Справа № 760/3369/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року
Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді
Коробенка С.В.

при секретарі
Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Фідокомбанк»
до ОСОБА_1, Приватного підприємства
«Профі-Трейд ЛТД», ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Державної реєстраційної служби
України, треті особи: ОСОБА_4, приватні
нотаріуси Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання договорів
недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в лютому 2014 року звернулася до
суду з позовом, в якому з урахуванням
уточнень (а.с. 59-68) просив визнати
недійсними:

- Договір купівлі-продажу квартири
від 09.07.2012р., укладений між ОСОБА_1 та ПП
«Профі-Трейд ЛТД», посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6;

- Договір купівлі-продажу квартири
від 17.07.2012р., укладений між ПП
«Профі-Трейд ЛТД» та громадянином
ОСОБА_2, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_8;

- Договір купівлі-продажу квартири
від 18.12.2012р., укладений між громадянином
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7

Свої вимоги Позивач мотивує наступними
обставинами.

26 вересня 2004 року між Відкритим
акціонерним товариством «Ерсте Банк»
(правонаступником якої є ПАТ
«Фідобанк») і ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір, у відповідності до
якого ОСОБА_4 отримала у банка кредит в
сумі 305000 доларів США.

Позивач зазначає, що в порядку
забезпечення виконання зобов'язань
позичальника за вказаним договором між
Банком та ОСОБА_1, як майновим
поручителем, було укладено Договір
іпотеки №014/5810/2/23676 від 26 вересня 2008
року, у відповідності до якого в
іпотеку банку було передано належну
ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1, загальною
площею 97,60 кв.м та житловою площею 51,40
кв.м.

В подальшому у зв'язку з порушенням
позичальником своїх зобов'язань за
кредитним договором Банк звернувся до
суду за захистом своїх прав і рішенням
суду від 27 жовтня 2011 року з ОСОБА_4 було
стягнуто заборгованість в розмірі
3013864,60 гривень, а крім того в рахунок
погашення зазначеної заборгованості
було звернуто стягнення на предметі
іпотеки - належну ОСОБА_1 на праві
власності квартиру АДРЕСА_1.

Проте, як зазначає Позивач, під час
виконавчого провадження було
з'ясовано, що ОСОБА_1 з посиланням на
заочне рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 21.06.2012р. було
визнано недійсним Договір іпотеки
№014/5810/2/23676 та зобов'язано приватного
нотаріуса КМНО ОСОБА_5 зняти заборону
відчуження майна шляхом виключення
запису про обтяження з відповідних
реєстрів, відчужив квартиру, яка була
предметом іпотеки, на користь ПП
«Профі-Трейд» на підставі договору
посвідченого 09 липня 2012 року.

В подальшому квартира ще двічі
перепродавалась спочатку згідно з
договором від 17.07.2012р. громадянину
ОСОБА_2, а потім - ОСОБА_3 на підставі
договору від 18.12.2012р.

Позивач зазначає, що заочне рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 21.06.2012р. на підставі заяви про його
перегляд було скасоване судом ухвалою
від 13 серпня 2012 року, а ухвалою від 10
грудня 2012 року позовна заява ОСОБА_4 та
ОСОБА_1 до Позивача про визнання
недійсним кредитного та іпотечного
договорів була залишена без розгляду.

Таким чином, як вважає Позивач,
враховуючи скасування рішення суду від
21.06.2012р. про визнання недійним
іпотечного договору, укладення
договорів про відчуження предмету
іпотеки без згоди іпотекодержателя
суперечило положенням ст.12 Закону
України «Про іпотеку», що має наслідком
визнання цих договорів недійсними.

У судовому засіданні представник
Позивача позов підтримав, просив суд
його задовольнити.

Представник Відповідача ОСОБА_1 у
судовому засіданні пояснив, що договір
купівлі-продажу квартири від 09 липня 2012
року був вчинений у повній
відповідності до чинного
законодавства, нотаріус під час
посвідчення зазначеного договору
виконав усі необхідні дії, в тому числі
пов'язані з перевіркою наявності
заборон на відчуження об'єкту
нерухомості, чи перебування його в
іпотеці, і у зв'язку з відсутністю в
реєстрах такої інформації не мав
підстав для відмови у посвідченні
договору. Таким чином, враховуючи, що
станом на день укладення оспорюваного
договору квартира не була предметом
іпотеки, оскільки було чинне рішення
суду про визнання договору іпотеки
недійсним, підстав для визнання
договору від 09.07.2012р. недійсним, на
думку Відповідача ОСОБА_1, немає.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник
також заперечували проти позову,
наполягаючи на тому, що Відповідач
придбав квартиру на підставі договору
купівлі-продажу від 18.12.2012р., належним
чином посвідченого нотаріусом, який
перевіряв факт перебування майна під
забороною відчуження та іпотекою, і не
встановив такого факту. Таким чином,
ОСОБА_3 вважає себе добросовісним
набувачем квартири, що є, на його думку,
підставою для відмови у позові.

Відповідачі ОСОБА_2 та Приватне
підприємство «Профі-Трейд ЛТД», а також
третя особа ОСОБА_4 не забезпечили
своєї присутності під час розгляду
справи в суді, хоча про розгляду справи
були повідомлені належним чином.

Залучені в я кості третіх осіб приватні
нотаріуси Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_8 та
ОСОБА_7 надали письмові пояснення з
приводу заявлених позовних вимог а
також завірені належним чином копії
матеріалів, на підставі яких було
посвідчено оспорювані договори. У
своїх поясненнях зазначені треті особи
наполягали на повній відповідності
своїх дій чинному законодавству на
момент посвідчення договорів.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд встановив наступні
обставини.

Судом встановлено, що відповідно до
кредитного договору №014/5810/2/23676 від

26 вересня 2008 року, який був укладений
між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником
якого є ПАТ «Фідобанк», і ОСОБА_10,
останній був наданий кредит в сумі
305000,00 (триста п'ять тисяч) доларів США 00
центів для придбання квартири за
адресою: АДРЕСА_1, з кінцевим терміном
повернення Кредиту до 25 вересня 2023
року, зі сплатою 12,50 % річних.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_10 за Кредитним
договором, між Позивачем та ОСОБА_1 було
укладено договір іпотеки № 014/5810/2/23676
від 26 вересня 2008 року, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
та зареєстрований в реєстрі за № 1477,
предметом якого є двокімнатна
квартира, що знаходиться за
адресою:АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 21 червня 2012
року кредитний договір та іпотечний
договір з номерами №014/5810/2/23676 від 26
вересня 2008 року були визнані
недійсними, а приватного нотаріуса
КМНО ОСОБА_5 зобов'язано зняти заборону
відчуження майна шляхом вчинення
відповідної нотаріальної дії по зняттю
заборони - квартири АДРЕСА_1 шляхом
виключення запису з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна №7983806 від 26.09.2008р. та виключення
запису з Державного реєстру іпотек
№7983829 від 26.09.2008р.

Після набрання чинності зазначеним
заочним рішенням суду між ОСОБА_1 та ПП
«Профі-Трейд ЛТД» було укладено
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, посвідчений приватним
нотаріусом КМНО ОСОБА_6 (а.с. 121)

При цьому, як вбачається з наданих суду
зазначеним нотаріусом матеріалів (а.с.
122-131), нею було встановлено відсутність
будь-яких обтяжень та заборон на
відчуження квартири чи перебування її
в іпотеці.

В подальшому, 17 липня 2012 року, Приватним
підприємством «Профі-Трейд ЛТД» було
продано квартиру АДРЕСА_1 громадянину
ОСОБА_2 на підставі договору,
посвідченого приватним нотаріусом
КМНО ОСОБА_8 Аналізуючи зміст та склад
наданих нотаріусом документів, на
підставі яких вона посвідчувала
укладений договір, суд не знаходить
підстав для визнання його таким, що в
момент його укладення суперечив
чинному законодавству. Зокрема, серед
документів, наданих приватним
нотаріусом, присутні витяги з
відповідних Реєстрів щодо відсутності
у них записів про наявність будь-яких
обтяжень на квартиру або перебування
її в іпотеці.

Встановлено також, що 18 грудня 2012 року
між громадянином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був
укладений договір купівлі-продажу, у
відповідності до якого право власності
на квартиру АДРЕСА_1 перейшло ОСОБА_3
Зазначений договір був посвідчений
приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_7, якою
також було перевірено у встановленому
порядку наявність обтяжень чи
перебування предмету договору в
іпотеці.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Враховуючи, що на момент укладення усіх
зазначених правочинів усі вимоги,
передбачені чинним законодавством,
були дотримані, підстав для визнання їх
недійсними суд не вбачає.

Разом з тим, враховуючи, що заочне
судове рішення від 21 червня 2012 року,
яким договір іпотеки було визнано
недійсним, в подальшому було скасоване
дія іпотеки відновилась. І в даному
разі, на переконання суду, права
іпотекодержателя, яким є Позивач (ПАТ
«Фідобанк»), по відношенню до предмету
іпотеки захищені положеннями ст. 23
Закону України «Про іпотеку».

Так, згідно з положеннями зазначеної
статті у разі переходу права власності
(права господарського відання) на
предмет іпотеки від іпотекодавця до
іншої особи, у тому числі в порядку
спадкування чи правонаступництва,
іпотека є дійсною для набувача
відповідного нерухомого майна, навіть
у тому випадку, якщо до його відома не
доведена інформація про обтяження
майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності
на предмет іпотеки, набуває статус
іпотекодавця і має всі його права і
несе всі його обов'язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах,
що існували до набуття ним права
власності на предмет іпотеки.

Таким чином, беручи до уваги, що
квартира АДРЕСА_1 є предметом іпотеки
за чинним іпотечним договором,
іпотекодержателем за яким виступає ПАТ
«Фідобанк», Позивач має право
захистити свої інтереси у відносинах з
ОСОБА_3, розраховуючи на визнання його
іпотекодавцем за Договором іпотеки
№014/5810/2/23676.

Беручи до уваги усі викладені
обставини у їх сукупності суд
приходить до висновку про відмову
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 203, 215 ЦК України,
ст.ст. 12, 23 Закону України «Про іпотеку»,
ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 213-215 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом 10 днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: