АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 408/5327/12
Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/324/К/14
інстанції - Вікторович Н.Ю.
Доповідач - Савіна Г.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 року
м.
Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Митрофанової Л.В., Остапенко
В.О.,

при секретарі - Абрамян Н.Л.,

за участю - представників ОСОБА_2 -
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3,
який діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу
Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу від 17 жовтня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до
Комунального закладу «Криворізький
перинатальний центр зі стаціонаром»
Дніпропетровської обласної ради про
визнання неправомірними дій посадової
особи щодо позбавлення прав на працю, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дзержинського районного
суду м. Кривого Рогу від 17 жовтня 2013
року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні
заяви про ухвалення додаткового
рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до
Комунального закладу «Криворізький
перинатальний центр зі стаціонаром»
Дніпропетровської обласної ради (далі -
КЗ «Криворізький перинатальний центр
зі стаціонаром» ДОР) про визнання
неправомірними дій посадової особи
щодо позбавлення прав на працю.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати
ухвалу суду та передати питання на
новий розгляд до суду першої інстанції
з підстав, що останній порушив порядок,
установлений для його вирішення.
Вважає, що суд безпідставно відмовив у
задоволенні заяви про ухвалення
додаткового рішення чим порушив право
ОСОБА_2, закріплене у ст. 220 ЦПК України,
а також не врахував, що сторони з
приводу цих позовних вимог подавали
докази і надавали пояснення. Крім того,
суд розглянув заяву про ухвалення
додаткового рішення за відсутності
позивача і його представника та без їх
належного повідомлення.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви
про ухвалення додаткового рішення суд
першої інстанції дійшов висновку про
відсутність підстав для її
задоволення, оскільки позовні вимоги
стосовно яких представник позивача
просить ухвалити додаткове рішення
були розглянуті судом у судовому
засіданні та у їх задоволенні було
відмовлено.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК
України суд, що ухвалив рішення, може за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
чи з власної ініціативи ухвалити
додаткове рішення, якщо: 1) стосовно
якої-небудь позовної вимоги, з приводу
якої сторони подавали докази і давали
пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд,
вирішивши питання про право, не
зазначив точної суми грошових коштів,
які підлягають стягненню, майно, яке
підлягає передачі, або які дії треба
виконати; 3) суд не допустив негайного
виконання рішення у випадках,
встановлених статтею 367 цього Кодексу;
4) судом не вирішено питання про судові
витрати.

Як убачається із матеріалів справи
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
КЗ «Криворізький перинатальний центр
зі стаціонаром» ДОР про визнання
неправомірними дій посадової особи
щодо позбавлення прав на працю,
посилаючись на те, що наказом № 155 від
31.05.2012р. її було звільнено з посади
завідувача лікаря - педіатра -
неонатолога відділення для
новонароджених КЗ «Криворізький
перинатальний центр зі стаціонаром»
ДОР згідно п.6 ст. 40 КЗпП України та
уточнивши під час розгляду справи
позовні вимоги просила суд визнати
неправомірними дії посадової особи -
головного лікаря КЗ «Криворізький
перинатальний центр зі стаціонаром»
ДОР Бобровник Ніни Олександрівни в
порушені вимог трудового
законодавства України у позбавлені
ОСОБА_2 права на працю, скасувати накази
головного лікаря КЗ «Криворізький
перинатальний центр зі стаціонаром»
ДОР про вивільнення ОСОБА_2 з посади
завідувача
лікаря-педіатра-неонатолога
відділення для новонароджених КЗ
«Криворізький перинатальний центр зі
стаціонаром» ДОР № 155 від 31.05.2012 року, №
78/к від 18.06.2012 року, та поновити її на
посаді завідувача
лікаря-педіатра-неонатолога
відділення для новонароджених КЗ
«Криворізький перинатальний центр зі
стаціонаром» ДОР.

Рішенням Дзержинського районного
суду м. Кривого Рогу від 27 вересня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 10 грудня 2013 року, ОСОБА_2
відмовлено у задоволенні її позовних
вимог.

Представник позивача ОСОБА_3 звернувся
до суду із заявою про ухвалення
додаткового рішення, посилаючись на те,
що судом не розглянуто позовні вимоги
про скасування наказів головного
лікаря КЗ «Криворізький перинатальний
центр зі стаціонаром» ДОР про
вивільнення ОСОБА_2 з посади завідувача
лікаря-педіатра-неонатолога
відділення для новонароджених КЗ
«Криворізький перинатальний центр зі
стаціонаром» ДОР № 155 від 31.05.2012 року, №
78/к від 18.06.2012 року, та поновлення ОСОБА_2
на посаді завідувача
лікаря-педіатра-неонатолога
відділення для новонароджених КЗ
«Криворізький перинатальний центр зі
стаціонаром» ДОР.

Ухвалою Дзержинського районного
суду м. Кривого Рогу від 17 жовтня 2013
року у задоволенні вищевказаної заяви
відмовлено.

На думку колегії суддів суд дійшов
вірного висновку про відсутність
підстав для ухвалення додаткового
рішення, оскільки позовні вимоги про
скасування наказів та поновлення
позивача на посаді є похідними від
позовних вимог про визнання дій
посадової особи, а саме в порушенні
вимог трудового законодавства України,
внаслідок чого ОСОБА_2 було позбавлено
права на працю неправомірними. Позовні
вимоги було розглянуто у судовому
засіданні у їх сукупності і судом в
достатньо повному обсязі була
здійснена перевірка дотримання вимог
діючого законодавства при звільненні
позивача з підстав поновлення на
роботі працівника, який раніше
виконував цю роботу (п.6 ч.1 ст.40 КЗпП
України) та у мотивувальній і в
резолютивній частинах рішення
зазначено висновок суду про відмову у
позові.

Доводи апеляційної скарги про те, що
ухвала суду постановлена за
відсутності сторін, не можуть бути
підставою для її скасування, оскільки
пунктом 3 ст. 220 ЦПК України передбачено,
що присутність сторін під час розгляду
заяви про ухвалення додаткового
рішення не є обов'язковою.

Не направлення судом рекомендованим
листом повідомлень ОСОБА_2 та її
представнику ОСОБА_3 про час та місце
розгляду заяви про ухвалення
додаткового рішення є порушенням ст.ст.
74, 76 ЦПК України, однак порушення цих
процесуальних норм не свідчить про
порушення судом порядку встановленого
для вирішення заяви, та не є підставою
для скасування обґрунтованої та
законної ухвали суду.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що ухвала суду постановлена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а ухвала
суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 17 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: