Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/363/14
Головуючий у 1 інстанції: Геєць Ю.В .
Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Бондаря М.С.

Суддів: Подліянової Г.С.

Дашковської
А.В.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства „Запорізький
завод феросплавів" на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 27 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства „Запорізький
завод феросплавів" про відшкодування
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА :

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства „Запорізький
завод феросплавів" про відшкодування
моральної шкоди.

В позовній заяві позивач зазначив, що з
1983 року по 1999 рік та з 2006 року по 2011 рік
працював у відповідача на посадах
горнового феросплавних печей та
плавильника феросплавів та під час
роботи отримав професійне
захворювання.

За актом розслідування професійного
захворювання від 19 січня 2012 року,
складеного відповідачем, професійне
захворювання у ОСОБА_3 виникло в
наслідок недосконалості технологічних
процесів, тривалого стажу роботи в
шкідливих умовах на ПАТ „Запорізький
завод феросплавів", також визначені
причини професійного захворювання:
наявність у повітрі робочої зони
плавника феросплавів ПАТ „Запорізький
завод феросплавів" концентрації
марганцю оксидів - 1,47 мг/мЗ при нормі -
0,05 мг/мЗ, кремнію диоксида - 9,84 мг/мЗ при
нормі - 2,0 мг/мЗ.

Внаслідок цього захворювання позивач
змушений тривалий час знаходитись на
лікарняному, проходити численні
медичні огляди та обстеження,
відновлювальні процедури. Всі витрати
на ліки він оплачує самостійно.

За результатами висновку
Медико-соціальної експертної комісії
Серії АД № 162917 від 30.01.2013 року у
результаті професійного захворювання,
пов'язаного з виробництвом, позивачу
було встановлено третю групу
інвалідності безстроково. При цьому
згідно з довідки про результати
визначення ступеня втрати професійної
працездатності у відсотках, потреби у
додаткових видах допомоги Серії АВ №
005167 позивачу встановлено ступень
втрати професійної працездатності 40 %
та визначена потреба у додаткових
видах допомоги.

У зв'язку з професійним захворюванням,
пов'язаним з виробництвом позивач
отримав та постійно відчуває моральні
страждання, які виражаються у тому, що
він відчуває фізичний біль, змінився
його звичайний та нормальний ритм
життя, зазнає додаткові труднощі для
організації свого життя.

Посилаючись на ці обставини, позивач
просить стягнути з відповідача на
відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 27
листопада 2013 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства „Запорізький завод
феросплавів" на користь ОСОБА_3
моральну шкоду в розмірі 25 000 (двадцять
п'ять тисяч) гривень.

В решті позовних вимог про стягнення
моральної шкоди у визначеному
позивачем розмірі -відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням ПАТ
„Запорізький завод феросплавів" подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на необґрунтованість, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення суду скасувати,
та ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із
того, що роботодавцем було порушено
право позивача на безпечні та
нешкідливі умови праці, у зв'язку з чим
позивачу було завдано моральну шкоду,
яка підлягає відшкодуванню
роботодавцем на підставі статті 237-1
КЗпП України.

З таким висновком суду можна
погодитись.

Спори щодо відшкодування
заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я шкоди повинні вирішуватись за
законодавством, яке було чинним на
момент виникнення в потерпілого права
на її відшкодування. Правовідносини,
які виникли між сторонами, регулюються
спеціальним законом, який передбачає
види та розміри страхових виплат.

Відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" в разі стійкої втрати
професійної працездатності право на
отримання потерпілим страхових виплат,
в тому числі і виплати за моральну
(немайнову) шкоду, настає з дня
встановлення йому МСЕК стійкої втрати
професійної працездатності.

Зупинення, а надалі скасування
права громадян, які потерпіли від
професійного захворювання, на
відшкодування моральної шкоди за
рахунок Фонду, яке вони мали відповідно
до приписів первинної редакції Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності", не
позбавляє права цих громадян на
відшкодування моральної шкоди
відповідно до статті 237-1 КЗпП України
за рахунок власника або уповноваженого
ним органу (працедавця).

У п. 13 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 4 "Про судову практику у
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" (зі змінами,
внесеними постановою Пленуму
Верховного Суду України від 25 травня 2001
року) зазначено, що відповідно до ст. 237-1
КЗпП України за наявності порушення
прав працівників у сфері трудових
відносин, зокрема виконання робіт у
небезпечних для життя та здоров'я
умовах, яке призвело до його моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків чи вимагає від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя, обов'язок по відшкодуванню
моральної (немайнової) шкоди
покладається на власника або
уповноважені ним органи незалежно від
форми власності, виду діяльності чи
галузевої належності.

Стаття 43 Конституції України
закріплює право людини і громадянина
на належні безпечні і здорові умови
праці, не допускаючи з цього правила
будь-яких винятків. Праву працівника на
належні безпечні і здорові умови праці
кореспондує обов"язок власника
забезпечити безпечні і нешкідливі
умови праці ( частина друга ст. 153 КЗпП
України).

Ухвалюючи судове рішення по справі суд
встановив, що ОСОБА_3 перебував з
відповідачем у трудових відносинах з
1983 року по 1999 рік та з 2006 року по 2011 рік
працював на посадах горнового
феросплавних печей та плавильника
феросплавів та під час роботи отримав
професійне захворювання.

Відповідно до акту розслідування
професійного захворювання від 19 січня
2012 року, складеного відповідачем,
професійне захворювання у ОСОБА_3
виникло в наслідок недосконалості
технологічних процесів, тривалого
стажу роботи в шкідливих умовах на ПАТ
„Запорізький завод феросплавів", також
визначені причини професійного
захворювання: наявність у повітрі
робочої зони плавника феросплавів ПАТ
„Запорізький завод феросплавів"
концентрації марганцю оксидів - 1,47
мг/мЗ при нормі - 0,05 мг/мЗ, кремнію
диоксида - 9,84 мг/мЗ при нормі - 2,0 мг/мЗ.
(а.с. 25-26).

За результатами висновку
Медико-соціальної експертної комісії
Серії АД № 162917 від 30.01.2013 року у
результаті професійного захворювання,
пов'язаного з виробництвом, позивачу
було встановлено третю групу
інвалідності безстроково. При цьому
згідно з довідки про результати
визначення ступеня втрати професійної
працездатності у відсотках Серії АВ №
005167 позивачу встановлено ступень
втрати професійної працездатності 40 %
та визначена потреба у додаткових
видах допомоги (а.с. 27-28).

Отже, основною причиною
нещасного випадку на виробництві є
порушення ПАТ «Запорізький завод
феросплавів» законних прав ОСОБА_3,
зокрема, виконання робіт у небезпечних
для життя та здоров'я умовах, яке
призвело до його моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Таким чином, задовольняючі
частково позовні вимоги ОСОБА_3, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що позивач,
як потерпілий від професійного
захворювання має право на
відшкодування моральної шкоди за
рахунок власника (роботодавця) або
уповноваженого ним органу.

Також суд першої інстанції
правильного виходив із того, що право
на відшкодування моральної шкоди
виникло у позивача на підставі
встановленої в січні 2012 року висновком
МСЕК втрати професійної
працездатності.

Визначаючи розмір моральної
шкоди, суд правильно врахували
характер і тривалість страждань, стан
здоров'я потерпілого, тяжкість,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках,
конкретні обставини по справі,
характер моральних страждань і
наслідків, що наступили.

Зазначені висновки суду
відповідають обставинам справи, а
також узгоджуються з нормами
матеріального та процесуального права,
які судом правильно застосовані, а
також Рішенню Конституційного Суду
України від 8 жовтня 2008 року № 20-рп/2008р.
(справа про відшкодування моральної
шкоди Фондом соціального страхування).

При цьому суд правильно керувався
нормами КЗпП України, зокрема ст. 237-1.

За таких обставин, враховуючи
вимоги ст.308 ЦПК України, колегія
відхиляє скаргу та залишає судове
рішення без змін, якщо визнає, що воно
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги
відповідача не спростовують
зазначених висновків районного суду, є
необґрунтованими, а тому скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства „Запорізький
завод феросплавів" відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2013
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте вона
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Апеляційний суд Запорізької області

№ 22-ц/778/363/14
Головуючий у 1 інстанції: Геєць Ю.В .

Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( вступна та резолютивна частини)

28 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Бондаря М.С.

Суддів: Подліянової Г.С.

Дашковської
А.В.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства „Запорізький
завод феросплавів" на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 27 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства „Запорізький
завод феросплавів" про відшкодування
моральної шкоди, -

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства „Запорізький
завод феросплавів" відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2013
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте вона
може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: