Номер провадження 2/754/5399/14
РІШЕННЯ

Іменем України

11.11.2014 року Деснянський районний суд
м.Києва в складі:

головуючого - судді - Зотько Т.А.,

при секретарях - Самойловій
М.М., Малинці А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів,-

В С Т А Н ОВ И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про зменшення розміру
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, посилаючись на те, що за
рішенням Деснянського районного суду
м.Києва від 03.07.2013 року з нього на
користь відповідача на утримання
неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто аліменти у
розмірі 800 грн. щомісяця до повноліття
дитини. Позивач зазначив, що його
матеріальний стан на даний час дуже
скрутний, він не працює, крім того надає
матеріальну допомогу хворому дідусю,
що унеможливлює сплату аліментів у
визначеному судом розмірі, а тому він
змушений звертатись з вказаним позовом
до суду та просить зменшити розмір
аліментів до 450 грн. щомісячно.

В судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_4 позовні вимоги
підтримала у повному обсязі, просила
суд про їх задоволення, посилаючись на
той факт, що за своїм матеріальним
станом позивач неспроможний
сплачувати аліменти у розмірі 800 грн.
щомісячно.

Представник відповідача - ОСОБА_5 позов
не визнала, пославшись на те, що на
даний час відповідач загалом не
сплачує аліментів, а крім того
матеріальну допомогу хворому дідусю
позивача зобов'язані надавати його
діти, а позивач як батько зобов'язаний
надавати допомогу своєму синові, а тому
представник позивача заперечувала
проти будь-якого зменшення розміру
аліментів.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази по
справі, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги є не доведеними у
повному обсязі та не підлягають
задоволенню судом з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно рішення
Деснянського районного суду м.Києва
від 03.07.2013 року зі ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої
дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
стягнуто аліменти у розмірі 800 грн.
щомісяця, із наступною індексацією
згідно чинного законодавства України
до повноліття дитини, що не
заперечували представники сторін по
справі (а.с.4).

Згідно вимог ч.1 ст.192 СК України, розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено, або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

Відповідно до копії трудової книжки,
позивач ОСОБА_1 з 10.04.2014 року звільнений
з попереднього місця роботи за власним
бажанням (а.с.5).

Згідно з рішенням Дарницького
районного суду м.Києва від 13.06.2014 року
зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто
неустойку за прострочення сплати
аліментів в сумі 14.836 грн. 28 коп. (а.с.6-8).

Як вбачається з довідки з місця
роботи відповідача, ОСОБА_2 в ПАТ
"Укрнафта" , загальна сума її доходу за
період за період з квітня 2014 року по
вересень 2014 року становить 73.567 грн. 57
коп. (а.с.39, 40).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.3 Конвенції
про права дитини, прийнятої
Генеральною Асамблеєю ООН 21.12.1995 року, в
усіх діях щодо дітей, незалежно від
того, здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються
забезпечити дитині такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживають всіх
відповідних законодавчих і
адміністративних заходів.

Відповідно до ст.141 СК України мати та
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, і розірвання шлюбу між
ними не впливає на обсяг їх прав та не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки
зобов'язані піклуватись про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток.

Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України,
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності. Батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

Представник позивача в судовому
засіданні пояснила, що позивач не
заперечує проти свого обов'язку щодо
утримання сина, однак просить
врахувати, що на його утриманні
перебуває дідусь - ОСОБА_6, який є особою
похилого віку, пенсіонером та тяжко
хворою людиною.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 є батьком
матері позивача - ОСОБА_4 і дідусем
позивача по справі.

Як вбачається з довідки ОСББ "Згода -96"
позивач зареєстрований та проживає у
квартирі АДРЕСА_1 разом з матір'ю та її
батьками, також за вказаною адресою
зареєстрований неповнолітній син
сторін по справі (а.с.9).

Відповідно до виписки Інституту
урології з історії хвороби
стаціонарного хворого ОСОБА_6 (дідуся
позивача), останньому встановлено
діагноз - захворювання простати, T2N0MX,
внаслідок чого призначене лікування,
вартість якого досить значна, що
підтверджується копіями квитанцій на
придбання ліків, в тому числі і
придбаними позивачем по справі (а.с.10, 11,
12-46, 65-66).

Як вбачається з матеріалів справи,
дідусь позивача - ОСОБА_6 є пенсіонером,
згідно з довідкою ГУ ПФУ у м.Києві від 26
червня 2012 року ОСОБА_7 знаходиться на
обліку в УПФУ в м.Києві, розмір його
пенсії за період з квітня 2014 року по
вересень 2014 року становить 16.984 грн. 98
коп., тобто 2.830 грн. 83 коп. щомісячно,
згідно з довідкою УПФУ в Дарницькому
районі м.Києва, ОСОБА_8 (бабуся позивача
по справі) отримує пенсію за віком,
розмір якої за період з квітня 2014 року
по вересень 2014 року становить 6.949 грн. 68
коп. (щомісячна сума складає 1.158 грн. 28
коп., мати позивача ОСОБА_4 працює
лікарем - стоматологом ПП "ДЛ-ДЕНТ",
розмір її заробітної плати за період з
квітня 2014 року по вересень 2014 року
становить 8.900 грн. (а.с.36, 37, 38).

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України
"Про Державний бюджет України"
прожитковий мінімум на одну особу в
розрахунку на місяць у 2014 році для
працездатних осіб встановлено з 01.10.2014
року у розмірі 1.301 гривня, а для осіб,
які втратили працездатність у розмірі
1.014 гривень.

Таким чином, дідусь позивача ОСОБА_6
отримує пенсію, тобто має сталий дохід,
розмір якої значно перевищує розмір
прожиткового мінімуму визначеного
згідно ст..7 Закону України "Про
державний бюджет України на 2014 рік" з 1
жовтня 2014 року для непрацездатних осіб
у розмірі 1.014 гривень, а тому забезпечує
йому достатній рівень проживання та
дана обставина не може бути прийнята
судом до уваги при вирішенні питання
щодо зменшення розміру аліментів на
утримання неповнолітнього сина сторін
по справі.

Крім того, згідно з вимогами ст.202
Сімейного кодексу України, повнолітня
дочка, син зобов'язані утримувати
батьків, які є непрацездатними і
потребують матеріальної допомоги.

Матір позивача - ОСОБА_4 є донькою
дідуся позивача - ОСОБА_6, а відтак саме
вона зобов'язана утримувати свого
батька, згідно вимог ст.202 СК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.ч.1, 4 ст.60
ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх
позовних вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення вимог
позивача.

Приймаючи рішення про відмову позивачу
у задоволенні заявлених ним позовних
вимог до відповідача, суд в першу чергу
виходив виключно з інтересів
неповнолітнього сина сторін по справі,
який потребує батьківської уваги,
турботи та матеріального забезпечення.

При цьому суд враховує матеріальне
становище сторін по справі, той факт,
що позивач, будучи працездатною особою
за віком, звільнившись з попереднього
місця роботи за власним бажанням з
10.04.2014 року, станом на 21.10.2014 року в
Дарницькому районному центрі
зайнятості не зареєстрований та не
зареєстрований засобами ЄІАС.NET в інших
центрах зайнятості України, а доказів
вживання позивачем заходів щодо
власного працевлаштування з метою
надання матеріальної допомоги
неповнолітньому сину, суду не надано.

Крім того судом враховано, що з 01.10.2014
року прожитковий мінімум на дитину
віком до 6 років становить 1.102 грн., а
розмір аліментів, визначених за
рішенням Деснянського районного суду
м.Києва від 03.07.2013 року, що стягнутий з
позивача на користь відповідача на
утримання спільного неповнолітнього
сина є значно меншим від прожиткового
мінімуму на дитину, а також той факт, що
неповнолітня дитина відвідує дитячий
садочок, вартість за харчування в якому
становить 210 грн. 40 коп. щомісячно, крім
того дитина займається вивченням
англійської мови в Центрі раннього
розвитку "Мандаринка" вартість
навчання в якому становить 220 грн.
щомісячно.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212, 213 - 215 ЦПК
України, ст.ст.141, 150, 192 ч.1, 202 Сімейного
кодексу України, ст.3 Конвенції про
права дитини, прийнятої Генеральною
Асамблеєю ООН 21.12.1995 року, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 про зменшення
розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Деснянський районний суд м.Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подачі
апеляційної скарги.

Суддя Деснянського

районного суду м. Києва
Т.А.Зотько