У х в а л а

іменем україни

29 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Горелкіної Н.А., Євтушенко
О.І., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом кредитної
спілки «Християнська злагода» до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за
кредитним договором за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 24 липня
2013 року та рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 12
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області
від 24 липня 2013 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно
на користь кредитної спілки
«Християнська злагода» 25 706 грн. 51 коп.
заборгованості за договором №38/07 про
надання кредиту від 21 серпня 2007 року.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області
від 12 листопада 2013 року рішення
суду першої інстанції в частині
стягнення заборгованості за договором
кредиту та судових витрат з ОСОБА_5
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

В іншій частині рішення суду залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати ухвалені у справі рішення,
посилаючись на їх необґрунтованість та
неправильне застосування норм
матеріального права й порушення норм
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження
є неправильне застосування судом
норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних
судових рішень не дають підстав для
висновку, що судами при розгляді справи
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
передбачені ст. 342 ЦПК України як
підстави для скасування рішень.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів першої та апеляційної
інстанцій не спростовують.

Таким чином, касаційну скаргу на
рішення Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 24
липня 2013 року та рішення апеляційного
суду Івано-Франківської області від 12
листопада 2013 року слід відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області
від 24 липня 2013 року та рішення
апеляційного суду Івано-Франківської
області від 12 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Н.А. ГорелкінаО.І. Євтушенко І.М.
Завгородня