АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/3533/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/300/14
Головуючий у 1-й інстанції Гальченко О.
Доповідач Бондаревська С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року м. Полтава Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Полтавської
області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Омельченко Л.М., Триголова В.М.

при секретарі Порохні А.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра"

на рішення Полтавського районного
суду Полтавської області від 20
листопада 2013 року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором про
комплексне банківське обслуговування.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року Публічне акціонерне
товариство "Комерційний банк "Надра"
звернулось до суду з зазначеним
позовом до ОСОБА_1, зазначивши в його
обгрунтування, що 15 березня 2007 року між
сторонами укладено договір про
комплексне банківське обслуговування
фізичних осіб шляхом отримання від
відповідача письмового підтвердження
про приєднання до умов договору, якими
є «Анкета клієнта на оформлення
картки».

Позивач зазначив, що відповідно до п.3.1,
18.2, 18.3 даного договору підписання
відповідачем анкети свідчить про
ознайомлення та згоду з тарифами
банківської установи відповідно до
обраного тарифного пакету, чим
визначився з усіма істотними умовами
відповідного договору.

Крім того, відповідно до вимог п. 2.3, 3.3,
3.4, 11.2 договору та на підставі анкети
банк видав відповідачу кредитну картку
«VISA», що підтверджується його
розпискою про отримання кредитної
картки, відкрив картковий рахунок в
національній валюті України за
тарифним пакетом «Справжня кредитна
картка « 45 днів без відсотків»,
встановив ліміт кредитування у розмірі
10000 грн. та забезпечив видачу кредиту
шляхом списання з карткового рахунку
сум за рахунок кредитних коштів в межах
встановленого ліміту кредитування,
виконав усі розпорядження відповідача
щодо перерахування, видачі відповідних
сум з рахунків та проведення інших
операцій за рахунками обраного
продукту.

Оскільки відповідачем належним чином
не виконувалися зобов'язання за
договором про комплексне банківське
обслуговування, утворилась
заборгованість у розмірі 17253 грн. 34 коп.,
яку позивач просив стягнути з
відповідача на свою користь, а також
стягнути з відповідача понесені судові
витрати.

Рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 20 листопада
2013 року у задоволенні позову
відмовлено у зв'язку з пропуском
позивачем позовної давності
звернення до суду без поважних причин.

Не погодившись з вказаним рішенням
місцевого суду, позивач оскаржив його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з»ясування обставин справи, що мають
значення для справи; невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просив оскаржуване ним рішення
місцевого суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
заявлені ним позовні вимоги в повному
обсязі.

Колегія суддів, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що 15 березня 2007 року між
сторонами укладено договір про
комплексне банківське обслуговування
фізичних осіб.

Згідно п.п. 5.2.4, 5.2.5 договору відповідач
зобов'язався здійснювати оплату послуг
позивача відповідно до тарифів у
строки, передбачені умовами цього
договору, здійснювати погашення
обов'язкових мінімальних платежів з
першого дня наступного розрахункового
періоду до 15-го числа наступного місяця
включно.

Відповідно до п. 11.4., 11.6. договору
позивач нараховує відсотки. Відсотки
за користування кредитом
нараховуються банком щомісячно в
білінговий день на суму фактичної
кредитної заборгованості з дати
фактичного списання коштів з
карткового рахунку до дати погашення
кредиту. Згідно з п.11.10. договору та
згідно умов тарифного пакету у випадку
несплати відповідачем строк до 15
числа наступного місяця обов»язкового
мінімального платежу, позивач
нараховує: штраф за несвоєчасне
погашення мінімального платежу в
розмірі зазначеному в тарифному
пакеті, за кожен випадок; додаткову
відсоткову ставку за перевищення
ліміту кредитування та прострочення
сплати мінімального платежу в розмірі,
зазначеному в тарифному пакеті, за
кожен день прострочення.

Станом на 30.07.2013 року відповідач має
заборгованість за картковим рахунком в
сумі 17 253,34 грн., в тому числі:
-непогашений кредит 9 442,05 грн.;
-несплачені відсотки 2 815,24 грн.; -штраф
за несвоєчасне погашення мінімального
платежу 4 996,05 грн.

Згідно щомісячного звіту за
операціями по рахунку кредитної
картки та суми простроченої
заборгованості встановлено, що
заборгованість з моменту отримання
кредиту, відповідачем не погашалася.

Згідно з ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки. Перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права (ч. 1 ст. 267 ЦК
України).

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Як роз'яснено в п.3.3 розділу 3 Постанови
пленуму Вищого господарського суду
України № 10 від 29 травня 2013 року умова
укладеного сторонами договору про те,
що останній діє до повного виконання
зобов'язань не є умовою про збільшення
позовної давності, оскільки остання за
своєю правовою природою є певним
періодом у часі (частина перша статті
251, стаття 256 ЦК України), який
починається від конкретного дня і
спливає також у певний момент часу.

Отже, судом першої інстанції правильно
встановлено, що перебіг строку
позовної давності почався з дня, коли
відповідач мав сплатити, але не сплатив
на рахунок Банку перший черговий
платіж згідно умов укладеного
договору, а саме - 15 квітня 2007 року,
однак позов подано до суду лише 29
серпня 2013 року, тобто з пропуском
строку позовної давності, на
застосуванні якої наполягав
відповідач у своїй письмовій заяві /а.с.
52-53/, що є самостійною підставою для
відмови у задоволенні позову згідно ст.
267 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
місцевого суду, як і не підтверджують
належними доказами їх
неправомірність.

Рішення суду першої інстанції
ухвалено з додержанням вимог
матеріального та
процесуального права, тому підстав
для його скасування чи зміни не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" - відхилити.

Рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 20 листопада
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: