становить 44504,70 дол. США,
що еквівалентно 355726,06 грн. за офіційним
курсом НБУ та пені у розмірі 1055173, 04 грн..

Встановлено, що 02.04.2013 року як
позичальнику, так і поручителю,
направлено досудові вимоги про
погашення заборгованості за кредитним
договором (а.с.13-17).

З урахуванням наведеного, суд дійшов
вірного висновку, що позов в частині
стягнення заборгованості що позов в
частині стягнення заборгованості за
кредитним договором заявлений
правомірно, оскільки відповідач ОСОБА_2
всупереч умовам кредитного договору не
сплачує передбачені ним платежі, чим
ухиляється від виконання своїх
цивільно-правових обов'язків,
зобов'язання кредитне відповідача було
забезпечено порукою ОСОБА_3, позовні
вимоги ґрунтуються на чинному
законодавстві, доведені матеріалами
справи і підлягають задоволенню.
Відповідачами дані обставини не
спростовані належними та допустимими
доказами.

Також суд дійшов вірного висновку,
задовольняючи частково позовні вимоги
в частині стягнення пені, оскільки для
даної вимоги встановлений спеціальний
строк позовної давності в один рік.

Доводи апеляційної скарги про те, що
розмір заборгованості за кредитним
договором завищена, не заслуговують на
увагу оскільки, відповідачем не надано
доказів про сплату ним коштів, які не
були зазначені в розрахунку.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд встановивши, що розмір пені значно
перевищує розмір заборгованості, не
вирішив питання про зменшення розміру
пені, не заслуговують на увагу оскільки
судом було застосовано строк позовної
давності, що призвело до зменшення пені
з 11055173,04 грн. до 444500,65 грн., а пеня в
розмірі 444500,65 грн. значно не перевищує
заборгованість 355726,06 грн..

Доводи апеляційної скарги про те, що
зобов'язання позичальника щодо
дострокового виконання боргових
зобов'язань не настало, не заслуговують
на увагу, оскільки п. 1.9 кредитного
договору передбачено умови
дострокового виконання зобов'язань за
ініціативою банку відповідно до яких
банк скористався своїм правом.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідач не був належним чином
повідомлений про відступлення ПАТ «ОТП
Банк» на користь ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» права вимоги за кредитним
договором не заслуговують на увагу та
спростовуються копіями повідомлень та
описом вкладення в цінний лист, крім
того відповідно до розрахунку
заборгованості відповідач сплачував
платежі на користь ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» по 14.02.2012 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд мав залишити позовну заяву без
розгляду, у зв'язку з неналежним
позивачем, не заслуговують на увагу,
оскільки позивачем надані докази про
перехід права вимоги за договором від
ПАТ «ОТП банку» до позивача за
кредитним договором.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, рішення
суду ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
не може бути скасовано з підстав,
викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія судців,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 19 березня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: