Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2014 року
місто
Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:

Головуючого-судді -Ференц А.М.

при секретарі - Пазяк С.М.

за участю позивача - ОСОБА_1

за участю відповідача - ОСОБА_2

з третьою стороною ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні, в залі суду, в м.
Ужгороді цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з третьою
особою ОСОБА_3 про примусове виселення
з будинку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського
міськрайонного суду з позовом до
ОСОБА_2 з третьою особою ОСОБА_3 про
примусове виселення з будинку що
розташований за адресою АДРЕСА_1.

Свій позов позивач мотивує тим, що
ОСОБА_1 є власником вище вказаного
житлового будинку що підтверджується
договором дарування домоволодіння та
земельної ділянки від 12.10.2009 року
посвідчений приватним нотаріусом
Ужгородського районного нотаріального
округу ОСОБА_4 та зареєстрований за №
1366.

В даному будинку проживає також його
колишня дружина ОСОБА_2, яка не мала в
будинку навіть тимчасової реєстрації.
Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду шлюб між ними розіврвано, а
рішенням від 30.01.2006 року відповідачку
по справі позбавлено батьківських
прав. ОСОБА_2 добровільно не хоче
звільняти вказане приміщення,
самостійно не подала заяву про зняття з
реєстрації місця проживання у будинку,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, чим
на думку позивача, порушує його права
як власника будинку на користування та
розпорядження ним.

В судовому засіданні позивач просив
позов задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти
задоволення позову заперечила.

В судовому засіданні третя особа
підтримала позовні вимоги позивача, не
заперечила проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін по справі,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 є власником вище вказаного
житлового будинку що підтверджується
договором дарування домоволодіння та
земельної ділянки від 12.10.2009 року
посвідчений приватним нотаріусом
Ужгородського районного нотаріального
округу ОСОБА_4 та зареєстрований за №
1366.

В даному будинку проживає також його
колишня дружина ОСОБА_2, яка не мала в
будинку навіть тимчасової реєстрації.
Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду шлюб між ними розірвано, а
рішенням від 30.01.2006 року відповідачку
по справі позбавлено батьківських
прав.

У вищевзаному будинку крім позивача,
зареєстрована також ОСОБА_2 - яка там не
проживає, чим на думку позивача,
порушує його права як власника будинку
на користування та розпорядження ним.

Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися правом
власності на свій розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного
кодексу України правом власності є
право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу
України встановлено, що власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України
власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити її право.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником.

Оскільки права членів сім'ї колишнього
власника є похідними від прав власника,
то з припиненням для власника права
власності на жиле приміщення члени
його сім'ї також втрачають право
користування цим приміщенням.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 406 Цивільного
кодексу України, право користування
чужим майном припиняється у разі
припинення обставин, яка була
підставою для встановлення сервітуту.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 316, 319, 391, 405, 406 ЦК України, ст.ст. 4, 5,
14, 60, 81, 88, 208, 209, 294 ЦПК України, суд ,-

Р І Ш И В :

Позов - задоволити.

Зобовязати ОСОБА_2 виселитися з
займаного житлового приміщення за
адресою АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя:

Ференц А.М.