Справа № 751/9354/13-ц Провадження №
22-ц/795/93/2014 Головуючий у I інстанції
-Маслюк Н. В. Доповідач - Бойко О.
В.Категорія -цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 року м. ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБойко
О.В.суддів:Висоцької Н.В., Шитченко
Н.В.при секретарі:Зіньковець О.О.за
участю:позивача ОСОБА_5 та його
представника ОСОБА_6,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Чернігівської області цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7
на рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 4 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_7 про усунення перешкод у
користуванні житловим приміщенням
шляхом виселення,

в с т а н о в и в:

В квітні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом про усунення перешкод в
користуванні будинком АДРЕСА_1, який
належить йому на праві власності,
шляхом виселення з нього відповідача
ОСОБА_7, мотивуючи тим, що вказаний
будинок він придбав за договором
купівлі-продажу 1 серпня 2001 року, влітку
2010 року дозволив відповідачу тимчасово
пожити, поки той знайде собі місце
проживання. З цього часу відповідач
проживає в його будинку без реєстрації,
користується комунальними послугами,
які не оплачує, на вимоги звільнити
будинок не реагує або погрожує
розправою, добровільно звільнити
будинок відмовляється. Оскільки ОСОБА_7
проживанням в будинку без законних
підстав створює йому перешкоди в
користуванні власністю, позивач
відповідно до ст. 391 ЦК України просив
їх усунути шляхом виселення ОСОБА_7 з
будинку.

Рішенням суду позов задоволено,
усунуто перешкоди у здійсненні ОСОБА_5
права користування будинком АДРЕСА_1,
шляхом виселення ОСОБА_7 з будинку
АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь
ОСОБА_5 114 грн. 70 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_7 просить вказане рішення суду
скасувати і закрити провадження у
справі, мотивуючи неправильним
застосуванням норм матеріального
права та порушенням норм
процесуального права. Апелянт
зазначає, що суд прийшов до помилкового
висновку про відсутність підстав для
з"ясування особи позивача, який немає
паспорта та інших законно отриманих
довідок, що посвідчують його особу.
Також суд проігнорував фактичні дані,
хто є власником спірного будинку
згідно договору купівлі-продажу, та про
невизнання законних фактичних підстав
для його проживання в цьому житлі, яким
він забезпечений на даний час, оплачує
комунальні послуги, а позивач більше
року в ньому не проживає.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення позивача
та його представника, які заперечували
проти задоволення апеляційної скарги,
матеріали справи, дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, суд вважає, що вона підлягає
відхиленню, а рішення суду - залишенню
без змін з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд прийшов
до висновку про те, що позивач ОСОБА_5,
як власник будинку АДРЕСА_1, має право
відповідно до ст. 319 ЦК України
користуватися, володіти,
розпоряджатися своїм майном на власний
розсуд. Однак, проживанням в цьому
будинку відповідач порушує його право
власності, створює перешкоди в
користуванні будинком, тому відповідно
до ст. 391 ЦК України позивач має право
вимагати усунення цих перешкод шляхом
виселення відповідача.

Такий висновок суду відповідає
встановленим обставинам і нормам
закону.

Як вбачається з матеріалів
справи, вказаний будинок належить
позивачу на праві власності на
підставі нотаріально посвідченого
договору купівлі-продажу від 1 серпня
2001 року. Право власності ним
зареєстровано відповідно до вимог
закону в КП „Чернігівське МБТІ" 1
жовтня 2001 року за № 181/ а.с. 3-4, 145/.

Відповідач ОСОБА_7 проживає в
будинку без реєстрації, значиться
зареєстрованим з 14 травня 2009 року в
АДРЕСА_2 / а.с.14/.

Викладені обставини свідчать про
те, що відповідач створив перешкоди
власнику в користуванні, володінні та
розпорядженні будинком. Тому вимоги
позивача про усунення цих перешкод
відповідають вимогам ст. 391 ЦК України.

Згідно з роз'ясненням в п.17
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 1 листопада 1999 року "Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя", вирішуючи
спори, що випливають з права приватної
власності громадян, суди повинні
виходити з положень ст. 41 Конституції
України про те, що це право є непорушним
і ніхто не може бути протиправно його
позбавлений.

Отже, відновивши право позивача
на користування будинком, який є його
власністю, шляхом виселення з нього
відповідача, суд ухвалив рішення, що
відповідає вимогам Конституції
України та ст.ст.386, 391 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги цей
висновок суду не спростовують.
Посилання на порушення законодавства
та процесуальних норм є
необґрунтованими і не стосуються
предмету спору, тому не дають підстав
для її задоволення. За таких обставин
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 4 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може
бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: