Справа № 591/8471/14-ц
Провадження № 6/591/471/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014
року
м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі :

головуючого -
судді Клімашевської І.В.

з участю
секретаря – Гребенькової О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми подання старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби Сумського
міського управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернувся до
суду з поданням, яке мотивує тим, що в
його провадженні знаходиться
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2-2679/2010
виданого Ковпаківським районним судом
м. Суми 27 липня 2010 року про стягнення з
боржника ОСОБА_2 аліментів на утримання
дитини.

Посилаючись на те, що боржник
ухиляється від виконання рішення
суду державний виконавець просить
тимчасово обмежити боржника у праві
виїзду за межі України до повного
виконання рішення суду.

В судове засідання державний
виконавець не з’явився, надав суду
заяву про розгляд справи в його
відсутність, подання підтримав в
повному обсязі.

За таких обставин, суд слухання справи
проводить у відсутність сторін та без
фіксації процесу технічними засобами,
що не суперечить вимогам ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що подання не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно
виконавчого листа, виданого
Ковпаківським районним судом м. Суми 27
липня 2010 року ОСОБА_2 є боржником. ( а.с.4)

Постановою державного
виконавця Ковпаківського ВДВС СМУЮ від
02 серпня 2010 року відкрито виконавче
провадження про примусове
виконання рішення суду про
стягнення з ОСОБА_2 аліментів на
користь ОСОБА_3 на утримання
неповнолітньої дитини (а.с.5).

З доданих до подання матеріалів
вбачається, що державним виконавцем 20
серпня 2010 року боржнику направлялось
попередження (а.с.6); 17 грудня 2013 року, 30
січня 2014 року, 09 вересня 2014 року за
адресою мешкання боржника ОСОБА_2
(АДРЕСА_1) направлялись виклики про явку
до державного виконавця (а.с.7-8,10); 08
квітня 2014 року державним виконавцем
здійснено вихід за місцем мекання
боржника, про відсутність останнього
за місцем мешкання складено акт. (а.с.9)

Крім того, з рапорту дільничного
інспектору СМВ УМВС України в Сумській
області від 23 лютого 2014 року
вбачається, що боржник ОСОБА_2, дійсно
зареєстрований за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_1, але останні 15 років там не
проживає, ніхто з його близьких родичів
не знає місця його проживання. (а.с.13-14)

Відповідно до довідки-розрахунку
виданої ВДВС СМУЮ від 11 листопада 2014
року за період часу з 22 лютого 2010 року
по 12 листопада 2014 року утворилась
заборгованість по сплаті аліментів
ОСОБА_2 у розмірі 22645,70 грн.
(а.с.11)

Згідно до п. 18 ч.3 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право: у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

З огляду на зазначені норми чинного
законодавства, тягар доказування
факту ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, покладається на державного
виконавця.

В даному випадку, як зазначалось вище,
державний виконавець направив суду
заяву про можливість слухання справи
за його відсутністю, а до подання додав
копії документів виконавчого
провадження про примусове
виконання рішення суду про
стягнення з ОСОБА_2 аліментів на
користь ОСОБА_3 на утримання
неповнолітньої дитини.

Але, надані державним виконавцем
матеріали не дають підстав
стверджувати про те, що боржник ОСОБА_2
свідомо не виконував належні до
виконання зобов'язання.

Так, саме невиконання боржником
зобов'язань за рішенням суду та лише
наявність в матеріалах попереджень без
надання доказів їх направлення
адресату та отримання їх останнім,
наявність інформації про те, що боржник
за адресою, на яку направлялись
попередження, не проживає 15 років -
вказує на відсутність відомостей про
обізнаність боржника щодо наявності
відкритого виконавчого провадження та
не може свідчити про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків.

Тобто, подання державного виконавця
про тимчасове обмеження боржника в
праві виїзду за межі України є
необгрунтованим, а тому задоволенню не
підлягає. .

Керуючись ст.ст. 209 – 210, 377-1 ЦПК України,
суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби Сумського
міського управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України -
відмовити в зв’язку з
необґрунтованістю.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Сумської області через Зарічний
районний суд м. Суми шляхом подачі в
п’ятиденний строк з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги.

Суддя

І.В.Клімашевська