АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/416/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3330/14
Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж.В.
Доповідач Хіль Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів: Кузнєцової О.Ю., Мартєва С.Ю.

при секретарі Колодюк О.П.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду м.
Полтави від 03 жовтня 2014 року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду із вказаним позовом
та просило стягнути з ОСОБА_1 на їх
користь заборгованість за кредитним
договором №б/н від 13 травня 2008 року в
сумі 26 320,64 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог
вказувало, що 13 травня 2008 року між
сторонами укладений кредитний договір,
відповідно до умов якого відповідач
отримав кредит у розмірі 7000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 30% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Відповідач взяті на себе договірні
зобов'язання належним чином не виконує,
внаслідок чого станом на 31 грудня 2013
року утворилась заборгованість на суму
42 577,69 грн.

Судовим наказом від 15 квітня 2010 року з
ОСОБА_1 стягнута заборгованість за
кредитним договором №б/н від 13 травня
2008 року в сумі 17 748,51 грн., а тому на
момент подання позову заборгованість
відповідача по кредитному договору
складає 26 320,64 грн.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 03 жовтня 2014 року позовні
вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором №б/н від 13 травня
2008 року в сумі 26 320,64 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

Вказане рішення в апеляційному порядку
оскаржив ОСОБА_1 та просив скасувати
його та ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а також неповне з'ясування судом
обстави, що мають значення для справи, а
саме незастосування до спірних
правовідносин строків позовної
давності, безпідставна відмова у
зменшенні розміру неустойки та
недоведеність факту наявності
заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні

Судове рішення ухвалене у справі
відповідає вказаним вимогам.

Суд першої інстанції вірно встановив,
що 13 травня 2008 року між сторонами
укладений кредитний договір,
відповідно до умов якого ОСОБА_1
отримав кредит у розмірі 7000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 30% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 умов
кредитного договору, станом на на 31
грудня 2013 року утворилась
заборгованість на суму 42 577,69 грн., яка
складається із заборгованості за
кредитом в сумі 13 698,06 грн.,
заборгованості за відсотками в сумі 26
925,08грн., заборгованість по комісії 1954,55
грн.

Судовим наказом від 15 квітня 2010 року з
ОСОБА_1 стягнута заборгованість за
кредитним договором №б/н від 13 травня
2008 року в сумі 17 748,51 грн., а тому на
момент подання позову заборгованість
відповідача по кредитному договору
складає 26 320,64 грн.

Відповідно до п.8.6 кредитного договору
нарахована фіксована частина штрафу в
сумі 250 грн. та процентна складова
штрафу у розмірі 1241,46 грн.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено,
що зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і у встановлений строк
згідно з вказівками закону, договору. У
відповідності з укладеним договором та
ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, позичальник
зобов'язаний повернути кредит та
сплатити проценти.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», суд
першої інстанції виходив з того, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору, а
застосування строків позовної
давності можливе лише за заявою
сторони по справі.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він узгоджується з
матеріалами справи та нормами чинного
законодавства, які регламентують
спірні правовідносини.

Доводи апелянта про відсутність
доказів про розмір заборгованості за
кредитним договором №б/н від 13 травня
2008 року є нспроможними.

Відповідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Представником ПАТ КБ «ПриватБанк»
надано суду розрахунок заборгованості
ОСОБА_1, який дає можливість встановити
розмір заборгованості останнього, а
тому колегія суддів не вбачає підстав
для сумнівів у його достовірності.

При цьому, відповідачем не надано суду
будь-якого іншого розрахунку
заборгованості та не наведено жодних
доводів щодо помилковості розрахунку
позивача.

Доводи апелянта щодо необхідності
застосування до спірних правовідносин
строків позовної давності не
узгоджуються з нормами чинного
законодавства.

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 не подавалась заява про
застосування строків позовної
давності, а тому суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку про
відсутні підстав до її застосування.

Крім того, правильним є висновок суду
щодо відсутності обґрунтованих
підстав для зменшення розміру
неустойки, що підлягає стягненню з
відповідача за порушення взятих на
себе договірних зобов'язань.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що
розмір неустойки, що підлягає
стягненню з ОСОБА_1 значно менше
розміру завданих збитків.

Крім того, ОСОБА_1 при поданні
клопотання про зменшення розміру
неустойки не надано жодних доказів, які
б підтверджували наявність обставин,
що мають істотне значення при
вирішенні питання щодо стягнення
заборгованості.

Виходячи з викладеного, доводи
апеляційної скарги про помилковість
судового рішення спростовуються
матеріалами справи і не дають підстав
вважати, що судом першої інстанції
допущені порушення норм матеріального
та процесуального права, які
передбачені ст.309 ЦПК України як
підстави для скасування або зміни
рішень.

Керуючись ст. ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1
п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 03 жовтня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий:
Л.М. Хіль

Судді
О.Ю. Кузнєцова

С.Ю. Мартєв

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: