АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/360/2014
Головуючий в І інстанції
Сіянко В.М. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області
в складі:

Головуючого:Колісниченка
А.Г.,суддів:Капітан І.А., Вадзінського
П.О.,при секретарі:Герасименко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Голопристанського
районного суду Херсонської області від
29.10.2013 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог - ОСОБА_6 про
вилучення майна та звернення стягнення
на предмет застави та за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк», державне
підприємство «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України, третя
особа - ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання
договору частково недійсним та
усунення перешкод у користуванні
майном, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Голопристанського районного
суду Херсонської області від 29.10.2013
року первісний позов ПАТ КБ
«Приватбанк» задоволено. Вилучено у
ОСОБА_5 належний йому на праві
власності та передано в заклад ПАТ КБ
«Приватбанк» предмет застави -
автомобіль MITSUBISHI, модель OUTLANDER, рік
випуску 2005, № кузова, шасі: НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2, комплект
ключів від нього та свідоцтво про
реєстрацію зазначеного транспортного
засобу. В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ SI20A820010380 від 15.08.2008 року в сумі 67712, 287
доларів США, що еквівалентно 541021, 15 грн.
Звернуто стягнення на предмет застави:
автомобіль MITSUBISHI, модель OUTLANDER, рік
випуску 2005, № кузова, шасі: НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2, який
належить на праві власності ОСОБА_5, з
наданням права ПАТ КБ «Приватбанк»
укладання від імені ОСОБА_5 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою - покупцем, із зняттям
зазначеного автомобіля з
реєстраційного обліку в органах ДАІ.
Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» 3555 грн. 70 коп. судового
збору. У задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_5 до ПАТ КБ «Приватбанк»
про визнання договору частково
недійсним та усунення перешкод у
користуванні майном відмовлено
повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду
ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій
зазначає, що судом першої інстанції не
було досліджено, що заставодавець
ОСОБА_6 не відчужував свій автомобіль
ОСОБА_5, і тому підстав для застосування
до спірних правовідносин приписів
Законів України «Про заставу» та «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» про витребування
майна у ОСОБА_5 у суду не було, адже
ОСОБА_5 є добросовісним набувачем. Крім
того, оскільки відчуження автомобіля,
зняття його з реєстрації та продаж гр..
ОСОБА_7 заставодавець ОСОБА_6 вчинив
свідомо, ввівши в оману позивача, то
позивач мав право звернутися з вимогою
до суду про визнання договорів
купівлі-продажу автомобіля між ОСОБА_6 -
ОСОБА_7 та ОСОБА_7 - ОСОБА_5 недійсними.
Також зазначає, що примусове
відчуження об'єктів права приватної
власності може бути застосоване як
виняток з мотивів суспільної
необхідності, на підставі і в порядку,
встановлених законом та за умови
попереднього і повного відшкодування
їх вартості. Але ніякої суспільної
необхідності не виникало, ніякого
повного відшкодування апелянту
рішенням суду не передбачено. На
підставі чого, просив рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«Приватбанк» відмовити.

ОСОБА_5, у судовому засіданні на
задоволенні апеляції наполягав, з
підстав зазначених у скарзі.

Представниці ПАТ КБ «Приватбанк» -
Сукач А.А., Кобзар Ю.Б., у судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечували,
вважаючи рішення суду першої інстанції
законним та обґрунтованим.

Представники ДП «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України
Дадонов В.В. та Пузова І.Г., у судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечували,
вважаючи рішення суду законним та
обґрунтованим.

Від ОСОБА_7 надійшло клопотання в якому
він просить апеляційну скаргу
задовольнити, а рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове,
яким у задоволенні позовних вимог ПАТ
КБ «Приватбанк» відмовити. А також
просив суд розглядати справу за його
відсутності.

ОСОБА_6 до суду не з'явився, про причини
неявки не повідомив, заяви про розгляд
справи за його відсутності не подав. За
таких обставин, колегія суддів, вважає
за можливе розглянути справу без його
участі на підставі ч. 2ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, учасників
процесу, які з'явились до суду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, у визначених цивільно-
процесуальним законом межах, колегія
суддів вважає, що скарга задоволенню не
підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідно до ст.. 27 ЗУ «Про заставу»,
застава зберігає силу у разі якщо
предмет застави переходить у власність
іншої особи, колегія суддів
погоджується з таким висновком суду,
оскільки до нього він дійшов повно і
всебічно дослідивши обставини справи,
дав належну оцінку наданим сторонами
доказами та вирішив спір з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Як вбачається з матеріалів справи,
15.08.2008 року між позивачем та
відповідачем ОСОБА_6 було укладено
кредитно- заставний договір № SI20A820010380
, відповідно до умов якого, останній
отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» кредит
у сумі 21155, 64 долари США зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 16, 92 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення - 18.08.2013 року. В
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором ОСОБА_6 надав у
заставу належний йому автомобіль
MITSUBISHI, модель OUTLANDER, рік випуску 2005, №
кузова, шасі: НОМЕР_1, реєстраційний
номер НОМЕР_3 (а.с. 14-20).

Відповідно до витягу з Державного
реєстру обтяжень рухомого майна № 39050139
від 30.11.2012 року зазначений вище
автомобіль був зареєстрований як
об'єкт обтяжень 20.08.2008 року. 30.11.2012 року
було зареєстровано зміни до обтяження
№ 7775488 шляхом звернення стягнення на
предмет обтяження (а.с. 25-27).

04.05.2011 року згідно довідки - рахунку
ОСОБА_6 продав спірний автомобіль
ОСОБА_7, а останній, в свою чергу 02.08.2011
року продав автомобіль ОСОБА_5. Згідно
довідки - рахунку, який зареєстрував
його за собою, у зв'язку з чим змінився
реєстраційний номер автомобіля з
НОМЕР_3 на НОМЕР_2.

Відповідно до п. 2 ст. 590 ЦК України,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави, у разі, коли зобов'язання не
було виконано у встановлений строк ,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Пунктом 12 кредитно-заставного договору
передбачено, що у випадку порушення
застоводавцем ( позичальником)
зобов'язань за кредитним договором або
за договором застави, заставодавець
зобов'язаний передати предмет застави
заставодержателю в заклад.

Згідно ст. 19 ЗУ «Про заставу», за
рахунок заставленого майна
заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначаються на момент
фактичного задоволення.
Заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо на момент настання терміну
виконання зобов'язання, забезпеченого
заставою, воно не буде виконано.
Звернення стягнення на заставлено
майно здійснюється за рішенням суду
або третейського суду, на підставі
виконавчого напису нотаріуса, якщо
інше не передбачено законом, або
договором застави.

В порушення зазначених вимог закону та
умов договору, відповідач ОСОБА_6
зобов'язання за кредитним договором не
виконує; предмет застави в заклад не
передав. А також в порушення вимог ст. 586
ЦК України та ст.17 ЗУ «Про заставу» без
згоди ПАТ КБ «Приватбанк» реалізував
заставлений автомобіль ОСОБА_7, а той в
свою чергу продав ОСОБА_5

Згідно ст. 27 ЗУ «Про заставу» застава
зберігає силу, якщо однією з підстав,
зазначених в законі, майно або майнові
права, що складають предмет застави ,
переходять у власність іншої особи. А
згідно ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень» зареєстроване обтяження
також зберігає силу для нового
власника ( покупця) рухомого майна. При
цьому, відповідно до ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» особа, яка
придбала це майно за відплатним
договором, вважається його
добросовісним набувачем згідно зі ст.
388 ЦК України лише за умови відсутності
в державному реєстрі обтяжень рухомого
майна відомостей про обтяження цього
рухомого майна. І лише в такому випадку
добросовісний набувач набуває право
власності на таке рухоме майно без
обтяжень.

Доводи апелянта ОСОБА_5 про те, що він є
добросовісним набувачем, а про
наявність договору застави спірного
автомобіля його не було відомо, колегія
суддів до уваги не приймає, оскільки
застава зберігає свою силу при
переході права власності на об'єкт
застави, і тому не дає підстав апелянту
для визнання права власності.

Зважаючи на наведене, колегія суддів не
вбачає підстав для скасування чи зміни
рішення суду першої інстанції, а відтак
і для задоволення апеляційної скарги.

Інші доводи також відхиляються,
оскільки вони не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а
рішення Голопристанського районного
суду Херсонської області від 29.10.2013
року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: