Головуючий суду 1 інстанції - Євтіфієв
Доповідач - Матвєйшина О.Б.
Справа № 432/6361/13-ц
Провадження № 22ц/782/5482/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року Судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області в
складі :

головуючого - Матвєйшиної О.Б.

суддів - Малієнко Н.В., Єрмакова
Ю.В.,

при секретарі - Аліханян Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Стахановського міського суду
Луганської області від 15 листопада 2013
року по справі за заявою ОСОБА_2,
заінтересована особа - Стахановська
міська Рада Луганської області про
встановлення факту, що має юридичне
значення, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року заявник ОСОБА_2
звернулася до суду з заявою про
встановлення факту, що має юридичне
значення, пославшись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік
ОСОБА_4, якому на підставі свідоцтва про
право власності, виданого Управлінням
ЖКГ Стаханівської місткої ради від 15
лютого 1993 року належала квартира
АДРЕСА_1 Однак після його смерті
з'ясувалося, що вказане свідоцтво
втрачено, отримати дублікат чи копію
цього свідоцтва або відновити його
вона не може оскільки їй у цьому
відмовлено. Для вирішення своїх
спадкових прав їй необхідно надати
докази права власності померлого на
вказану квартиру. Тому заявниця
просить встановити факт володіння
ОСОБА_4 на праві власності вказаною
квартирою на день його смерті.

Рішенням Стаханівського
міського суду Луганської області від
15 листопаду 2013 року у задоволенні
заяви заявниці відмовлено.

В апеляційній скарзі заявниця з
рішенням суду не згодна вважає його
таким, що не відповідає вимогам закону,
просить скасувати та задовольнити її
вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши осіб, яки прийняли участь у
розгляді справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, та перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення, колегія суддів
приходить до наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими Доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в
задоволені позові відмовити; 6) як
розподілити між сторонами судові
витрати; 7) чи є підстави допустити
негайне виконання судового рішення; 8)
чи є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

Судова колегія вважає, що судом у
повному обсязі вказані вимоги закону
не дотримано.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд
послався, що рішенням суду, яке набрало
чинності встановлено, що вказана
квартира спадкодавцеві ОСОБА_4 на
праві власності не належить, крім того,
факт володіння будинком, квартирою
встановлюється, якщо у заявника був
правовстановлюючий документ, але його
втрачено і немає можливості
підтвердити наявність права власності
не в судовому порядку, отже з
заявленими вимогами має право
звернутися особа, якій було видано
свідоцтво на право власності яке нею
було втрачено.

Судова колегія вважає, що таких
висновків суд дійшов помилково.

Статтею 256 ЦПК України встановлено, що
суд розглядає справи про встановлення
факту:

1) родинних відносин між фізичними
особами;

2) перебування фізичної особи на
утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для
призначення пенсії або одержання
допомоги по загальнообов'язковому
державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу,
усиновлення;

5) проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі
неможливості реєстрації органом
державної реєстрації актів цивільного
стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі
неможливості реєстрації органом
державної реєстрації актів цивільного
стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за
обставин, що загрожували їй смертю або
дають підстави вважати її загиблою від
певного нещасного випадку внаслідок
надзвичайних ситуацій техногенного та
природного характеру.

У судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо з заяви про
встановлення факту, що має юридичне
значення, вбачається спір про право, а
якщо спір про право буде виявлений під
час розгляду справи, - залишає заяву без
розгляду.

Отже, виходячи зі змісту вказаної
правової норми, в порядку окремого
провадження не може встановлюватися
факт належності майна заявнику на
праві власності, оскільки це пов'язано
з вирішенням питань права, а не факту,
який породжує певні права та обов'язки.

Відповідно до ст.. 392 ЦК України особа
має право звернутися до суду з позовом
про визнання права власності у числі
іншого, у разі втрати документа, який
посвідчує право власності.

Як вбачається з матеріалів справи
заявниця звернулася до суду з вказаною
заявою, оскільки правовстановлюючий
документ про право власності на ім'я
спадкодавця втрачено, тобто для
підтвердження права власності
спадкодавця.

Таким чином, вказане питання не може
бути предметом розгляду у порядку
окремого провадження, це питання має
бути розглянуто у позовному
провадженні у контексті спору про
право матеріальне.

Та обставина, що судом вже розглядалася
справа за позовом позивачки щодо
визнання її права на спадкування після
смерті спадкодавця, де розглядалося
питання щодо наявності права
власності спадкодавця на спірну
квартиру, не є підставою для розгляду
цього питання у заявленому варіанту у
порядку окремого провадження.

Крім того, як вбачається з
матеріалів справи, позивачкою
зазначені не всі зацікавлені особи у
вирішенні вказаного питання, оскільки
поряд з нею спадкоємцем є також син
померлого ОСОБА_5, який до участі у
справі не залучений та його думка
стосовно заявлених вимог не з'ясована.

Таким чином, у даному випадку є
підстави вважати, що виникле питання
не може бути розглянуто у порядку
окремого провадження, оскільки
фактично має місце спір про право, який
підлягає розгляду у порядку позовного
провадження, за таких обставин у суду
не було підстав відмовляти заявниці у
задоволенні позову.

У відповідності зі ст. 307 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право:

1) постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін;

2) скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог;

3) змінити рішення;

4) постановити ухвалу про скасування
рішення суду першої інстанції і
закриття провадження у справі або
залишення заяви без розгляду;

Отже прийняте судом рішення не
відповідає вимогам закону, оскільки у
даному випадку суд мав залишити заяву
заявниці без розгляду.

За таких обставин рішення суду
підлягає скасуванню з залишенням
заяви без розгляду.

Керуючись ст. 303, 307, 313, 314,315 ЦПК України,
судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Стахановського міського суду
Луганської області від 15 листопада 2013
року по справі за заявою ОСОБА_2,
заінтересована особа - Стахановська
міська Рада Луганської області про
встановлення факту, що має юридичне
значення - скасувати.

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа -
Стахановська міська Рада Луганської
області - залишити без розгляду.

Ця ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно, та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів після її
проголошення.

Головуючий :

Судді: