Справа № 110/4507/13-ц
У Х В А Л А

іменем України

"03" лютого 2014 р.

Красноперекопський міськрайонний суд
АР Крим

у складі: головуючого судді
Литвиненко В.П.

при секретарі
Гірській Н.М.

за участю головного держвиконавця ВДВС
Красноперекопського МРУЮ в АР Крим -
Тітової І.О., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Красноперекопськ АР Крим цивільну
справу| за скаргою ОСОБА_2 на дії
державного виконавця, заінтересовані
особи - Відділ державної виконавчої
служби Красноперекопського
міськрайонного управління юстиції,
ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із скаргою на
постанову ВП № 20554263 від 29.08.2013 року про
повернення виконавчого документа
стягувану, винесену державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Красноперекопського
МРУЮ в АР Крим Гриценко Д.Д., мотивуючи
свої вимоги тим, що заочним рішенням
Красноперекопського міськрайонного
суду Автономної Республіки Крим від
13.08.2007 року по справі № 2-926/07 позовні
вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3
суми боргу у розмірі 7547 грн., судового
збору в розмірі 75,47 грн. та 30 грн. ІТО
задоволено. На підставі вищевказаного
рішення Красноперекопським
міськрайонним судом видано виконавчий
лист, а ухвалою цього ж суду від 05.08.2009
року було видано дублікат виконавчого
листа замість втраченого стягувачем.

Постановою ВДВС Красноперекопського
МРУЮ в АР Крим від 29.08.2013 року
виконавчий лист виданий 13.08.2007 року
повернено стягувачеві на підставі п.5
ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче
провадження", у зв'язку з тим що не
можливо встановити місце проживання
боржника.

Стягувач вважає, що постанова
державного виконавця про повернення
виконавчого документу винесена з
порушенням норм чинного законодавства
та підлягає скасуванню, а дії
державного виконавця щодо повернення
виконавчого листа, - неправомірними.

В судовому засіданні представник
заявника - ОСОБА_5 підтримав доводи,
викладені у скарзі і наполягає на її
задоволенні.

Представник ВДВС Красноперекопського
МРУЮ в АР Крим - Тітова І.О. просила
відмовити у задоволені скарги.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явився, повідомлений
належним чином, про причини неявки суду
не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника ВДВС
Красноперекопського МРУЮ в АР Крим,
оглянувши оригінал виконавчого
провадження №20554263, прийшов до
висновку, що скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Однією із основних засад судочинства є
обов'язковість судових рішень.

Судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами. Невиконання судового
рішення є підставою для
відповідальності, встановленої
законом (стаття 14 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу,
порушено їх права чи свободи.

За результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність
неправомірними і зобов'язує
державного виконавця або іншу посадову
особу державної виконавчої служби
задовольнити вимогу заявника та
усунути порушення або іншим шляхом
поновлює його порушені права чи
свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в
межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової
особи державної виконавчої служби і
права чи свободи заявника не було
порушено, суд постановляє ухвалу про
відмову в задоволенні скарги.

Згідно ст. 6 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних та
юридичних осіб.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Судом встановлено, що заочним рішенням
Красноперекопського міськрайонного
суду Автономної Республіки Крим від
13.08.2007 року задоволено позовні вимоги
ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 суми
боргу у розмірі 7547 грн. та судових
витрат у розмірі 105,47 грн.

На підставі вказаного судового
рішення видано виконавчий лист.

Ухвалою Красноперекопського
міськрайонного суду Автономної
Республіки Крим від 05.08.2009 року ОСОБА_2
видано дублікат виконавчого листа
замість втраченого(а.с.8)

Постановою державного виконавця ВДВС
Красноперекопського МРУЮ в АР Крим
30.07.2009 року відкрито виконавче
провадження №20554263.

13.08.2010 року державним виконавцем
зроблено ряд запитів, щодо
встановлення зареєстрованого за
боржником рухомого та нерухомого
майна, та отримано відповіді щодо його
відсутності.

Державний виконавець декілька разів
виходив по місту проживання боржника,
але вдома боржник відсутній, а за
останнім актом державного виконавця
від 22.05.2013 року - боржник за адресою
м.Красноперекопськ мікр.1 буд.1а кВ.34 не
проживає.

Постановою ВП № 20554263 державного
виконавця Красноперекопського МРУЮ в
АР Крим Гриценко Д.Д. від 29.08.2013 року
виконавчий лист №2-926/від 13.08.2007 року
повернуто стягувачу на підставі п.5 ч.1
ст.47 Закону України "Про виконавче
провадження" у зв'язку з тим, що вжитими
заходами встановити теперішнє
місцеперебування боржника не
представилось можливим.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.47 Закону України
"Про виконавче провадження"
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо: у результаті
вжитих державним виконавцем заходів,
зокрема, неможливо встановити місце
проживання, перебування
боржника-фізичної особи (крім
випадків, коли виконанню підлягають
виконавчі документи про стягнення
аліментів, відшкодування
шкоди,завданої каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, у зв'язку з
втратою годувальника, а також
виконавчі документи про відібрання
дитини, за якими мають бути стягнуті
кошти чи інше майно, та інші
виконавчі документи, що можуть бути
виконані за безпосередньої участі
боржника).

Повернення виконавчого документа
стягувачу з підстав, передбачених
цією статтею, не позбавляє його
права повторно пред'явити виконавчий
документ до виконання протягом
строків, встановлених статтею 22 цього
Закону (ч.5 ст.47 Закону).

З пояснень державного виконавця,
вбачається, що ним не з'ясовувалось
місце реєстрації боржника, до суду про
оголошення його у розшук державний
виконавець не звертався.

В матеріалах виконавчого провадження
довідка про зареєстроване місце
проживання боржника відсутня.

Згідно з заявою ОСОБА_2 від 23.07.2010 року,
яке знаходиться у виконавчому
провадженні, вбачається, що стягувач
просить, у тому числі об'явити розшук
боржника.

Пунктом 7.14 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України 02.04.2012 року № 512/5(із
змінами) передбачено, що у разі
відсутності відомостей про місце
проживання, перебування чи
місцезнаходження боржника, а також
його місце роботи державний виконавець
звертається до суду з поданням про
винесення ухвали про розшук боржника.

Судом встановлено, що державний
виконавець до суду з поданням про
винесення ухвали про розшук боржника,
не звертався.

Наведене свідчить, що державним
виконавцем не вжито всіх заходів,
передбачених законом для встановлення
фактичного місцезнаходження боржника -
фізичної особи.

Таким чином, оскільки внаслідок
бездіяльності державного виконавця
були порушені права боржника, і
враховуючи, що суду не надано доказів
того, що державним виконавцем
здійснені в повному обсязі всі
виконавчі дії для виконання рішення
суду, виконавчий документ повернуто
стягувачеві передчасно, не
підтверджено документально, а тому суд
вважає за необхідне скаргу
задовольнити та скасувати постанову
державного виконавця і визнати дії
державного виконавця неправомірними.

На підставі вищевикладеного,
керуючись, ст. 1, 6, 11, 40 Закону України
"Про виконавче провадження",
Інструкцією з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України
02.04.2012року № 512/5, ст. ст. 383-387 ЦПК
України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Скасувати постанову ВП № 20554263 від
29.08.2013 року державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Красноперекоспького міськрайонного
управління юстиції в АР Крим про
повернення виконавчого документа
стягувачеві щодо стягнення суми
заборгованості з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 у розмірі 7547 грн.

Визнати дії старшого державного
виконавця ВДВС Красноперекопського
МРУЮ в АР Крим Гриценко Д.ЛД. щодо
винесення постанови від 29.08.2013 року про
повернення виконавчого документу
стягувачеві, - неправомірними.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду АР Крим через Красноперекопський
міськрайонний суд АР Крим шляхом
подачі апеляційної скарги в 5-денний
строк з дня винесення ухвали.

Суддя: В. П. Литвиненко