У Х В А Л А іменем україни08 жовтня 2014
рокум. Київ Колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі: головуючого Луспеника
Д.Д., суддів: Закропивного О.В.,
Лесько А.О., Хопти С.Ф.,
Черненко В.А.,
розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
Херсонського обласного краєзнавчого
музею, третя особа - первинна
профспілкова організація Херсонського
обласного краєзнавчого музею, про
визнання незаконним наказу про
накладення дисциплінарного стягнення,
за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 11 березня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Херсонської
області від 05 травня 2014 року,в с т а н о в
и л а: У листопаді 2013 року ОСОБА_3
звернувся до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що він працює у
Херсонському обласному краєзнавчому
музеї (далі - ХОКМ) на посаді старшого
наукового співробітника. 23
серпня 2013 року наказом № 92-М йому
оголошено догану за порушення трудової
дисципліни - невиконання рішення
науково-методичної ради ХОКМ №
9 від 30 жовтня 2008 року та п. 1 наказу № 65-М
від 14 листопада 2008 року «Про попереднє
надання до наукової частини ХОКМ
співробітниками музею матеріалів для
публікацій або для виступів у ЗМІ», де
зазначені посади та місце роботи
автора, або є посилання на предмети з
колекції музею. Позивач вважає наказ
про накладення дисциплінарного
стягнення незаконним. Крім того, він є
головою первинної профспілкової
організації Херсонського обласного
краєзнавчого музею, а притягнення його
до дисциплінарної відповідальності
проведено з порушенням процедури,
передбаченої ч. 2 ст. 252 КЗпП України. У
зв'язку з цим просив суд визнати
незаконним наказ № 92-М від 23 серпня
2013 року про накладення на нього
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани. Рішенням Суворовського
районного суду м. Херсона від 11 березня
2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Херсонської
області від 05 травня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено. У
касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції. Касаційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав. Відмовляючи у задоволенні
позову, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, виходив із того,
що позивачем було допущено порушення
трудової дисципліни і тому підстави
для визнання незаконним наказу про
притягнення його до дисциплінарної
відповідальності відсутні. З такими
висновками судів погодитись не можна,
оскільки ці висновки суперечать
вимогам закону та не ґрунтуються на
матеріалах справи.Статтею 213 ЦПК
України передбачено, що рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.
Зазначеним вимогам закону судові
рішення не відповідають.
Судом установлено, що ОСОБА_3 перебуває
у трудових відносинах з відповідачем з
1984 року й працює на посаді старшого
наукового співробітника
науково-природничого відділу
Херсонського обласного краєзнавчого
музею, з 16 листопада 2011 року є головою
первинної профспілкової організації
Херсонського обласного краєзнавчого
музею (а. с. 9-10, 98-100).
Відповідно до рішення
науково-методичної ради Херсонського
обласного краєзнавчого музею № 9 від 30
жовтня 2008 року та п. 1 наказу директора
Херсонського обласного краєзнавчого
музею за № 65-М від 14 листопада
2008 року «Щодо публікацій та виступів у
ЗМІ співробітників ХОКМ»
співробітникам музею наказано,
матеріали для публікації або для
виступів у ЗМІ, де зазначені посада та
місце роботи автора або є посилання на
предмети з колекції музею, попередньо
надавати до наукової частини музею, про
що позивач ОСОБА_3 був ознайомлений
особисто (а. с. 78). У
газеті-громадсько-політичному
тижневику «Вгору» за № 30(65) від
25 липня 2013 року було опубліковано
статтю під назвою «Песок - источник
жизни», автором якої зазначено
старшого наукового співробітника
Херсонського обласного краєзнавчого
музею ОСОБА_3 (а. с. 62-63).
Наказом директора Херсонського
обласного краєзнавчого музею
№ 92-М від 23 серпня 2013 року до ОСОБА_3
було застосовано дисциплінарне
стягнення у вигляді догани за
порушення трудової дисципліни, а саме
за невиконання рішення
науково-методичної ради ХОКМ № 9 від
30 жовтня 2008 року та п. 1 наказу № 65-М
від 14 листопада 2008 року, оскільки
ОСОБА_3, як старшим науковим
співробітником ХОКМ було викладено
статтю під назвою «Песок - источник
жизни», яка була опублікована у газеті
«Вгору» за № 30(65) від 25 липня 2013
року, без попереднього надання її до
наукової частини музею (а. с. 6).
Відповідно до ст. 147 КЗпП України за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:
1) догана; 2) звільнення.
Законодавством, статутами і
положеннями про дисципліну можуть бути
передбачені для окремих категорій
працівників й інші дисциплінарні
стягнення. Так у п. 7.2 Правил
внутрішнього розпорядку для
працівників Херсонського обласного
краєзнавчого музею, порушення трудової
дисципліни або невиконання чи
неналежне виконання з вини працівника
покладених на нього трудових
обов'язків тягне за собою накладення
дисциплінарного стягнення (а. с. 81-84).
Згідно з ч. 2 ст. 252 КЗпП України зміна
умов трудового договору, оплати праці,
притягнення до дисциплінарної
відповідальності працівників, які є
членами виборних профспілкових
органів, допускається лише за
попередньою згодою виборного
профспілкового органу, членами якого
вони є. Як вбачається з матеріалів
справи, позивач є головою первинної
профспілкової організації
Херсонського обласного краєзнавчого
музею - профорганізатором. Суди,
відмовляючи у задоволенні позову,
послались на протокол зборів первинної
профспілкової організації
Херсонського обласного краєзнавчого
музею № 1 від 06 лютого 2014 року,
проведених на вимогу Суворовського
районного суду м. Херсона (а. с. 128-132),
згідно яких профспілка відмовила у
наданні згоди директору музею на
притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної
відповідальності, виходили з того, що
така відмова є необгрунтованою,
оскільки судом достовірно встановлено,
що позивачем була порушена трудова
дисципліна, та крім того розгляд
профспілкою даного питання відбулося з
порушенням ч. 1 ст. 37 Закону України «Про
професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності». При цьому судами не було
враховано, що перевіряючи дотримання
відповідачем при звільненні з роботи
позивача вимог ч. 7 ст. 43 КЗпП України та
ч. 6 ст. 39 Закону України «Про професійні
спілки, їх права та гарантії
діяльності» від 15 вересня 1999 року №
1045-ХІУ, суд повинен з'ясувати, чи
містить рішення профспілкового органу
про відмову в наданні згоди на
розірвання трудового договору правове
обгрунтування такої відмови, не даючи
при цьому оцінки обґрунтованості
самого рішення. Така правова позиція
викладена у постанові судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 24 вересня 2014 року № 6-104цс14.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про
професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності» у випадках, передбачених
законодавством про працю, виборний
орган первинної профспілкової
організації, членом якої є працівник,
розглядає у п'ятнадцятиденний термін
обґрунтоване письмове подання
роботодавця про розірвання трудового
договору з працівником. Тому не можна
погодитися з висновком суду першої
інстанції про те, що розгляд
профспілкою даного питання відбувся з
порушенням ч. 1 ст. 39 Закону України «Про
професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності», оскільки питання щодо
згоди на притягнення ОСОБА_3 до
дисциплінарної відповідальності було
розглянуто профспілкою на запит суду, а
не за поданням роботодавця. Залишаючи
без змін рішення суду першої інстанції,
апеляційний суд всупереч наявним у
матеріалах справи доказам
необгрунтовано виходив із того, що
правових підстав запитувати згоду
профспілки взагалі не було, оскільки
виборний профспілковий орган у
первинній профспілковій організації
Херсонського обласного краєзнавчого
музею відсутній. Таким чином суди у
порушення вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК
України не врахували норми
матеріального та процесуального права,
які регулюють спірні правовідносини,
не встановили обставин, які мають
значення для правильного вирішення
справи, відповідно до ст. 338 ЦПК України
ухвалені у справі судові рішення
підлягають скасуванню з передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції. Керуючись
ст. ст. 333, 338, 345 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у х в а л и л а :
Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково. Рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 11 березня
2014 року та ухвалу апеляційного
суду Херсонської області від 05 травня
2014 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції. Ухвала
оскарженню не підлягає.
Головуючий:
Д.Д. Луспеник
Судді:
О.В. Закропивний

А.О. Лесько

С.Ф.
Хопта
В.А.
Черненко