"05" березня 2014 р.
Справа № 363/812/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,при
секретарі Квашиній А.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Вишгороді скаргу боржника ОСОБА_3 на
дії державного виконавця Лисенко
Людмили Петрівни відділу державної
виконавчої служби Вишгородського
районного управління юстиції в
Київській області,

встановив:

скаржниця звернулася до суду з
даною скаргою, в якій порушує питання
про зобов'язання державного виконавця
усунути незаконне включення 17.02.2014 року
до акту опису та арешту майна
комп'ютерного ноутбуку «Леново»
серійний № 17952791 шляхом винесення
постанови про виключення його з опису,
зняття з нього арешту та повернення
його у її законне користування.

Свої вимоги мотивує тим, що
вказане майно належить на праві
власності ОСОБА_4, а вона в свою чергу є
його законним користувачем на підставі
оренди.

В суді скаржниця просила про
задоволення скарги з підстав
викладених у ній.

Представник ДВС Лисенко Л.П. проти
скарги заперечила. Зазначила, що арешт
накладений з дотриманням процедури
передбаченої Законом, коли боржникові
роз'яснено право звернення до суду з
позовом про виключення майна з акту
опису, якщо воно їй не належить.

Заслухавши учасників судового
розгляду і дослідивши матеріали
скарги, суд дійшов наступного.

Так, під час здійснення
виконавчого провадження про стягнення
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6
заборгованості в розмірі 69 576 грн. 50
коп., державним виконавцем з
дотриманням вимог статей 56 і 57 ЗУ «Про
виконавче провадження» 17.02.2014 року
складено акт опису й арешту майна, в
тому числі й на комп'ютерний ноутбук
«Леново» серійний № 17952791.

Згідно товарного чеку від 6.11.2012
року вказаний ноутбук та аксесуари до
нього придбано ОСОБА_4

При вирішення скарги суд зазначає
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 57 ЗУ «Про виконавче
провадження» арешт на майно боржника
може накладатися державним виконавцем
шляхом: проведення опису майна
боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 57 ЗУ
«Про виконавче провадження» про
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту державний
виконавець складає акт опису та арешту
майна боржника.

Разом з тим зняття арешту з майна
здійснюється в порядку передбаченому
ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження».

Так, особа, яка вважає, що майно, на
яке накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення
про зняття арешту з майна арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини.

У всіх інших випадках
незавершеного виконавчого провадження
арешт з майна чи коштів може бути
знятий за рішенням суду.

Слід зазначити й те, що згідно
роз'яснень даних у п. 24 ППВССУ «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» від 7.02.2014
року, вимоги інших осіб щодо належності
їм, а не боржникові майна, на яке
накладено арешт, вирішуються шляхом
пред'явлення ними відповідно до правил
судової юрисдикції позову до боржника
та особи, в інтересах якої накладено
арешт, про визнання права власності на
це майно і зняття з нього арешту.

У такому ж порядку розглядаються
вимоги осіб, які не є власниками майна,
але володіють ним на законних
підставах. Орган державної виконавчої
служби у відповідних випадках може
бути залученим судом до участі у справі
як третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору.

Відтак Законом встановлено
спеціальний порядок вирішення спорів
про зняття арешту з майна, яке належить
не боржникові, в порядку позовного
провадження, що є спором про право.

У той же час порушення порядку
накладення арешту, встановленого ст.ст.
56 і 57 ЗУ «Про виконавче провадження», в
цій справі не виявлено.

Таким чином оскаржувані дії
вчинено відповідно до Закону, в межах
повноважень державного виконавця, а
тому підстав для задоволення скарги не
встановлено.

На підставі викладеного і
керуючись статтями 209, 210 і 387 ЦПК
України,

ухвалив:

у задоволенні поданої скарги
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області протягом 5 днів
з дня її проголошення шляхом подання в
зазначений строк апеляційної скарги
через Вишгородський районний суд. Якщо
ухвалу постановлено без участі особи,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом 5 днів з дня
отримання копії цієї ухвали.

Суддя