У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Черненко В.А.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2
на рішення апеляційного суду Київської
області від 5 грудня 2013 року у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по кредитному договору,
-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 10 жовтня 2013 року позов публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість по кредитно -
заставному договору від 20 лютого 2008
року у сумі 14 855 грн 62 коп. та 229 грн 40 коп.
судових витрат, а всього 15 085 грн 02 коп.

У решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 5 грудня 2013 року рішення
суду першої інстанції в частині
визначення розміру заборгованості та
судового збору змінено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість по кредитно -
заставному договору від 20 лютого 2008
року у сумі 12 465 грн 09 коп. та 124 грн 65 коп.
судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, просить рішення апеляційного
суду скасувати, ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

У відкритті касаційного провадження у
справі необхідно відмовити з таких
підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду
першої інстанції в частині визначення
розміру заборгованості та судового
збору, правильно встановив характер
спірних правовідносин сторін у справі
та застосував норми матеріального
права, які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням конкретних
обставин справи з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного судового рішення не
дають підстав для висновку, що судом
при розгляді справи були допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами
для скасування судових рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду
Київської області від 5 грудня 2013 року у
справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по
кредитному договору.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
В.А. Черненко