Справа № 369/7775/14-ц
Провадження № 4-с/369/60/14
УХВАЛА

Іменем України

17.10.2014
року

м.
Київ

Києво-Святошинський районний суд
Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Сохань Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
скаргою ОСОБА_1 на дії державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Київській області,
заінтересовані особи відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Київській області, державний
виконавець Микитин Оксана Степанівна,
публічне акціонерне товариство
«Імексбанк», реєстраційна служба
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
про зупинення виконавчого провадження,
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню, скасування
постанов, скасування рішення про
реєстрацію та зобов’язання вчинення
дій, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2014 року ОСОБА_1
звернулась до суду зі скаргою на дії
відділу примусового виконання рішень.
Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням
районного суду від 25 березня 2010 року
було задоволено позов ПАТ «Імексбанк».
У подальшому за її апеляційною скаргою
Апеляційним судом Київської області 02
листопада 2011 року ухвалено нове
рішення. На даний час останнє рішення
набрало законної сили. У червні 2014 року
представник ПАТ «Імексбанк» подав до
Відділу примусового виконання рішень
УДВС ГУЮ у Київській області заяву про
відкриття виконавчого провадження по
виконавчому листі, виданому
Києво-Святошинським районним судом 29
травня 2014 року. Але до заяви було додано
виконавчий лист, виданий
Києво-Святошинським районним судом 07
квітня 2010 року. Державним виконавцем
було відкрито виконавче провадження по
примусовому виконанню рішення суду,
яке в подальшому було скасовано в
апеляційному порядку, що є порушенням
її прав та вимог Закону України «Про
виконавче провадження».

Просила суд зупинити
стягнення за виконавчим листом №2-1425/2010
та витребувати виконавчий лист з
Відділу примусового виконання рішень
УДВС ГУЮ у Київській області; скасувати
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 25 червня 2014 року та
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження
від 25 червня 2014 року.

При розгляді скарги ОСОБА_1
доповнила вимоги скарги. Остаточно
просила суд зупинити стягнення за
виконавчим листом №2-1425/2010 та
витребувати виконавчий лист з Відділу
примусового виконання рішень УДВС ГУЮ
у Київській області; скасувати
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 25 червня 2014 року та
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження
від 25 червня 2014 року; визнати
виконавчий лист №2-1425/2010 року таким, що
не підлягає виконанню; скасувати
рішення реєстраційної служби про
державну реєстрацію обтяжень за
постановою виконавця про арешт майна
боржника.

У судове засідання ОСОБА_1 не
з’явилася. Про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином.
Надала суду заяву про розгляд скарги у
її відсутність. Просила задоволити
скаргу.

У судове засідання представник Відділу
примусового виконання рішень УДВС ГУЮ
у Київській області, ПАТ «Імексбанк» не
з’явились. Про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.
Подали суду письмові заперечення.
Просили відмовити в задоволенні
скарги.

У судове засідання представник
реєстраційної служби
Києво-Святошинського РУЮ Київської
області не з’явивсь. Про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином. Клопотань про відкладення
розгляду справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, матеріали
цивільної справи №2-1425/10 за позовом ПАТ
«Імексбанк» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на майно, перевіривши доводи
скарги, суд вважає, що вимоги скарги
слід задоволити частково з наступних
підстав.

За ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
зобов’язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутись до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією чи
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
права чи свободи.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону.

При розгляді скарги встановлено, що
рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 25
березня 2010 року задоволено позов ПАТ
«Імексбанк». Стягнено з ОСОБА_1
заборгованість в розмірі 4 088 337,79 грн.;
звернено стягнення на предмет іпотеки,
а саме житловий будинок та земельну
ділянку, що знаходяться за адресою:
Київська область, Києво-Святошинський
район, с. Крюківщина, вул. Зоряна, 52.

З матеріалів цивільної справи №2-1425/10
вбачається, що за заявою представника
ПАТ «Імексбанк» було отримано
виконавчий лист 09 квітня 2010 року (а.с. 50
цивільна справа 2-1425/10).

Відповідно до ст. 223 ЦПК України рішення
суду набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішенням Апеляційного суду Київської
області від 02 листопада 2011 року рішення
районного суду скасовано та ухвалено
нове, яким позов ПАТ «Імексбанк»
задоволено частково. В рахунок
погашення заборгованості в розмірі 4 088
337,79 грн. звернено стягнення на предмет
іпотеки, а саме житловий будинок та
земельну ділянку, що знаходяться за
адресою: Київська область,
Києво-Святошинський район, с.
Крюківщина, вул. Зоряна, 52.

За ст. 368 ЦПК України за кожним судовим
рішенням, яке набрало законної сили,
видається виконавчий лист.

03 вересня 2014 року за заявою
представника ПАТ «Імексбанк» був
виданий виконавчий лист №2-1425/10 на
виконання рішення апеляційного суду,
що підтверджується матеріалами
цивільної за позовом ПАТ «Імексбанк».

Відповідно до ч.1, 2 ст. 386 Цивільного
процесуального кодексу України (далі
– ЦПК України) скарга розглядається у
десятиденний строк у судовому
засіданні за участю заявника і
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби, рішення, дія чи бездіяльність
якої оскаржуються.

Відповідно до ст.383,384 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду з скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до ЦПК України, порушено їх
права чи свободи. Скаргу може бути
подано до суду безпосередньо або після
оскарження рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця до
начальника відповідного ВДВС.

З наданих суду копій матеріалів
виконавчого провадження встановлено,
що 23 червня 2014 року до Відділу
примусового виконання рішень УДВС ГУЮ
в Київській області надійшла заява ПАТ
«Імексбанк» про відкриття виконавчого
провадження на підставі виконавчого
листа №2-1425/10, виданого
Києво-Святошинським районним судом
Київської області 07 квітня 2010 року.

Постановою головного державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень УДВС ГУЮ в Київській
області від 25 червня 2014 року відкрито
виконавче провадження по виконанню
рішення районного суду, яким стягнено з
ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 4 088 337,79
грн. та звернено стягнення на предмет
іпотеки, а саме житловий будинок та
земельну ділянку, що знаходяться за
адресою: Київська область,
Києво-Святошинський район, с.
Крюківщина, вул. Зоряна, 52.

Постановою головного державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень УДВС ГУЮ в Київській
області від 25 червня 2014 року накладено
арешт на житловий будинок та земельну
ділянку та заборонено його відчуження.

Також в матеріалах виконавчого
провадження міститься виконавчий лист,
виданий на підставі рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 25 березня 2010
року, яке 02 листопада 2011 року було
скасовано Апеляційним судом Київської
області.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче
провадження» виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Ст. 6 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлюються гарантії
прав фізичних і юридичних осіб у
виконавчому провадженні: державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб; державний виконавець
роз'яснює особам, які беруть участь у
виконавчому провадженні або
залучаються до проведення виконавчих
дій, їхні права згідно з вимогами цього
Закону.

Рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця можуть бути
оскаржені в порядку, встановленому цим
Законом.

У разі встановлення обґрунтованості
скарги, суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов’язує державного виконавця або
іншу посадову особу ДВС задовільними
вимогу заявника та усунути порушення
або іншим шляхом поновлює його
порушені права чи свободи.

Відповідно до ст.387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушенні
права та свободи. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову у
задоволенні скарги.

Таким чином, було відкрито виконавче
провадження по виконанню рішення суду,
яке скасовано судом апеляційної
інстанції, що не відповідає вимогам
Закону України «Про виконавче
провадження» та ЦПК України, порушує
права ОСОБА_1, представник стягувача
отримав ще один виконавчий лист по
рішенню Апеляційного суду Київської
області, тому суд приходить до
висновку, що постанова про відкриття
виконавчого провадження та арешт майна
боржника є неправомірними, тому вимоги
скарги в цій частині суд задовольняє,
визнає постанови неправомірними та
скасовує дані постанови.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право звернутись до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 369 ЦПК України суд,
який видав виконавчий лист, може за
заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом. Суд
розглядає заяву в десятиденний строк у
судовому засіданні з повідомленням
стягувача та боржника і постановляє
ухвалу. Неявка стягувача і боржника не
є перешкодою для розгляду заяви. До
розгляду заяви суд має право своєю
ухвалою зупинити стягнення за
виконавчим листом, а також витребувати
виконавчий лист. Суд ухвалою вносить
виправлення до виконавчого листа, а у
разі якщо його було видано помилково
або якщо обов'язок боржника відсутній
повністю чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, суд визнає виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким виконавчим листом уже
відбулося повністю або частково, суд
одночасно на вимогу боржника стягує на
його користь безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

У статті 37 Закону України «Про
виконавче провадження» визначаються
випадки коли виконавче провадження
підлягає обов’язковому зупиненню. За
Законом України «Про виконавче
провадження» – це повноваження
державного виконавця, яке може бути
оскаржене до суду, за правилами ЦПК –
це повноваження суду, яке може бути
оскаржене в апеляційному порядку. При
цьому суд не може зупинити виконавче
провадження, так як це виключне
повноваження державного виконавця.
Навіть у разі оскарження дій
державного виконавця, який не зупинив
виконавче провадження, суд вправі
визнати його дії незаконними та
зобов’язати зупинити виконавче
провадження, а не сам зупиняє таке
провадження (частина друга статті 387
ЦПК). Тому в даній частині вимог скарги
суд відмовляє.

Разом з тим вимоги заявника щодо
визнання виконавчого листа таким, що не
підлягає виконанню та скасування
рішення реєстраційної служби
підлягають розгляду в іншому порядку, а
не при оскаржені дій держаного
виконавця, тому в цій частині суд
провадження закриває.

На підставі зазначеного та керуючись ч.
З ст. 5 ЦК України, ч. 2 ст. 4, ч. 1, ч. 2 ст. 26,
ч. 1, 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», інформаційним
лист Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28 січня 2013 року
за №24-152/0/4-13, ст. ст. 223, 368, 383-387 ЦПК
України, суд, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати постанову державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Київській області про
відкриття виконавчого провадження від
25 червня 2014 року (ВП №43801439)
неправомірною та скасувати.

Визнати постанову державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Київській області про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження від 25 червня 2014 року
(ВП №43801439) неправомірною та скасувати.

У решті вимог відмовити.

Провадження в частині визнання
виконавчого листа №2-1425/2010 року таким,
що не підлягає виконанню та скасування
рішення реєстраційної служби про
державну реєстрацію обтяжень за
постановою виконавця про арешт майна
боржника - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до Апеляційного суду
Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області протягом п'яти днів з
дня її проголошення.

Суддя