Справа № 182/6504/14-ц
Провадження № 2/0182/3466/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі

головуючого - судді
Шестакової З.С.

секретаря -
Пометій Є.Т.

позивача -
ОСОБА_1

представника позивача -
ОСОБА_2

відповідача -
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Нікополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час
навчання повнолітньої дитини, суд

встановив:

Позивач звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на час навчання повнолітньої
дитини.

Свої вимоги мотивує тим, що вона
перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 з 29 квітня
1995 року по 25 листопада 2003 року.

Від шлюбу у них народилась дитина:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час їх спільна дитина
являється студентом четвертого курсу
денного відділення Державного вищого
навчального закладу
„Дніпропетровський коледж
транспортної інфраструктури", за
контрактною основою. Закінчує навчання
30 червня 2015 року.

Відповідач працює та має змогу
надавати матеріальну допомогу на
утримання своєї дитини на час навчання,
але від надання такої допомоги він
ухиляється. Матеріальних коштів
позивача на утримання ОСОБА_5 не
вистачає.

Враховуючи те, що відповідач повинен
надавати допомогу на утримання своєї
дитини на період навчання, добровільно
дану допомогу не надає, позивач просить
суд стягнути з відповідача аліменти на
утримання їх повнолітньої дитини
ОСОБА_4 на час його навчання до 30 червня
2015 року в розмірі 1/4 частини заробітку
ОСОБА_3 на її користь.

Позивач та її представник у судовому
засіданні підтримала свої позовні
вимоги та просила їх задовольнити у
повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнав,
оскільки він добровільно надає
матеріальну допомогу на час навчання
сина ОСОБА_4 в розмірі 600 грн. щомісяця.
До того ж, він отримує нерегулярний та
мінливий дохід від підприємницької
діяльності та на його утриманні
знаходиться малолітня дитина від
другого шлюбу ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім
того, відповідач хворіє та йому
необхідні кошти на періодичне
лікування. Тому, просив суд в позові
ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, сторони від шлюбу
мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3,4).

Після припинення шлюбних стосунків
дитина залишилась проживати разом з
матір'ю.

На даний час ОСОБА_4 навчається на
четвертому курсі денного відділення
Державного вищого навчального закладу
„Дніпропетровський коледж
транспортної інфраструктури", за
контрактною основою.

Згідно довідки № 280 від 13.08.2014 термін
навчання ОСОБА_4 триває до 30 червня 2015
року (а.с.14).

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом ст. 200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і ( або ) у частці від
заробітку ( доходу ) платника аліментів
з урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу, а саме:

1 ) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2 ) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3 ) наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4 ) інші обставини, що мають істотне
значення.

ОСОБА_4 знаходиться на утриманні матері
ОСОБА_1. Батько ОСОБА_3 надає
матеріальну допомогу на утримання
повнолітньої дитини, однак дана
допомога є нерегулярною.

Відповідач ОСОБА_3 працює,
зареєстрований як фізична
особа-підприємець та отримує дохід від
підприємницької діяльності (а.с.21,34-40).
Під час судового засідання відповідач
цей факт не спростовував.

Таким чином, суд приходить висновку, що
ОСОБА_3 має можливість надавати
матеріальну допомогу на утримання
повнолітнього сина ОСОБА_4.

Судом встановлено, що відповідач за
період з квітня 2014 року по 01 вересня 2014
року добровільно надавав матеріальну
допомогу ОСОБА_4, перераховуючи гроші
на пластикову картку сина (а.с.31-33),
однак, суд не приймає ці обставини як
підставу для відмови в позові
позивачеві.

При визначенні розміру аліментів, суд
враховує матеріальне становище ОСОБА_4,
який не отримує стипендію; матеріальне
становище відповідача ОСОБА_3, те, що на
його утриманні знаходиться малолітня
дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2; стан
здоров'я відповідача; можливість
надання матеріальної допомоги ОСОБА_4
його матір'ю - позивачем ОСОБА_1 та її
матеріальне становище та стан здоров'я.

З урахуванням викладених обставин,
виходячи з принципу розумності та
справедливості, суд приходить
висновку, що розмір аліментів на
повнолітню дитину ОСОБА_4, який
підлягає стягненню з відповідача,
повинен складати 1/6 частину його
заробітку (доходу) щомісячно, починаючи
з 01 вересня 2014 року (час останнього
платежу, який відповідач зробив у
добровільному порядку) та до
закінчення строку навчання, а саме, до 30
червня 2015 року.

Тому, суд знаходить позовні вимоги
ОСОБА_1 обґрунтованими та підлягаючими
частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 243 грн. 60 коп. (двісті сорок три
грн. 60 коп.).

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 10,11,14,15,57,60,88,212,213-215,218, п.
1 ч.1 ст.367 ЦПК України, 182,199,200 СК України,
суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів
на час навчання повнолітньої дитини
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Магнітогорська,
Челябінської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
аліменти на користь ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на час
навчання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1/6 частини з усіх видів його
заробітку (доходу), щомісячно,
починаючи з 01 вересня 2014 року і до
закінчення його навчання, тобто до 30
червня 2015 року, але не більше, ніж до
досягнення ним 23-х років.

В інший частині в позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.
(двісті сорок три грн. 60 коп.).

Допустити негайне виконання
рішення у частині стягнення суми
платежу за один місяць.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення
через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: З. С. Шестакова