Справа № 2025/3807/2012
№ провадження 6/629/44/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2014 року Лозівський міськрайонний
суд Харківської області в складі:
головуючого - Харабадзе К.Ш., за участю
секретаря - Гура О.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Лозова Харківської області
подання начальника відділу державної
виконавчої служби Лозівського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України, -

в с т а н о в и в:

Начальник відділу державної
виконавчої служби Лозівського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області звернувся до суду
з поданням про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України, посилаючись на те, що на
виконанні у ВДВС перебуває на
примусовому виконанні виконавчий лист
№2025/3807/2012 від 24.07.2012 року про стягнення
аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на
утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
у розмірі 350,00 грн., щомісяця, починаючи
з 22.06.2012 року і до досягнення дитиною
повноліття. Заборгованість по
аліментам станом на 01.09.2013 року складає
5004,99 грн.. Наявність у боржника
невиконаних зобов'язань є підставою
для обмеження його у праві виїзду за
межі України.

Про день, час і місце розгляду справи
держвиконавець повідомлявся.

Перевіривши матеріали справи та доводи
подання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Стаття 313 Цивільного кодексу України
передбачає, що фізична особа має право
на свободу пересування. Фізична особа,
яка досягла шістнадцяти років, має
право на вільний самостійний виїзд за
межі України. Фізична особа може бути
обмежена у здійсненні права на
пересування лише у випадках,
встановлених законом. Це право
віднесено у Цивільному кодексі України
до особистих немайнових прав фізичної
особи, а саме - до особистих немайнових
прав, що забезпечують природне
існування фізичної особи. Відповідно
до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права
тісно пов'язані з фізичною особою.
Фізична особа не може відмовитись від
особистих немайнових прав, а також не
може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України, порядок вирішення
спорів у цій сфері регулюється Законом
від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України" (далі - Закон № 3857-XII).
Положеннями ст. 6 цього Закону
встановлено, що громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта, або громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, у випадку, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням, -
до виконання зобов'язань (п. 5).

Таким чином, законодавець передбачив
можливість застосування судом
зазначених обмежень, а не обов'язкове
їх застосування, та умову застосування
судом зазначених обмежень - у випадку,
якщо боржник ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням.

Факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, відповідно до
положення ч. 2 ст. 10 ЦПК підлягає
доведенню. Наявність у боржника
невиконаних зобов'язань, невиконання
боржником самостійно цих зобов'язань
протягом строку, зазначеного
держвиконавцем в постанові про
відкриття виконавчого провадження, не
може свідчити про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків. На момент
звернення до суду з поданням факт
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

В поданні не вказано обставини, за
якими державний виконавець дійшов
висновку про наявність у боржника
паспорту для виїзду за кордон, про
намір боржника виїхати за межі України
з метою уникнення сплати боргу. Строк,
на який має бути вжити обмеження, у
поданні не зазначений. Держвиконавцем
не надано належних і допустимих
доказів, що боржник належним чином
повідомлений про відкриття
виконавчого провадження, що боржник
ознайомлений з матеріалами
виконавчого провадження та йому
роз'яснено права і обов'язки, що боржник
ухилився від виконання зобов'язання.
Матеріали справи свідчать про
неповноту вчинення виконавчих дій, із
справи не убачається виконання
держвиконавцем усіх дій, спрямованих
на виявлення у боржника майна чи
грошових коштів, на які б було можливо
звернути стягнення, не убачається
вжиття держвиконавцем інших заходів
примусового стягнення, що вказувало на
здійснення виконавцем всіх можливих та
необхідних дій з метою виконання
рішення.

За таких обставин, суд відмовляє в
задоволенні подання за недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 208-210, 377-1 ЦПК України,
суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні подання
начальника відділу державної
виконавчої служби Лозівського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Лозівський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в 5-
денний строк з дня проголошення ухвали
апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя:
К.Ш.
Харабадзе