Справа № 367/1012/14 Головуючий у І
інстанції Мікулін А.В.Провадження №
22-ц/780/4455/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

23 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого Малорода О.І.

суддів: Ігнатченко Н.В., Савченка С.І.

при секретарі Горошук І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Київ цивільну справу за
апеляційною скаргою заступника
прокурора Київської області на рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 02 червня 2014 року в справі за
позовом Прокурора міста Ірпеня
Київської області в інтересах
Виконавчого комітету Ірпінської
міської ради Київської області до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року прокурор м. Ірпеня
звернувся до суду та просив стягнути з
відповідача на користь виконавчого
комітету Ірпінської міської ради
Київської області заборгованість по
сплаті коштів на розвиток
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпінь у розмірі 78 619
грн. 40 коп. та 33 727 грн. 73 коп. неустойки.

Мотивував тим, що 12 грудня 2012 року між
Виконкомом Ірпінської міської ради
Київської області та відповідачем було
укладено договір про залучення коштів
замовників будівництва об'єктів
архітектури, що здаються в
експлуатацію на розвиток
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпеня.

Вказував, що згідно п.п. 1.1. та 1.2.
предметом договору є участь замовника
у розвитку інженерно-транспортної і
соціальної інфраструктури м. Ірпінь, а
місцем розташування об'єкта - АДРЕСА_1.

Відповідно до даного договору сторони
домовились, що для даної забудови
величина пайового внеску складає - 78 619
грн. 40 коп. Згідно п. 2.3. зазначеного
договору сплата коштів замовником на
розвиток інженерно-транспортної і
соціальної інфраструктури міста
здійснюється шляхом безготівкового
перерахування в сумі 78 619 грн. 40 коп., у
двомісячний термін з дня підписання
даного договору. Також договором
встановлено, що за порушення строків
сплати пайового внеску стягується пеня
у розмірі 0,1% від нарахованої суми за
кожний день прострочення, а за
прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф у розмірі 7%
вказаної суми. Згідно п. 3.1.1. договору
Замовник зобов'язується сплатити кошти
на розвиток інженерно-транспортної і
соціальної інфраструктури м. Ірпінь,
визначеному п. 2.3. вказаного договору.

29.11.2012 р. Інспекцією ДАБК у Київській
області було зареєстровано декларацію
про готовність об'єкта до експлуатації
за №КС, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Відповідно до довідки від
29.04.2014 р. Виконавчого комітету
Ірпінської міської ради Київської
області - замовник будівництва об'єкту
архітектури за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1
має борг по сплаті пайової участі на
розвиток інфраструктури м. Ірпінь в
сумі - 78 619 грн. 40 коп., неустойка складає
- 33 727 грн. 73 коп.

Вказував, що відповідач має
заборгованість по сплаті коштів на
розвиток транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпеня

Рішенням суду в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог.

Мотивує тим, що судом першої інстанції
помилково застосовано положення ст. 30
ч. 5 ЗУ «Про регулювання містобудівної
діяльності», оскільки виконавча
технічна документація розроблена на
зовнішні мережі каналізації до
житлових будинків на будівництво
позамайданчикових інженерних мереж.

З посиланням на ст. 40 ч. 5
вищезазначеного закону вказує, що до
величини пайової участі витрати на
придбання та виділення земельної
ділянки, звільнення будівельного
майданчика від будівель, споруд та
інженерних мереж, влаштування
внутрішніх і позамайданчикових
інженерних мереж і споруд та
транспортних комунікацій.

Вказує також, що відповідачем не
доведено, що вказані об'єкти передані
до інфраструктури та комунальної
власності міста , тому на його думку
висновки суду першої інстанції щодо
відсутності підстав для задоволення
позовних вимог є безпідставними та
необґрунтованими.

Апеляційну скаргу слід задовільнити.

Судом першої інстанції встановлено, що
12 грудня 2012 року між Виконкомом
Ірпінської міської ради Київської
області та відповідачем по справі було
укладено договір №203 про залучення
коштів замовників будівництва об'єктів
архітектури на розвиток
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпеня.

Згідно п.п. 1.1. та 1.2. предметом договору
є участь Замовника у розвитку
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпінь, а місцем
розташування об'єкта - АДРЕСА_1.
Відповідно до даного договору сторони
домовились щодо загальної суми
пайового внеску в розмірі - 78 619 грн. 40
коп. Згідно п. 2.3. зазначеного договору
сплата коштів замовником на розвиток
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури міст здійснюється
шляхом безготівкового перерахування в
сумі 78 619 грн. 40 коп., у двомісячний
термін з дня підписання даного
договору. Також договором встановлено,
що за порушення строків сплати
пайового внеску стягується пеня у
розмірі 0,1% від нарахованої суми за
кожний день прострочення, а за
прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф у розмірі 7%
вказаної суми. Згідно п. 3.1.1. договору
Замовник зобов'язується сплатити кошти
на розвиток інженерно-транспортної і
соціальної інфраструктури м. Ірпінь,
визначеному п. 2.3. вказаного договору.
Також судом встановлено, що 29.11.2012 р.
Інспекцією ДАБК у Київській області
було зареєстровано декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації за
№КС, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Відповідно до довідки відділу
економіки Виконавчого комітету
Ірпінської міської ради Київської
області від 29.04.2014 р. №67/1 станом на
07.02.2014 р. ОСОБА_1 має борг по сплаті
пайової участі на розвиток
інфраструктури (Договір №203 від 12.12.2012
р.) в сумі 78 619 грн. 40 коп. Пеня складає 33
727 грн. 73 коп. Крім того, згідно довідки
№ 589 від 10.04.2014р. КП «Ірпіньводоканал»
від ОСОБА_1 прийняло на розгляд
виконавчу документацію по
водопровідно-каналізаційним мережам і
каналізаційних насосних станціях по
житловим будинкам по АДРЕСА_1, АДРЕСА_2
та АДРЕСА_3.

Також встановлено, що ОСОБА_1 звертався
до виконавчого комітету Ірпінської
міської ради Київської області із
заявою щодо зарахування пайової участі
в розвиток міста по об'єктам житлових
будинків по АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 кошти, які
витрачені на спорудження мереж
водопровідних та каналізаційних мереж.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1
за власні кошти побудував поза межами
належної йому земельної ділянки
водопровід та каналізаційні мережі,
кошторисна вартість яких становить 203
011 грн. 20 коп., що підтверджується
виконавчою технічною документацією,
договором на виконання підрядних
робіт, актами приймання робіт та
квитанціями до прибуткового касового
ордеру.

Суд першої інстанції, враховуючи
встановлені обставини та відповідно до
ч. 5 ст. 40 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», дійшов висновку, що
відповідач виконав свої зобов'язання
щодо участі у створенні і розвитку
інженерно-транспортної й соціальної
інфраструктури м. Ірпеня, оскільки
побудував поза межами належної йому
земельної ділянки, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2водопровід й
каналізаційні мережі, кошторисна
вартість яких становить 203 011 грн. 20 коп.

Колегія не погоджується з висновком
суду першої інстанції з наступних
підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
виконавча технічна документація
розроблена на зовнішні мережі
каналізації до житлових будинків по
АДРЕСА_1 на будівництво
позамайданчикових інженерних мереж.

Згідно ст. 40 п. 5 ЗУ «Про регулювання
містобудівної діяльності» витрати на
влаштування позамайданчикових
інженерних мереж до величини пайової
участі не враховуються.

Крім того, відповідач не надав суду
першої інстанції та апеляційному суду
доказів, що вказані спірні об'єкти
передані до комунальної власності
міста.

З матеріалів справи вбачається, що при
укладенні спірного договору у
відповідача не було жодних вимог щодо
зарахування коштів за будівництво
об'єктів інженерної інфраструктури в
рахунок погашення заборгованості за
вказаним договором пайової участі.

Статтею 525 ЦК України визначено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що
договір укладений між виконавчим
комітетом Ірпінської міської ради та
відповідачем у передбаченому законом
порядку, підписаний сторонами за
договором, що не заперечувалося
відповідачем, договір у передбаченому
законом порядку не був оскаржений, на
час розгляду даної справи по суті у
передбаченому законом порядку не
визнаний недійсним.

Крім того, укладаючи договір
відповідач ознайомився з текстом
договору, умовами і підписав вказаний
договір.

Оскільки спірний договір було укладено
з відповідачем відповідно до ч. 9 ст. 40
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», за яким
відповідач мав в передбачені графіком
строки сплатити пайову участь (внесок),
однак цього не зробив, суд першої
інстанції неправомірно та
необґрунтовано відмовив в задоволенні
позовних вимог про стягнення із
відповідача на користь позивача
заборгованість за даним договором.

Колегія дійшла висновку про те, що
відповідачем було порушено
зобов'язання за спірним договором,
внаслідок чого утворилась
заборгованість, а саме: 78 619 грн. 40 коп.
та 33 727 грн. 73 коп. неустойки.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про скасування
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового про задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 309, 316 ЦПК України,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовільнити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 02 червня 2014 року
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

Стягнути з ОСОБА_1 борг за договором №203
від 12 грудня 2012 року про залучення
коштів замовників будівництва об'єктів
архітектури на розвиток
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпінь у розмірі 78 619
грн. 40 коп. та 33 727 грн. 73 коп. неустойки, а
всього 112 347 грн. 13 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір у розмірі 1 123 грн. 47 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом 20 днів.

Головуючий:

Судді: