Номер провадження: 22-ц/785/7487/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Доценко Л.І., Процик М.В.,

за участю секретарів - Стадніченко
А.І., Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«МАРФІН БАНК» до ОСОБА_4, треті особи -
приватне підприємство «Гранд Преміум
Клас», товариство з обмеженою
відповідальністю «Югтрансекспедиція»,
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за апеляційною
скаргою публічного акціонерного
товариства «МАРФІН БАНК» на рішення
Київського районного суду м. Одеси від
16 червня 2014 року,

встановила:

Рішенням Київського районного суду
м. Одеси від 23.04.13 р., залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 25.06.13 р., вищезазначений
позов публічного акціонерного
товариства «МАРФІН БАНК» (далі - Банк)
задоволено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27.11.13 р. рішення
Київського районного суду м. Одеси від
23.01.13 р. та ухвалу апеляційного суду
Одеської області скасовано. Справу
передано на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Рішенням Київського районного суду
м. Одеси від 16.06.14 р. у задоволенні
вищезазначеного позову Банку повністю
відмовлено.

Банк в апеляційній скарзі просить
рішення суду першої інстанції
скасувати. Ухвалити нове рішення про
задоволення позову. Посилається на те,
що рішення ухвалено при
невідповідності висновків суду
обставинам справи, з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

ОСОБА_7, представник апелянта, в
судовому засіданні підтримав доводи та
вимоги, які викладені в апеляційній
скарзі.

ОСОБА_8, представник відповідачів та
третіх осіб, в письмових запереченнях
на апеляційну скаргу вважав необхідним
скаргу відхилити, рішення залишити без
змін. Посилався на те, що лист Банку від
11.04.12 р. за вих. .№ 1384/01 за своїм змістом
не містить прямої вимоги до поручителя
ОСОБА_4. ТОВ «ЮГТРАНСПЕКСПЕДИЦІЯ»
(поручитель), ОСОБА_9 (майновий
поручитель) не пов'язані між собою
солідарною відповідальністю з
поручителем ОСОБА_4. Предмет іпотеки
було продано, кошти від реалізації
квартири пішли на погашення кредиту.
Вимоги до поручителя ОСОБА_4
пред'явлені Банком після закінчення
встановленого строку. В судовому
засіданні ОСОБА_8 підтримав доводи та
вимоги, які викладені в запереченнях на
скаргу.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
колегія суддів перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при ухваленні
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити за таких підстав.

Ухвалюючи рішення про повну відмову
в задоволенні позову Банку, суд першої
інстанції виходив з того, що іпотечний
договір між Банком та ОСОБА_9 було
розірвано у зв'язку із реалізацією
іпотечної квартири та направленням
коштів на погашення кредитної
заборгованості. Договір поруки з
ОСОБА_4 є припиненим, оскільки вимоги до
останнього були заявлені Банком з
пропуском встановленого законом
строку (Т. 2, а. с. 80 - 84).

Колегія суддів, вважає, що суд першої
інстанції, на підставі наданих
сторонами і досліджених в судовому
засіданні доказів, дійшов правильного
висновку про відмову в задоволенні
позову. Судом правильно встановлено
відсутність підстав для задоволення
позову. Висновки суду відповідають
обставинам справи, вимогам діючого
законодавства України (ст. 559 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 179, 213 ЦПК
України). Доводи апелянта про порушення
судом вимог ст. 559 ЦК України, ст. ст. 212,
213 ЦПК України, які полягають в тому, що
вимогу до ОСОБА_4 пред'явлено Банком
після чотирьох місяців після
закінчення строку виконання
зобов'язання є неспроможними.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Висновки суду першої інстанції
зроблені, відповідні правовідносини
між сторонами встановлені на підставі
наявних у справі і наданих сторонами
доказів.

Судом правильно встановлено
існування між сторонами правовідносин
поруки в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором.

За правилами, передбаченими ч. 4 ст. 559
ЦК України, порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до роз'яснень, які
містяться в п. 24 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.12 р. «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що витікають із
кредитних правовідносин» в разі
пред'явлення вимоги до поручителя
кредитор може звернутись до суду
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідно до
укладених між ВАТ «Морський
транспортний банк» та ПП «ГРАНД
ПРЕМІУМ КЛАС» кредитного договору №
2336/OF від 08.06.07 р. (п. 1.1), додаткової угоди
№ 1 від 23.11.09 р. до кредитного договору №
2336/OF від 08.06.07 р. (п. 2) остаточний термін
погашення кредиту - по 07.12.11 р. (Т. 1, а. с. 8
- 22). 23.11.09 р. між ВАТ «Морський
торгівельний банк» та ОСОБА_4 укладено
договір поруки № 5236-СО (Т. 1, а. с. 36 - 37) в
забезпечення виконання ПП «ГРАНД
ПРЕМІУМ КЛАС» зобов'язань за кредитним
договором (п. 1.1). П. 4.6 вказаного
договору поруки передбачено, що він
набирає сили з моменту його підписання
сторонами і діє до повного виконання
зобов'язань за кредитним договором і за
цим договором.

11.04.12 р. Банк направив на адресу
директора ПП «ГРАНД ПРЕМІУМ КЛАС»,
директора ТОВ «ЮГТРАНСЕКСПЕДИЦІЯ»,
ОСОБА_4, ОСОБА_9 лист за вих. № 1384/01 (Т. 1, а.
с. 55 - 56), в якому вказав, що станом на
11.04.12 р. існує заборгованість за
кредитним договором на загальну суму -
927 002,35 грн., та вимагав погасити
заборгованість в повному обсязі
протягом 60 днів з дня отримання цього
листа. ОСОБА_4 отримав листа 18.04.12 р. (Т. 1,
а. с. 56).

З позовом до суду Банк звернувся 25.07.12
р. (Т. 1, а. с. 1) .

Відповідно до висновків, викладених
в постанові судової палати у цивільних
правах Верховного Суду України від
29.01.14 р. у справі № 6-155 цс13, установивши,
що договором поруки не визначено строк,
після закінчення якого порука
припиняється, оскільки умовами цього
договору встановлено, що він діє до
повного припинення всіх зобов'язань
боржника за кредитним договором, та що
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явив
вимоги до поручителя про виконання
зобов'язання, суд дійшов правильного
висновку про те, що зобов'язання за
договором поруки припинилися.

За правилами, передбаченими ч. 1 ст.
360-7 ЦПК України, рішення Верховного
Суду України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковими для
всіх судів України.

В ухвалі Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27.11.13 р. (Т. 1, а. с.
227 - 229) вказано, що «…З матеріалів
справи убачається, що термін погашення
кредиту визначено - до 07 грудня 2011 року,
при цьому позов подано до суду 25 липня
2012 р., а вимоги саме до ОСОБА_4 - 23 січня
2013 року, що підтверджується заявою про
уточнення позовних вимог…Суди
попередніх інстанцій…дійшли
передчасного висновку про відсутність
підстав для застосування позовної
давності до вимог банку про стягнення
заборгованості за кредитним
договором» (Т. 1, а. с. 228 зворотна
сторона).

Частиною 4 ст. 338 ЦПК України
передбачено, що, висновки і мотиви, з
яких Вищим спеціалізованим судом
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ скасовані рішення є
обов'язковими для суду першої чи
апеляційної інстанції при новому
розгляді справи.

Оскільки договором поруки
передбачено, що він діє до повного
виконання зобов'язань за кредитним
договором, а кредитним договором
встановлено строк його виконання - по
07.12.11 р., шестимісячний строк, протягом
якого Банк повинен був пред'явити як
письмову вимогу, так і позов до суду
закінчився - 07.06.12 р. включно. З позовом
до поручителя Банк звернувся - 25.07.12 р,
тобто з пропуском встановленого
шестимісячного строку. Порука є такою,
що припинена. Аналогічних висновків
дійшов Вищий спеціалізований суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в ухвалі від 17.09.14 у
справі № 6 - 19162 св14.

За таких обставин, доводи
апеляційної скарги не є суттєвими та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін.
Апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Ураховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
ухвалив рішення на підставі наданих
сторонами та досліджених у судовому
засіданні доказів, повно, всебічно і
об'єктивно з'ясувавши обставини, на які
посилалися сторони як на підставу
своїх вимог і заперечень. Суд надав
оцінку наявним доказам з врахуванням
їх належності, допустимості і
достовірності, достатності та
взаємного зв'язку в їх сукупності. Суд
першої інстанції правильно визначив
характер спірних правовідносин, вірно
застосував норми матеріального права
та дійшов обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позову Банку.
Рішення суду є справедливим, законним
та обґрунтованим, підстави для його
скасування, зміни в межах доводів
апеляційної скарги Банку відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «МАРФІН БАНК»
- відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 16 червня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий суддя:
А. П. Заїкін

Судді:
Л. І. Доценко

М. В. Процик