Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 116/6763/13-ц

Провадження № 2/116/114/14

30.01.2014 року
м. Сімферополь

Сімферопольський районний суд
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого судді Томащака А.С.,

при секретарі Літвінєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополь цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду в
інтересах ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3
про виселення, мотивуючі заявлені
позовні вимоги тим, що ОСОБА_2 є
власницею житлового будинку АДРЕСА_1,
при цьому відповідач по справі ОСОБА_3
без її згоди, самовільно вселився у
зазначений будинок та проживає у ньому,
що стало підставою для звернення до
суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні
представник позивача заявлені позовні
вимоги підтримав у повному обсязі та
просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заявлені
позовні вимоги не визнав, та просив суд
у їх задоволенні відмовити, оскільки
відповідач вселився та проживає у
зазначеному будинку за згодою колишніх
власників на законних підставах, на час
оформлення позивачем права власності
на спірну будівлю, він проживав у ній,
та до позивача самовільно не вселявся.

Заслухавши пояснення сторін по
справі, дослідивши докази у їх
сукупності, суд вважає, що заявлені
позовні вимоги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Відповідно до витягів про реєстрацію
права власності на нерухоме майно
вбачається, що власником житлового
будинку АДРЕСА_1 є позивач по справі
ОСОБА_2 (відповідно 14 частка з 09.09.2006
року та 34 частки з 02.08.2010 року).

В ході судового засідання
представник позивача пояснив, що на час
оформлення права власності в цілому за
позивачем на зазначений будинок,
відповідач вже мешкав у ньому за згодою
колишніх власників будинку.

Відповідно до ст.. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Так рішенням колегії судів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду АР Крим від 16.05.2013
року за позовом ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод
у користуванні та розпорядженні
власністю шляхом виселення
встановлено, що житловий будинок
АДРЕСА_1 на підставі рішення
Сімферопольського районного суду
Автономної Республіки Крим від 22
серпня 2003 року належав бабці
відповідача ОСОБА_5 (1/4 частка) та
супрузі сина ОСОБА_5 - ОСОБА_4 (3/4 частки),
право власності зареєстровано 08.08.2006
року у БТІ Сімферопольського району в
електронному реєстрі прав власності на
нерухоме майно за реєстраційним №15663772,
згідно витягу №11479395 про реєстрацію
права власності на нерухоме майно. При
цьому відповідач ОСОБА_3 посилився в
будинок, як член сім`ї колишнього
власника будинку, ОСОБА_5, ще 01.06.1993 року.

Таким чином судом беззаперечно
встановлено, що відповідач ОСОБА_3
самовільно у будинок АДРЕСА_1 не
вселявся.

Частиною ч.3 ст.116 ЖК України
передбачено, що осіб, які самоправно
зайняли жиле приміщення, виселяють без
надання їм іншого жилого приміщення.

Відповідно до частини третьої статті 10
та частини першої статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Правила частин першої та другої статті
11 ЦПК України вказують, що суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі; особа,
яка бере участь у справі
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Разом тим з боку позивача, його
представника суду в обґрунтування
заявлених позовних вимог не надано
жодних належних та допустимих доказів
в частині того, що відповідач
самоправно вселився у спірний будинок.

На підставі ст.ст. 116 ЖК України,
керуючись ст. 212, 215 ЦПК України, суд,

Вирішив:

У задоволені позову ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
виселення з домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1 - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд АР Крим через
Сімферопольський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, що не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
А.С. Томащак