романівський районний суд житомирської області
Справа № 290/637/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року Романівський районний суд Житомирської області

у складі:

головуючого судді Лесько М.О.

при секретарі Мединській І.В.,

за участю:

представника позивача Михніцького Г.Ю.

та представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Романові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за участю третьої особи - Романівської державної нотаріальної контори про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за участю третьої особи - Романівської районної державної нотаріальної контори про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором №Ф-222 у розмірі 255304,94 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» права вимоги по кредитним договорам, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Відповідно до даного договору та чинного законодавства покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій.

Згідно вищезазначеного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № Ф-222, який було укладено 21.03.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичною особою - ОСОБА_6, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Таким чином на даний час усі права кредитора за вищевказаним договором належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи».

21.03.2008 року ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_6 уклали кредитний договір № Ф-222, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 200750,00 гривень, а ОСОБА_6 зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі і строки на умовах, що передбачені кредитним договором, але не пізніше 19.03.2018 року.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_6 кредит в сумі 200750,00 гривень. У свою чергу відповідач ОСОБА_6 не виконував належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, чим грубо порушив істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на момент переходу прав від первісного кредитора до ТОВ «Кредитні ініціативи» має прострочену заборгованість у розмірі 255304,94 грн., що складається із заборгованості: за кредитом - 177064,22 грн.; по відсотках - 78240,72 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника, що випливають з кредитного договору, 21.03.2008 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_6 був укладений договір іпотеки. Предметом іпотеки є житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позичальник ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. У зв'язку зі смертю позичальника ОСОБА_6 ТОВ «Кредитні ініціативи» 23.12.2013 року звернулось до Романівської державної нотаріальної контори із заявою-претензією до спадкоємців. Згідно з листом Романівської державної нотаріальної контори від 30.12.2013 року спадкоємцями ОСОБА_6 є його дружина ОСОБА_3, син ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_5. Дізнавшись про наявність спадкоємців майна ОСОБА_6, позивач 18.02.2014 року звернувся до них із вимогою про досудове врегулювання спору, яку спадкоємці добровільно не виконують.

На підставі наведеного вище позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів, які є спадкоємцями ОСОБА_6, заборгованість за кредитним договором № Ф-222 у розмірі 255304,94 грн., а саме: за кредитом 177064,22 грн. та по відсоткам 78240,72 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідачів ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених ним у письмових запереченнях, зокрема, з підстав невиконання вимог п.9.8 договору про відступлення прав вимоги щодо надання Первісним Кредитором Новому Кредитору довіреності на представництво в судах з питань стягнення заборгованості за кредитними договорами. Крім того, представник відповідачів посилався на пропуск позивачем встановленого ч.2 ст.1281 ЦК України строку пред'явлення вимоги до спадкоємців та вважав позивача позбавленим права вимоги згідно з ч.4 ст.1281 ЦК України (а.с. 163).

Представник третьої особи - державний нотаріус Назарець Д.В. не з'явився у судове засідання, до суду неодноразово подавав заяви про розгляд справи без його участі, у яких не вказував свою позицію щодо визнання чи невизнання позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До кредитних відносин застосовуються положення, що регулюють відносини позики.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 21.03.2008 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № Ф-222, відповідно до умов якого банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти (кредит) в розмірі 200750,00 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 16% річних з кінцевим терміном повернення кредиту та процентів не пізніше 19 березня 2018 року (а.с. 23 - 29).

21.03.2008 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_6 був укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого для забезпечення вимог банку за кредитним договором №Ф-222 предметом іпотеки є житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 36 - 39).

ІНФОРМАЦІЯ_2 позичальник ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 18.07.2009 року, виданим виконавчим комітетом Хижинецької сільської ради Романівського району Житомирської області (а.с. 51).

Відповідно до статті 1281 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

14.10.2011 року Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було пред'явлено вимогу до спадкоємців боржника - ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 шляхом подання позовної заяви до Романівського районного суду Житомирської області з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором №Ф-222 та звернення стягнення на нерухоме майно, передане ОСОБА_6 в іпотеку банку (а.с. 164).

Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 21.12.2012 року у справі № 2-518/11 позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України у зв'язку з повторною неявкою у судове засідання позивача.

17 грудня 2012 року, тобто більше ніж через три роки після смерті боржника ОСОБА_6 його кредитором - Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір про відступлення прав вимоги за даним кредитним договором на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи».

Отже, суд приходить до висновку, що кредитор (ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»), пред'явивши вимогу до спадкоємців боржника ОСОБА_6 - ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 лише 14.10.2011 року, пропустив строки, встановлені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України та відповідно до ч.4 ст.1281 ЦК України був позбавлений права вимоги до них.

Предметом договору про відступлення прав вимоги, укладеного 17.12.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» є вимога, права на яку первісний кредитор за даним договором на день укладення договору вже був позбавлений, тому до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» не могло перейти право неіснуючої вимоги.

Відповідно до статті 519 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги.

Відповідно до статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредитору документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Отже, право позивача у даній справі не є порушеним, оскільки таке право до позивача не перейшло, вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Крім того, суд приймає до уваги посилання представника відповідачів на порушення позивачем пункту 9.8 договору про відступлення прав вимоги, укладеного 17.12.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», відповідно до якого «Первісний Кредитор зобов'язаний надати Новому Кредитору довіреність на представництво Первісного Кредитора в судах та органах виконавчої служби з метою здійснення Новим Кредитором процесуальних дій щодо стягнення заборгованості за Кредитними Договорами за формою, погодженою між Первісним Кредитором та Новим Кредитором». Такої довіреності позивачем суду надано не було.

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі наведеного вище суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 11, 15, 57-64, 88, 212 - 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 509, 510, 512, 514, 517, 519, 525, 526, 1046, 1054, 1281, 1282 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за участю третьої особи - Романівської державної нотаріальної контори про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги через Романівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.О. Лесько