АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №752/9813/13-ц
інстанції Фролов М.О.
Суддя-доповідач
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року колегія
суддів Судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва

у складі судді-доповідача
АнтоненкоН.О.,

суддів
Стрижеуса А.М., Шкоріної
О.І. при
секретарі Слащуку
А.С.

за участю позивача
ОСОБА_3,

представника
позивача ОСОБА_4,

представників
відповідача Подлящук О.П.,
Харченка М.О.,

представника
третьої особи Подлящук О.П

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_7, який на підставі
договору про надання правової допомоги
діяв в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, на рішення
Голосіївського райсуду м. Києва від 3
жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3,

ОСОБА_8,

ОСОБА_9,

ОСОБА_10,

ОСОБА_11

до Міжнародного
науково-навчального центру
інформаційних технологій і систем
Національної академії наук України та
Міністерства освіти і науки України,

третя особа Національна
академія наук України

про стягнення грошових
коштів.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року позивачі
звернулись до суду з указаним позовом.
Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 3 жовтня 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до Міжнародного
науково-навчального центру
інформаційних технологій і систем НАН
України та Міністерства освіти і науки
України про стягнення грошових коштів
відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
17.02.2014 вказане рішення скасоване з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог. Проте,
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 червня 2014 року
рішення апеляційного суду від 17.02.2014
скасовано з передачею справи на новий
апеляційний розгляд. Отже, предметом
даного апеляційного розгляду є
апеляційна скарга представника
позивачів на рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 3 жовтня 2013
року.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачі є авторами створеного у 2007
році об'єкту інтелектуальної власності
- винаходу «ІНФОРМАЦІЯ_1», на який
відповідачем отримано Патент України
на винахід НОМЕР_1 від 10.01.2008.

20 березня 2007 року на підставі п.3 ст.9
Закону України «Про охорону прав на
винаходи і корисні моделі» відповідач
уклав з позивачами Договір між
роботодавцем і винахідником щодо
розміру та умов виплат винахідникам (їх
правонаступникам) винагороди
відповідно до економічної цінності
винаходу і (або) іншої вигоди, яка може
бути одержана роботодавцем»,
відповідно до п.4 якого роботодавець
зобов'язався видати винахідникам
винагороду за винахід, зокрема, у
випадку реалізації в зарубіжних
країнах при продажу ліцензії або інших
майнових та немайнових прав за
передбачених у п.4.3. умов, зокрема,
одноразово при кожному надходженні
платежу згідно п.п.4.1,4.2 цього договору у
вигляді авторського гонорару в розмірі
35% не пізніше 45 діб з моменту
надходження платежу на банківський
рахунок відповідача; сума винагороди
розподіляється між винахідниками
порівну (п.5.3 договору).

29 березня 2007 року між відповідачем та
компанією Simanetics USA, Inc. (Сполучені Штати
Америки) (далі - Правонаступник)
укладений Договір про передачу права
на подання заявок і одержання патентів
на винахід у країнах Паризького Союзу»
(далі - Договір 2), відповідно до пункту
2.1 статті 2 якого відповідач передав
Правонаступнику виключне безвідкличне
право на подання заявок (в тому числі
міжнародних заявок про патентну
кооперацію і одержання Патентів на
Винахід у країнах Паризького Союзу
(крім України), що має своїм наслідком
набуття Правонаступником повного
обсягу Патентних прав з моменту
одержання Патенту, а також всіх
майнових і немайнових прав на підставі
поданих заявок у визначених Договором 2
країнах і відповідно до законодавства
таких країн.

27 листопада 2007 року між Відповідачем,
Правонаступником і фірмою Viewdle Inc.
(Сполучені Штати Америки) був укладений
договір цесії (далі - Договір цесії),
відповідно до умов якого до фірми Viewdle
Inc. перейшли всі права та обов'язки
компанії Simanetics USA, Inc. - Правонаступника
за Договором 2.

Протягом 2007, 2008, 2012 років на рахунки
відповідача надходили передбачені
пунктами 4.2.1, 4.2.2, 4.2.3 Договору 2 кошти, у
зв'язку з чим відповідач сплатив
позивачам винагороду у передбаченому
Договором 1 порядку та розмірах.

12.10.2012 на рахунок відповідача надійшли
кошти у рамках виконання фірмою Viewdle Inc.
умов п.4.7.Договору 2 в розмірі 700 000
доларів США. Виходячи з того, що
позивачами не надано доказів на
підтвердження того, що 700 000 доларів США
є коштами за використання винаходу
«ІНФОРМАЦІЯ_1», суд, керуючись
ст.ст.25,28,34,35 Закону України «Про
охорону прав на винаходи і корисні
моделі» дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

В апеляційній скарзі представник
позивачів просить скасувати рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 3 жовтня 2013 року та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.
Посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та
його представник просили задовольнити
апеляційну скаргу з наведених у ній
доводів. Представники відповідача і
третьої особи проти доводів
апеляційної скарги заперечували,
просили її відхилити, залишивши без
змін законне і обгрунтоване рішення
суду першої інстанції.

Перевіривши законність і
обгрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених у суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а оскаржуване рішення - залишенню без
змін як таке, що постановлене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Предметом спору у даній справі є
стягнення з відповідача як з
роботодавця винахідників на користь
позивачів-винахідників винагороди за
винахід у вигляді авторського гонорару
у зв'язку з реалізацію у зарубіжних
країнах повного обсягу патентних прав
на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Судом першої інстанції правильно
встановлені обставини, що мають
значення для вирішення спору і якими
сторони обґрунтовували свої позовні
вимоги і заперечення проти них,
правовідносини сторін та
законодавство, що їх регулює.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивачі посилались на невиконання
відповідачем умов підпункту 4.2. п.4
Договору 1 внаслідок відчуження на
користь компанії «Моторола Мобіліті
Ел-Ел-Си» компанії Viewdle Inc., у зв'язку з
чим на рахунок відповідача було
здійснено платіж в сумі 700 000 доларів
США. Вважають, що до складу активів
компанії Viewdle Inc входили Патенти (за
визначенням п.1.1. Договору 1 - це,
зокрема, патент(и) та/або патентна(і)
заявка(и) на одержання патенту(ів) на
винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1» (т.1ас16), - тобто,
патент на винахід, авторами якого є
позивачі, а тому продаж компанії з
усіма активами свідчить і про продаж
патентних прав.

Разом з тим, відповідно до п.2.1. Договору
2 і п.2 Договору цесії до складу активів
компанії Viewdle Inc. входило виключне
безвідкличне право на подання заявок і
одержання патентів на винахід у
країнах Паризького Союзу (крім
України), що має своїм наслідком
набуття повного обсягу патентних прав
з моменту одержання патенту, а також
всіх майнових і немайнових прав на
підставі поданих ним заявок
(т1ас16зв,24-25).

Відповідно до ч.2 ст.28 Закону
України «Про охорону прав на винаходи і
корисні моделі» (далі - Закон) патент
надає його власнику виключне право
використовувати винахід за своїм
розсудом. Використанням
винаходу відповідно до вказаної норми
визнається: 1)виготовлення продукту із
застосуванням запатентованого
винаходу, застосування такого
продукту, пропонування для продажу,
продаж та інше введення його в
цивільний оборот або зберігання такого
продукту в зазначених цілях; 2)
застосування процесу, що охороняється
патентом, або пропонування його до
застосування в Україні.

За таких обставин колегія дійшла
висновку, що предметом Договору 2 і
Договору цесії є право на подання
заявок і одержання патентів на винахід
«ІНФОРМАЦІЯ_1» у країнах Паризького
Союзу, а не право використання Патенту
України на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1»
НОМЕР_1 від 10.01.2008. Крім того, на момент
укладення Договору 2 і Договору цесії
Патент України на винахід
«ІНФОРМАЦІЯ_1» НОМЕР_1 від 10.01.2008 не був
зареєстрований в Україні.

Належних і допустимих доказів подачі
заявок і одержання патентів
«ІНФОРМАЦІЯ_1» у країнах Паризького
Союзу, а також одержання за це коштів
відповідачем суду не надано, а
відчуження компанії Viewdle Inc. з її правом
на подачу таких заявок і одержання
таких патентів у країнах Паризького
Союзу без підтвердження факту подачі
відповідних заявок і факту одержання
відповідних патентів само по собіне
дає підстав вважати встановленим факт
порушення прав винахідників на
винагороду за використання чи
реалізацію патенту.

Відповідно до п.4.1. Договору 2
правонаступник (тобто, компанія Simanetics
USA, Inc., а потім фірма Viewdle Inc.) здійснюють
на користь правовласника (відповідача)
платежі, визначені у цій статті
договору, за передачу повного обсягу
прав, визначених пунктами 2.1, 2.7, 2.9 цього
Договору, а також усіх інших
передбачених цим Договором прав, а не
за використання чи реалізацію винаходу
«ІНФОРМАЦІЯ_1» у зарубіжних країнах.

За таких обставин правильним є
висновок суду першої інстанції про те,
що 700000 доларів США, що надійшли на
рахунок відповідача на виконання п.4.7
Договору 2, не є коштами за використання
чи реалізацію винаходу «ІНФОРМАЦІЯ_1» у
зарубіжних країнах, а тому у
відповідача відсутні підстави для
виплати позивачам 35% від вказаної суми
на підставі підпункту 4.2 п.4 Договору 1.
інших доказів на підтвердження своїх
доводів позивачі суду не надали і на
них н посилались у передбаченому
ст.ст.10,60 ЦПК України порядку. З огляду
на викладене правильним є висновок
суду першої інстанції про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
позивачів.

Доводи апеляційної скарги
такого висновку суду не спростовують і
на його правильність не впливають.
Передбачених ст.309 ЦПК України підстав
для скасування оскаржуваного рішення
суду першої інстанції у даній справі
немає.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.303,308,313,315 ЦПК України,
колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7, який
на підставі договору про надання
правової допомоги діяв в інтересах
ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
відхилити. Рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 3 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили негайно, може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з моменту її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач   Н.О.Антоненко
Судді
А.М.Стрижеус

О.І.Шкоріна

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

03110 м. Київ, вулиця Солом'янська, 2-а

Справа №752/9813/13-ц
Головуючий у 1
інстанції Фролов М.О.

Апеляційне провадження №22-ц/796/10528/2014
Суддя-доповідач
Антоненко Н.О.

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

11 листопада 2014 року колегія
суддів Судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва

у складі судді-доповідача
АнтоненкоН.О.,

суддів
Стрижеуса А.М.,
Шкоріної О.І.
при секретарі
Слащуку А.С.

за участю позивача
ОСОБА_3,

представника
позивача ОСОБА_4,

представників
відповідача Подлящук О.П.,
Харченка М.О.,

представника
третьої особи Подлящук О.П

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_7, який на підставі
договору про надання правової допомоги
діяв в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, на рішення
Голосіївського райсуду м. Києва від 3
жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11
до Міжнародного науково-навчального
центру інформаційних технологій і
систем Національної академії наук
України та Міністерства освіти і науки
України, третя особа Національна
академія наук України про стягнення
грошових коштів.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія, керуючись
ст.ст.303,308,313,315 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7, який
на підставі договору про надання
правової допомоги діяв в інтересах
ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
відхилити. Рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 3 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили негайно, може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з моменту її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач     Н.О.Антоненко
Судді
А.М.Стрижеус

О.І.Шкоріна