Головуючий суду 1 інстанції - Головіна
Доповідач - Масенко Д.Є.
Справа № 2/1203/3766/11
Провадження № 22ц/782/5020/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області в
складі:

головуючого судді - Масенко Д.Є.,

суддів - Коротких О.Г., Орлова І.В.,

при секретарі - Арутюнян Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луганську справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Артемівського районного суду м.
Луганська від 05 листопада 2013 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Олександрівської
міської ради м. Луганська Луганської
області, Управління Держкомзему у м.
Луганську в Луганській області, третя
особа - Садівниче товариство «імені
Тімірязева» про визнання недійсними
рішення, визнання державного акту на
земельну ділянку недійсним, визнання
права власності на земельну ділянку та
будівельні матеріали, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Артемівського районного суду
м. Луганська від 30 жовтня 2013 року у
позову ОСОБА_2 відмовлено за
необґрунтованістю.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2
звернулась до суду з апеляційною
скаргою та посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, просила його
скасувати та повернути справу на новий
розгляд. В судовому засіданні
представник апелянта зазначила, що
ОСОБА_2 не погоджується з рішенням суду
лише в частині відмови у задоволені
позовних вимог про визнання права
власності на ? частину будівельних
матеріалів з яких складається садовий
будинок з господарськими будівлями та
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а в
іншій частині просить залишити рішення
без змін і подала про це письмову заяву.

Судова колегія, заслухавши суддю
доповідача, пояснення осіб, які
з'явились, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, отже у цьому випадку
оскаржуване рішення підлягає
апеляційному перегляду лише в частині
вимог позивача щодо відмови у
задоволені позовних вимог ОСОБА_2 про
визнання права власності на ? частину
будівельних матеріалів з яких
складається садовий будинок з
господарськими будівлями та
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно зі ст.ст. 213, 214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом, обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні, під
час ухвалення рішення суд у числі інших
вирішує також питання, чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються, які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин, яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

У даному випадку судом першої
інстанції зазначені вимоги закону у
повному обсязі виконано.

Відмовляючи у задоволені позову суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_3, як члену садівничого
товариства «ім.Тімірязева» була
виділена земельна ділянка площею
0,0638га, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1. Н а підставі рішення
Олександрівської міської ради 5
скликання 14 сесії від 25.05.2007р. № 14/9-15
була передана ОСОБА_3 у власність в
порядку приватизації, цільове
призначення - ведення садівництва. На
згаданій земельній ділянці подружжям
ОСОБА_3 у 1987р. було розпочато
будівництво садівничого будинку, проте
в експлуатацію він прийняти не був,
право власності не зареєстровано та на
цей час будинок недобудований.
Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 01.02.2011р. відмовлено у
визнання за ОСОБА_2 права власності ?
частини садового будинок за адресою:
АДРЕСА_1 з підстав відсутності
правовстановлюючих документів на
садовий будинок.

Відмовляючи у задоволені позову в
частині визнання права власності на ?
частину будівельних матеріалів суд 1
інстанції виходив з положень ст. 182, ч.1,2
ст.331, ч.1,2 ст.376 ЦК України та
тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, затверджене наказом Мінюсту від
07.02.2002р. № 7/5.

Крім того, суд 1 інстанції, навівши
рекомендації, що містяться у листі
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28.01.2013р. № 24-150/0/4/13 «про
практику застосування судами
законодавства під час розгляду
цивільних справ про захист права
власності та інших речових прав»,
виходив з того, що позивач не зазначила
(поіменувала) будівельні матеріали чи
обладнання, надала доказів щодо їх
кількості та вартості, а призначена за
клопотання позивача експертиза не була
проведене через відмову позивача її
оплатити.

Розглядаючи спір судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив обставини по справі
в межах наданих сторонами доказів,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин та обґрунтовано
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги щодо
порушення судом норм матеріального та
процесуального права під час розгляду
справи, які призвели до неправильного
її вирішення не заслуговують на увагу з
огляду на те, що містять лише перелік
деяких матеріальних норм СК України
щодо розподілу спільного майна
подружжя.

Посилання апелянта на ті обставини, що
позивач не відмовлялась від оплати
послуг експерта також не заслуговують
на увагу, оскільки спростовуються
поясненнями представника позивача які
вона надала в судовому засіданні в суді
першої інстанції 30.10.2013р. щодо
відсутності необхідності проведення
експертизи та відсутності клопотання
про проведення експертизи і в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суд з одних
лише формальних міркувань.

Таким чином, судова колегія вважає, що
судом першої інстанції постановлене
правильне по суті і справедливе
рішення.

Колегія суддів керуючись ст. ст. 307,308
ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Артемівського районного суду
м. Луганська від 05 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, однак
може бути оскаржена протягом 20 днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: