Провадження №2/761/6452/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 грудня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Осаулова
А.А.

при секретарі: Вольда
М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві в приміщенні
суду цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рада 3» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по
оплаті за житлово-комунальні послуги;
трьох відсотків річних, інфляційних
втрат, -

в с т а н о в и в :

Позивач ТОВ «Рада-3» звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва з позовом до відповідачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2, в якому просив суд, з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог від 24.11.2014 року,
стягнути з відповідачів на свою
користь суму заборгованості по сплаті
заборгованості по сплаті
житлово-комунальних послуг за період з
лютого 2013 року про жовтень 2014 року
включно в загальному розмірі - 8010,88 грн.,
нараховані на вказану суму боргу кошти
інфляційних втрат в сумі - 1365,82 грн. та 3%
річних в сумі - 261,68 грн. та понесені
судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що відповідачі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири
АДРЕСА_1, в якій вони проживають, але не
в повному обсязі сплачують плату за
комунальні послуги. Так, за час
проживання у вказаній квартирі
відповідачам надавались послуги
водопостачання, опалення та гарячої
води і посліги з утримання будинку та
прибудинкової території, а саме згідно
договору про управління будинком,
надання послуг з утримання будинку,
споруд та прибудинкової території від
15.06.2007 року, де згідно п.4 відповідачі
взяли на себе обов»язок вносити плату
за послуги не пізніше 20-го числа
кожного наступного місяця. Оскільки
відповідачі у добровільному порядку
борг не погашають, тому позивач
вимушений був звернутися до суду за
його примусовим стягненням.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити з викладених у
позові підстав.

Представник відповідачів в судовому
засіданні просив в задоволенні позову
відмовити, посилаючись на свої
письмові заперечення проти позову, з
підстав доведення позивачем
обґрунтованості нарахування послуги
названої як «експлуатаційні послуги»
та не зазначення тарифів в цій частині.

Суд, розглянувши подані сторонами
документи, повно і всебічно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач - ТОВ
«Рада-3» є підприємством, що обслуговує
населення будинку АДРЕСА_1 в м.Києві,
надає комунальні послуги та наділена
повноваження на отримання оплати за їх
надання, що визнається сторонами, а
тому відповідно до ст.61 ч.1 ЦПК України
не підлягає доказуванню.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є
власниками в рівних долях квартири
АДРЕСА_1 загальною площею 234,4 кв.м., що
підтверджується договором
купівлі-продажу від 15.02.2007 року (а.с.17).

Згідно зі ст. 322 ЦК України тягар
утримання майна покладається на
власника, а саме: власник зобов'язаний
утримувати майно, що йому належить,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 151, 162 Житлового
кодексу Української РСР громадяни, які
мають у приватній власності жилий
будинок (квартиру), зобов'язані
забезпечувати його схоронність,
провадити за свій рахунок поточний і
капітальний ремонт, утримувати в
порядку придомову територію. Плата за
користування жилим приміщенням в
будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, встановлюється угодою
сторін. Плата за комунальні послуги
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

Як встановлено судом, комунальні
послуги надаються якісно та в повному
обсязі для мешканців будинку та
відповідачів, оскільки ніяких скарг та
заяв на адресу позивача щодо якості і
обсягу послуг не надходило і суду
надано сторонами не було.

Крім того, відповідачі здійснювали
сплату коштів за надані послуги на
рахунок позивача, а саме вносили кошти
за послуги квартплати (холодне, гаряче
водопостачання, водовідведення,
опалення) і частково за експлуатаційні
послуги (утримання будинку і
прибудинкової території), що
підтверджується розрахунком
заборгованості і сплати коштів,
наданих позивачем та не заперечується
сторонами.

Між тим, сплату коштів за
експлуатаційні послуги (утримання
будинку і прибудинкової території)
відповідачі проводили не в повному
обсязі.

Також, встановлено, що між сторонами
було укладено договір про управління
будинком, надання послуг з утримання
будинку, споруд та прибудинкової
території від 15.06.2007 року, де згідно п.4,10
відповідачі взяли на себе обов»язок
вносити плату за вказані послуги не
пізніше 20-го числа кожного наступного
місяця за затвердженими органами влади
тарифами (а.с.7-12). Вказаний договір
вважається пролонгованим на наступний
строк у відповідності до п.19 його вимог.

У відповідності до розпорядження
Київської міської державної
адміністрації від 11.12.2012 року за №2216
для мешканців будинку по АДРЕСА_1, яке
обслуговує ТОВ «Рада-3» встановлено
тарифи на обслуговування будинку і
прибудинкової території в розмірі 3,44
грн. за 1 кв.м. площі квартири (а.с.23-24).

Між тим, з розрахунків позивача
вбачається, що відповідачі сплачували
кошти за утримання будинку і
прибудинкової території, названі
позивачем як експлуатаційні витрати,
лише частково, тобто фактично визнали
необхідність сплати вказаних коштів,
але не їх розмір, що був затверджений
розпорядженням КМДА від 11.12.2012 року в
установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином згідно з умовами
договору та вимогами ЦК України, інших
актів законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором. Якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну
грошову суму на користь кредитора
відповідно до цивільно-правового
договору або з інших підстав,
визначених законом, є грошовим
зобов'язанням.

З огляду на викладене, суд вважає
вимоги позивача законними та
обґрунтованими, а його розрахунки
перевірені судом та відповідають
затвердженим тарифам в розмірі - 3,44 за 1
кв.м. та загальній площі квартири
відповідачів, а тому сума
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, в тому числі за утримання
будинку і прибудинкової території
(експлуатаційні витрати), підлягає
стягненню з відповідачів за період з
лютого 2013 року по жовтень 2014 року в
рівних долях в розмірі - по 4005,44 грн. з
кожного у урахуванням їх зобов»язання
в утриманні майна в рівних долях.

Посилання представника відповідачів
на не обґрунтування позивачем поняття
«експлуатаційні витрати» є недоречним
та таким, що спростовується наданими
розрахунками позивачем та його
пояснення в судовому засіданні, що
мається на увазі - послуги з утримання
будинку і прибудинкової території.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» правова норма щодо
відповідальності боржника за
несвоєчасне здійснення оплати за
житлово-комунальні послуги у вигляді
пені не виключає застосування правових
норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК
України.

За таких обставин, суд вважає за
можливе стягнути з відповідачів в
рівних долях на користь позивача
нараховані на визначену
заборгованість суми інфляційні
нарахування за період з лютого 2013 року
по жовтень 2014 року в розмірі - по 682,91
грн. з кожного та 3% річних в розмірі по -
130,84 грн. з кожного, тому в цій частині
позовні вимоги також підлягають
задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів
в рівних долях на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі по - 121,80 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 212 - 215,
217, 218, 294 ЦПК України; ст. ст. 526, 610, 612, 625,
815, 901, 903 ЦК України, ст. 151, 162 Житлового
кодексу Української РСР, ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Рада 3»
заборгованість по сплаті коштів за
житлово-комунальні послуги в сумі - 4005
гривні 44 коп.; кошти інфляційних втрат в
розмірі - 682 грн. 91 коп.; суму трьох
відсотків річних в розмірі - 130 грн. 84
коп. та кошти судового збору у розмірі -
121 грн. 80 коп., а всього в розмірі - 4940
(чотири тисячі дев»ятсот сорок) гривень
99 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Рада 3»
заборгованість по сплаті коштів за
житлово-комунальні послуги в сумі - 4005
гривні 44 коп.; кошти інфляційних втрат в
розмірі - 682 грн. 91 коп.; суму трьох
відсотків річних в розмірі - 130 грн. 84
коп. та кошти судового збору у розмірі -
121 грн. 80 коп., а всього в розмірі - 4940
(чотири тисячі дев»ятсот сорок) гривень
99 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: