УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 204 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в
особі представника за довіреністю
ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного
суду м. Києва від 25 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24
грудня 2013 року у справі за заявою
ОСОБА_2 про розстрочку виконання
заочного рішення Печерського
районного суду м. Києва від 15 листопада
2012 року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_2, третя особа -
приватне акціонерне товариство
«Автомобільна група «ВІПОС», про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 25 листопада 2013 року заяву
ОСОБА_2 про розстрочку виконання
заочного рішення Печерського
районного суду м. Києва від 15 листопада
2012 року залишено без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
24 грудня 2013 року апеляційну скаргу
ОСОБА_2 відхилено, ухвалу Печерського
районного суду м. Києва від 25
листопада 2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2
- ОСОБА_3, посилаючись на порушення
судами попередніх інстанцій норм
процесуального права, просить
скасувати ухвали судів попередніх
інстанцій і постановити нову ухвалу,
якою заяву ОСОБА_2 про розстрочку
виконання заочного рішення
Печерського районного суду м. Києва від
15 листопада 2012 року
задовольнити у повному обсязі.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суд першої інстанції, з ухвалою якого
погодився й апеляційний суд,
постановлюючи ухвалу про залишення без
задоволення заяви ОСОБА_2 про
розстрочку виконання заочного рішення
Печерського районного суду м. Києва від
15 листопада 2012 року, керувався
положеннями ст. 373 ЦПК України та дійшов
обґрунтованого висновку, що заявник не
надав суду доказів на підтвердження
наявності обставин, які мають
винятковий характер і є підставою для
розстрочки виконання рішення суду.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних ухвал не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових ухвал.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 в особі
представника за довіреністю ОСОБА_3 на
ухвалу Печерського районного суду
м. Києва від 25 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24
грудня 2013 року у справі за заявою
ОСОБА_2 про розстрочку виконання
заочного рішення Печерського
районного суду м. Києва від 15
листопада 2012 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2,
третя особа - приватне акціонерне
товариство «Автомобільна група
«ВІПОС», про стягнення заборгованості
за кредитним договором, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і
кримінальних справ
Л.М. Мазур