Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/544/14
Головуючий у 1 інстанції: Пантилус
Суддя-доповідач: Денисенко Т.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Приазовського районного суду
Запорізької області від « 15» серпня 2013
р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні житловим будинком шляхом
виселення без надання іншого житла, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про
усунення перешкод у користуванні
житловим будинком шляхом виселення без
надання іншого житла.

В позові зазначав, що він є власником
житлового будинку АДРЕСА_1. Після
придбання будинку він неодноразово в
усній формі вимагав від відповідачів
звільнити належний йому будинок,
оскільки має намір мешкати в ньому
особисто зі своєю родиною. На його
вимоги відповідачі не реагують та
продовжують проживати в його будинку,
чим створюють для нього, як власника
перешкоди у користуванні та
розпорядженні належним йому нерухомим
майном.

Заочним рішенням Приазовського
районного суду Запорізької області
від 15 серпня 2013 року позов задоволено
частково.

Усунуто перешкоди ОСОБА_3 в
користуванні житловим будинком
АДРЕСА_1 який належить йому на праві
власності, шляхом виселення ОСОБА_2 з
будинку АДРЕСА_1 без надання іншого
житла.

В іншій частині вимог відмовлено.

Ухвалою Приазовського районного суду
Запорізької області від 09 грудня 2013
року заява ОСОБА_2 про перегляд
заочного рішення залишена без
задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

В судове засідання апеляційного суду
сторони, належним чином повідомлені
про час та місце слухання справи (що
підтверджено повідомленнями про
вручення їм повісток), не з'явилися.
Справа на підставі ст. 305 ЦПК України
розглянута за їх відсутності.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Як установлено судом, житловий
будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка
під обслуговування житлового будинку,
господарчих будівель та споруд, площею
0, 1500 га, що знаходяться за цією ж
адресою, належить на праві власності
ОСОБА_3 згідно зі свідоцтвом від 22
травня 2012 року, посвідченим приватним
нотаріусом Приазовського районного
нотаріального округу Запорізької
області ОСОБА_5 Свідоцтво видано на
підставі акту про проведення прилюдних
торгів, затвердженого відділом
державної виконавчої служби
Приазовського районного управління
юстиції Запорізької області 21 вересня
2011 року. (а.с. 5).

Доводи апелянта про те, що суд не
перевірив її майнові права в спірному
будинку необґрунтовані.

З зазначеного свідоцтва від 22 травня
2012 року вбачається, що спірний будинок
належав ОСОБА_6 (членами сім'ї - дружиною
та сином якого є відповідачі ОСОБА_2,
ОСОБА_4.) на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом,
виданого 30 грудня 1993 року в.о.
державного нотаріуса Приазовського
державної нотаріальної контори
Мартиненко Т.Т. за р. №1398. (а.с. 5).

Право власності ОСОБА_3 на зазначений
житловий будинок зареєстровано в
електронному Реєстрі прав власності
на нерухоме майно 11.06.2012 року, що
підтверджено копією витягу про
державну реєстрацію прав комунального
підприємства "Нерухомість-П"
Приазовської районної ради
Запорізької області № 34437127 від 11.06.2012
року (а.с. 4).

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його права
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Способи
захисту права власності передбачені
нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути,
зокрема, житло - жилий будинок, садиба,
квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника жилого будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд.

Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з
урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК
України члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням в
обсязі, визначеному відповідно до
угоди з власником.

Аналіз змісту вказаних правових норм
свідчить про те, що право члена сім'ї
власника будинку (квартири)
користуватися цим житлом існує лише за
наявності у власника права приватної
власності на це майно.

Тобто, виникнення права членів сім'ї
власника будинку (квартири) на
користування цим будинком та обсяг цих
прав залежить від виникнення у
власника будинку права власності на
цей будинок, а відтак - припинення права
власності особи на будинок припиняє
право членів її сім'ї на користування
цим будинком, права членів сім'ї
власника будинку на об'єкт власності є
похідними від прав самого власника.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідачів можливо виселяти тільки з
наданням іншого житлового приміщення
безпідставні, оскільки вони не набули
самостійного права на житло з підстав,
передбачених законом (найм, оренда,
вселення наймачем чи на підставі
ордера тощо - ст. 810 ЦК України, ст. ст. 61,
64 ЖК України).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції правильно вважав, що
відповідачі мають усунути перешкоди у
здійсненні позивачем права
користування майном та обґрунтовано
виселив зазначених осіб із належної
позивачу квартири без надання іншого
житлового приміщення.

Інші доводи апеляційної скарги також
не спростовують висновків суду.

Рішення суду ухвалене з дотриманням
вимог матеріального і процесуального
права.

З огляду на зазначене, апеляційна
скарга згідно зі ст. 308 ЦПК України
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК
України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Приазовського
районного суду Запорізької області
від 15 серпня 2013 року у цій справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: