Справа №591/4753/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Бурда Б. В.Номер провадження
22-ц/788/1709/14 Суддя-доповідач -
Криворотенко В. І. Категорія - 39
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Дубровної В. В. ,
Сибільової Л. О.

за участю секретаря судового засідання
- Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 19 серпня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Сумської
міської ради, треті особи -
Реєстраційна служба Сумського
міського управління юстиції, приватний
нотаріус Сумського нотаріального
округу ОСОБА_5, про визнання права
власності в порядку спадкування,

в с т
а н о в и л а:

Звертаючись з позовом ОСОБА_3 просила
суд визнати за нею право власності на
земельну ділянку що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1, в порядку спадкування
за заповітом.

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 19 серпня 2014 року у задоволенні
позову відмовлено за
необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі позивач
посилаючись на необґрунтованість
рішення суду, порушення судом норм
матеріального та процесуального права
просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення
представника позивача ОСОБА_4,
представника міської ради Овсієнко
Д.Ю., дослідивши матеріали справи,
перевіривши рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Як встановлено судом і вбачається з
матеріалів справи, рішенням Сумської
міської ради народних депутатів №370
від 17 червня 1993 року ОСОБА_7 надано у
власність земельну ділянку для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель полощею 0,05 га, та ведення
особистого підсобного господарства 0,07
га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.12), державний акт на право приватної
власності на землю не отримував (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 помер (а.с.47).

За життя ОСОБА_7 склав заповіт,
відповідно до змісту якого, земельні
ділянки надані йому для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель полощею 0,05 га,
та ведення особистого підсобного
господарства 0,07 га, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, заповів ОСОБА_3

ОСОБА_3 прийняла спадщину, яку
заповідав їй ОСОБА_7 після своєї смерті.

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 14 лютого 2014 року за ОСОБА_3
визнано право на завершення процедури
приватизації земельних ділянок площею
0,05 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель та 0,07 га для
ведення підсобного господарства,
розташованих АДРЕСА_1.

Реалізуючи вказане рішення суду ОСОБА_3
замовила та виготовила технічну
документацію з землеустрою щодо
спірних земельних ділянок, яку подала
до Сумської міської ради (а.с. 129-148).

Проте, Департаментом містобудування та
земельних відносин Сумської міської
ради у затвердженні технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянку в натурі (на
місцевості) за адресою АДРЕСА_1, ОСОБА_3
було відмовлено, у зв'язку з тим, що
зазначена земельна ділянка рішенням
Сумської міської ради народних
депутатів № 370 від 17 червня 1993 року
передана ОСОБА_7 та процедура
приватизації завершена, державний акт
на право власності на земельну ділянку
останнім не отримано внаслідок смерті.

Відмовляючи в задоволенні позову
місцевий суд виходив з того, що позивач
має право звернутися з відповідною
заявою для вирішення питання про
видачу йому державного акта на право
власності на землю, виготовивши
відповідну технічну документацію, тому
він не вбачає наявність спору між
сторонами у справі щодо права позивача
на спадщину у вигляді земельних
ділянок.

Проте з даними висновками місцевого
суду в повному обсязі погодитися не
можна.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_3 реалізуючи рішення Зарічного
районного суду м. Суми від 14 лютого 2014
року замовила та виготовила технічну
документацію із землеустрою щодо
спірних земельних ділянок, яку подала
до Сумської міської ради. Проте
департамент містобудування та
земельних відносин Сумської ради
повернув позивачці технічну
документацію. Повертаючи документи
департамент зазначив, що ОСОБА_7
отримав у власність земельні ділянки
на підставі рішення Сумської міської
Ради народних депутатів №370 від 17
червня 1993 року, державний акт на право
приватної власності на землю не
отримав у зв'язку зі смертю, проте право
на приватизацію ним використано і
процедура приватизації земельної
ділянки вважається завершеною. Крім
того департамент зазначає, що
відповідно до п. 5 ст. 116 ЗК України
земельні ділянки, які перебувають у
власності чи користуванні громадян
передаються у власність лише після
припинення права власності чи
користування ними.

Тобто своїми діями відповідач фактично
не визнає право ОСОБА_3 на успадкування
земельних ділянок після смерті ОСОБА_7

Тому висновок суду про відсутність
спору між сторонами не відповідає
обставинам справи.

В суді апеляційної інстанції
представник Сумської міської ради не
заперечував проти задоволення позову
ОСОБА_3 і зазначив, що в позасудовому
порядку питання, яке піднімає
позивачка в даній справі, вирішити
фактично не можливо.

З відповіді приватного нотаріуса
Сумського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, що мається в матеріалах
справи, вбачається, що оскільки
спадкодавець ОСОБА_7 не зареєстрував за
собою право власності на земельну
ділянку та не отримав державний акт за
життя, нотаріус відповідно до Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України не має можливості видати
свідоцтво про право на спадщину на таку
земельну ділянку.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Статтею 1225 ЦК України передбачено, що
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах із збереженням їх цільового
призначення.

Право власності ОСОБА_7 на спірні
земельні ділянки, за адресою: АДРЕСА_1
сторонами не оспорюється та
підтверджується зібраними по справі
доказами.

Аналізуючи вище викладене колегія
суддів вважає, що право ОСОБА_3 на
успадкування спірних земельних
ділянок підлягає захисту шляхом
скасування рішення місцевого суду та
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі згідно вимог ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,-

в
и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 19 серпня 2014 року в даній справі
скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на
земельні ділянки, а саме: 0,05 га наданої
для будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель та 0,07 га для ведення
підсобного господарства, які
знаходяться за аресою: АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу протягом двадцяти днів може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -