Провадження № 2/337/12/2014
Справа № 337/1228/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року
м.
Запоріжжя

Хортицький районний суд міста
Запоріжжя у складі: головуючого судді
Бредун Д.С., при секретарі Медвідь Г.С.,
за участю: позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3, третьої особи
ОСОБА_4, розглянувши у відкритому
судовому засіданні, цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3,
ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_4, про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, спричиненої залиттям
квартири, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою, в якому просив солідарно
стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 на
його користь:

- матеріальну шкоду у розмірі 10 250,60
гривень;

- моральну шкоду у розмірі 7 000 гривень;

- витрати на проведення
будівельно-технічного дослідження у
розмірі 880 гривень;

- судовий збір у розмірі 229,40 гривень.

В судових засіданнях позивач ОСОБА_1 та
його представник адвокат ОСОБА_2
пояснили, що 05 липня 2012 року відбулось
залиття квартири АДРЕСА_2, яка належить
позивачу. Причиною залиття виступив
розрив гнучкої підводки, що з'єднувала
унітаз із трубою стояка системи
холодного водопостачання в квартирі
АДРЕСА_1. При цьому відповідачі,
зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 -
ОСОБА_5 ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відмовлялись в
повному обсязі відшкодовувати завдані
залиттям збитки. Так відповідач ОСОБА_3
пояснювала, що оцінює спричинену шкоду
лише у 600 гривень, та не буде сплачувати
більше. Крім того, після затоплення,
дитина позивача почала часто хворіти,
що на його думку, спричинено пліснявою,
яка з'явилась у квартирі після залиття.

В судових засіданнях відповідач
ОСОБА_3, яка також є представником
відповідача ОСОБА_5, та представник
відповідача ОСОБА_7 підтвердили, що 05
липня 2012 року в квартирі АДРЕСА_1, що на
третьому поверсі, мав місце розрив
гнучкої шланги, у зв'язку з чим
відбулось залиття холодною водою
квартир на другому та першому поверсі
того ж будинку. При цьому, заперечують
проти задоволення позову, вказуючи, що
не було проведено відповідну
експертизу, та не прийнято до уваги
поганий стан ремонту в квартирі
АДРЕСА_2, а також, що до цього мало місце
кілька затоплень, які стались з вини
мешканців п'ятого поверху того самого
будинку. Вважають, що залиття
спричинило позивачу матеріальні
збитки на суму не більше 600 гривень, які
готові сплатити позивачу.

В судовому засіданні третя особа
ОСОБА_4 пояснила, що вона є жінкою
позивача і проживає разом з ним та їх
спільною донькою ІНФОРМАЦІЯ_1 у
квартирі АДРЕСА_2. 05 липня 2012 року, коли
відбулось залиття їх квартири, вони
вночі прокинулись від того, що на них зі
стелі ллється вода. Під час затоплення
були залиті зал, туалет, усі стіни в
кухні, а також пристройка. На кухні була
залита побутова техніка та намокли
розетки. При цьому, до залиття, в грудні
2011-січні 2012 року вони робили ремонт в
залі, та за 3-4 роки до залиття - на кухні.
Після затоплення почала сильно хворіти
їх дитина, як виявилось пізніше - у
зв'язку із пліснявою, що з'явилась у
стінах. Відповідач ОСОБА_3 заперечувала
проти належного відшкодування
завданої матеріальної шкоди, вказуючи,
що достатньо буде 600 гривень. Крім того,
ОСОБА_3 пропонувала бути репетитором їх
дитини, але не безкоштовно, а за 30
гривень на добу.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8
пояснила, що близько 30 років вона
проживає у квартирі АДРЕСА_3. На час
затоплення квартири позивачів, вона
була головою Житлово-будівельного
кооперативу. У ніч залиття - приблизно о
02:40-20:45 годині ночі їй зателефонував
ОСОБА_1 та розповів про затоплення.
Вранці, після виклику ремонтної
бригади було встановлено, що причина
залиття була в квартирі, де проживав
ОСОБА_5 Через кілька днів після
затоплення, вона у складі комісії
склала акт, де були зафіксовані усі
матеріальні пошкодження спричинені
залиттям квартири ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
пояснила, що вона товаришую з родиною
ОСОБА_1, та у 2012 році була присутньою при
огляді їх квартири комісією, що
фіксувала пошкодження, спричинені
залиттям.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10
пояснив, що він працює
електрозварником у Концерні «МТМ». У
липні 2012 року його викликала ОСОБА_8 для
констатації затоплення квартири
ОСОБА_1 При цьому, вода була у
затоплених квартирах на першому,
другому поверхах, та у підвалі. Перед
тим, як підписувати акт, він
ознайомився із усіма зафіксованими
пошкодженнями.

Свідок ОСОБА_11 пояснив в судовому
засіданні, що він проживає у АДРЕСА_4 У
ніч затоплення, приблизно о 03:00-03:30
годині ранку ОСОБА_1 запросив його в
свою квартиру. Там свідок бачив, як зі
стелі та люстри тече вода, багато води
було в залі, туалеті та ванній кімнаті.
Через кілька днів він був присутній при
складенні акту про пошкодження,
спричиненні залиттям.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12
пояснив, що працює електриком в КП
«Основаніє», та його викликали для
огляду квартири після залиття. Також
він був присутній при обстеженні
квартири та складенні акту про
обстеження.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13
пояснила, що вона є громадянкою
Російської Федерації, та щоліта
приїжджає до України. 11 липня 2012 року
вона разом з ОСОБА_3 і ОСОБА_8 приходила
до квартири ОСОБА_1 перед складанням
акту про пошкодження, спричиненні
залиттям, та бачила, як ОСОБА_3
пропонувала ОСОБА_1 600 гривень в рахунок
відшкодування збитків. До того, як
зібрались усі члени комісії, вона разом
з ОСОБА_3 залишили квартиру ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні
пояснила, що вона проживає у квартирі
АДРЕСА_5. Пам'ятає, що вона була у складі
комісії при складені акту про залиття,
та підписувала його. ОСОБА_3 при
складенні акту не було, при цьому
остання залишила квартиру до того, як
зібрались усі члени комісії.

Заслухавши пояснення сторін, третьої
особи, свідків, вивчивши матеріали
справи, суд прийшов до наступних
висновків.

В судовому засіданні встановлено, що
квартиру АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_1
(а.с.5-6, 12, 13, 42, 54-56, 57, 59-60, 79-80а) 05 липня 2012
року було затоплено холодною водою. Цей
факт підтверджено актом про залиття, що
сталось на системі холодного
водопостачання від 11 липня 2012 року
(а.с.7, 77, 81), витягом з книги протоколів
зборів ЖБК «Будівельник-14» (а.с.8).

Залиття відбулось внаслідок розриву
гнучкої підводки, що з'єднувала унітаз
з трубою стояка системи холодного
водопостачання в квартирі АДРЕСА_1, що
визнано сторонами у справі,
підтверджено поясненнями свідків, та
дослідженими матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України
власникові належить права володіння.
користування та розпорядження майном.

Частиною 3 ст. 386 ЦК України встановлено,
що власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
матеріальної та моральної шкоди.

Власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1, що
підтверджено доказами та визнано
відповідачами, і тому саме він вправі
вимагати відшкодування завданої
матеріальної шкоди.

Відповідно до висновку №005
будівельно-технічного дослідження
спеціаліста регіонального
судово-експертного бюро м. Запоріжжя
ОСОБА_16, вартість відновлюваного
ремонту складає 7 287,6 гривень (а.с.9-10).

Беручи до уваги той факт, що позивач
звертався до спеціаліста бюро за
висновком, та надано квитанцію на
оплату дослідження, відшкодуванню
підлягає 880 гривень за проведення
будівельно-технічного дослідження
(а.с.11).

При цьому, матеріальна збитки
підлягають відшкодуванню не у розмірі
заявленому позивачем. Так, не може бути
стягнута вартість дивану (а.с.15),
оскільки позивачем не доведено
причинний зв'язок між залиттям, і
пошкодженням дивану. Крім того,
пошкодження майна внаслідок залиття не
підтверджено належним висновком. Акт
огляду дефектів меблі (а.с.116-118, 125-127) є
неналежним доказом, оскільки не
підтверджує пошкодження саме дивану
позивача, а також не підтверджує, що
пошкодження вказаного у акті дивану,
було саме під час затоплення квартири,
у зв'язку з чим, в задоволенні цієї
частини позову необхідно відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода
задана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідач ОСОБА_3, та представник
відповідача ОСОБА_7 в судових
засіданнях вказували, що оцінюють
спричинену матеріальну шкоду на суму 600
гривень, але будь-яких належних та
допустимих доказів, у розумінні ст.ст.
57-60 ЦПК України, на спростування
висновку будівельно-технічного
дослідження щодо вартості
відновлюваного ремонту після
вказаного затоплення суду не надали.
При цьому, за клопотанням відповідачів
ОСОБА_3 та ОСОБА_17 (а.с.112-114) у справі 30
вересня 2013 року була призначена
судово-будівельна технічна експертиза
(а.с.122). Строк проведення експертизи
було встановлено один місяць з дня
отримання експертною установою копії
ухвали. Відповідач ОСОБА_3 30 вересня 2013
року була присутня в судовому
засіданні при оголошенні цієї ухвали,
та їй було відомо про строк проведення
експертизи, і її обов'язок по сплаті
послуг експерта. Однак експертиза
проведена не була, та матеріали
цивільної справи 19 грудня 2913 року були
повернуті до суду, оскільки
відповідачі, на яких було покладено
обов'язок по сплаті експертизи, не
здійснили оплату послуг за строк -
майже у два з половиною місяці (а.с.137, 129,
130, 132). У зв'язку з чим, суд розцінює
сплату вартості експертизи тільки 06
грудня 2013 року як спосіб затягування
розгляду справи, та відповідно до ч.1 ст.
146 ЦК України, визнає вартість
спричинених збитків у розмірі,
встановленому висновком №005
будівельно-технічного дослідження
спеціаліста (а.с.9-10).

Судом встановлено, що право власності
на квартиру АДРЕСА_1 належним чином не
зареєстровано (а.с.74, 96). При цьому, у
вказаній квартирі зареєстровані
ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 (а.с.14, 42).

Відповідно до ч.1 ст. 64 ЖК УРСР члени
сім'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору.

Згідно ч.4 ст. 319 ЦК України власність
зобов'язує, це означає, що власник
повинен не лише користуватися майном,
вилучати з нього корисні властивості,
але й нести відповідальність перед
суспільством за належне використання
цих прав.

Таким чином, відповідачі не тільки
мають право на свій розсуд
користуватися майном, але й повинні
виконувати певні обов'язки, зокрема,
утримувати майно, та нести витрати,
необхідні для збереження майна, та
вживати всіх заходів, пов'язаних із
забезпеченням належного стану майна, у
зв'язку з чим позов в частині стягнення
спричиненої матеріальної шкоди
підлягає задоволенню.

Оцінуючи вимоги ОСОБА_1 про стягнення
моральної шкоди, яку він оцінив у 7 000
гривень, суд враховує положення пункту
9 постанови Пленуму Верховного Суду
України №4 від 31 березня 1995 року «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної шкоди», та
виходить з характеру й обсягу
страждань, які виникли внаслідок
залиття квартири з вини ОСОБА_5, ОСОБА_3,
ОСОБА_6 у вигляді змін нормального
ритму життя, пошкодження квартири і
речей, захворювань дитини (а.с.76), що
проживає разом із позивачем (а.с.13, 42),
морально-психологічного хвилювання у
зв'язку з тим, що відповідачі тривалий
час не відшкодовують шкоду а також,
виходячи із засад виваженості та
справедливості, відповідно до вимог ст.
1167 ЦК України, суд вважає необхідним
задовольнити вказані позовні вимоги
частково, у розмірі 1 500 гривень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Керуючись ст. 8, 10, 11, 57, 58, 59, 60, 86, 88, 208, 209,
212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_3,
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 матеріальну
шкоду у розмірі 7 287 (сім тисяч двісті
вісімдесят сім) гривень 60 копійок,
витрати на проведення оціночного
дослідження у розмірі 880 (вісімсот
вісімдесят) гривень, моральну шкоду у
розмірі 1 500 (одна тисяча п'ятсот)
гривень, судові витрати у розмірі 229
(двісті двадцять дев'ять) гривень 40
копійок, а всього - 9 897 (дев'ять тисяч
вісімсот дев'яносто сім) гривень.

В задоволенні іншої частини позову -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Хортицький районний суд м. Запоріжжя
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя:

Д.С. Бредун