Провадження № 2/201/2885/2014р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014р.
Жовтневий районний
суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко
Н.В.

при секретарі - Кірієнко
Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в
інтересах малолітнього ОСОБА_3,
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області (третя особа
- Орган опіки та піклування виконавчого
комітету Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради) про усунення
перешкод у користуванні квартирою
шляхом визнання особи втратившею право
користування житловим приміщенням та
зобов'язання зняти з реєстраційного
обліку,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2014р. ОСОБА_1 звернулася до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2,
яка діє в інтересах малолітнього
ОСОБА_3, Головного управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області (третя особа
- Орган опіки та піклування виконавчого
комітету Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради) про усунення
перешкод у користуванні квартирою,
розташованою за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом визнання малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право
користування житловим приміщення -
квартирою, розташованою за адресою:
АДРЕСА_1; зобов'язання Головного
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області зняти з реєстраційного обліку
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. № 2-4).

В обґрунтування позовних вимог в
позовній заяві вказала, що вона є
власником даної квартири, яку придбала
у ОСОБА_4 за нотаріально посвідченим
договором купівлі-продажу від 23.04.2014р.
На момент придбання квартири в ній було
зареєстровано дві особи - власник
ОСОБА_4 та його колишня дружина - ОСОБА_2
ОСОБА_4 пообіцяв знятися з
реєстраційного обліку після укладання
договору купівлі-продажу. ОСОБА_2 на
момент придбання квартири майже шість
років там не проживала, тому ГУ ДМСУ в
Дніпропетровській області знято її з
реєстрації у спірній квартирі на
підставі рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 16.06.2014р. по
справі № 201/5530/14ц , яким усунуто для
ОСОБА_1 перешкоди в користуванні та
розпорядженні квартирою, визнавши
ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування цим житлом. Під час зняття
з реєстрації на підставі рішення суду
ОСОБА_2 з'ясувалося, що у квартирі
зареєстрований її малолітній син -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Факт не проживання
малолітнього ОСОБА_3 у квартирі
підтверджується довідкою, про те, що
він навчається у загальноосвітній
школі № 217 Дарницького району м. Києва,
а також рішенням суду, яким визначено
місце проживання малолітнього ОСОБА_3 з
його матір'ю ОСОБА_2

Враховуючи викладене, посилаючись на
норми ст. 71. 72 ЖК України, ст.ст. 383, 391 ЦК
України, ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 7 Закону України
"Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні",
просить суд вимоги задовольнити.

Позивач та його представник в судове
засідання не з'явилися, про дату місце
та час розгляду справи були
повідомлені належним чином.
Представник позивача - ОСОБА_5 (діє на
підставі довіреності від 25.04.2014р. - а.с.
17) надав заяву, в якій просив справу
розглядати без його участі та участі
позивача та без фіксування технічними
засобами, зазначив, що позовні вимоги
підтримує у повному обсязі (а.с. № 68).

Представник малолітнього відповідача
ОСОБА_3 - ОСОБА_2 в судові засідання, які
призначалися по справі на 17.11.2014р. та
24.12.2014р., не з'явилася повторно, про дату
місце та час розгляду справи була
повідомлена належним чином, між тим
конверти повернулися до суду з
відміткою "адресат не проживає", "вибув"
(а.с. № 42-43, 61-62). Крім того, в судове
засідання на 24.12.2014р. відповідачка
повідомлялася відповідно до ч. 9 ст. 74
ЦПК України шляхом опублікування
оголошення в газеті (а.с. № 63, 64.)

Представник відповідача - Головного
управління Державної міграційної
служби у Дніпропетровській області, в
судові засідання по справі, які
призначалися на 17.11.2014р. та 24.12.2014р. не
з'явився, про дату та час слухання
справи був повідомлений належним
чином, що підтверджується наявними в
матеріалах справи розписками (а.с. № 45,
60). 13.11.2014р. до суду надійшла заява
представника відповідача ОСОБА_6, в
якій вона просить розглядати справу за
відсутності їх представника та винести
рішення згідно норм чинного
законодавства (а.с. № 46).

Представник третьої особи - Органу
опіки та піклування виконавчого
комітету Жовтневої районної у
м. Дніпропетровську ради - в судові
засідання, які призначалися на 17.11.2014р.
та 24.12.2014р. не з'явився, про дату та час
слухання справи був повідомлений
належним чином, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
розписками (а.с. № 44, 59). 17.11.2014р. до суду
надійшла заява представника третьої
особи Корабльової І.Г. (яка діє за
дорученням від 22.09.2014р.), в якій вона
просить розглядати справу за
відсутності їх представника та без
фіксування технічними засобами (а.с. №
34, 47).

За таких обставин суд вважає за
можливе розглядати дану справу за
відсутності відповідачів (їх
представників) та третьої особи на
підставі ст. 169 ЦПК України, та винести
по справі рішення на загальних
підставах, встановлених ЦПК України,
оскільки думка одного з відповідачів
по справі - ГУ ДМСУ у Дніпропетровській
області, буде врахована при розгляді
справи.

Розгляд справи відбувався за правилами
ч.2 ст. 197 ЦПК України без фіксування
судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
власницею квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, яку
придбала у ОСОБА_4 за нотаріально
посвідченим договором купівлі-продажу
від 23.04.2014р. (а.с.№ 7). Право власності
зареєстроване у Державному реєстрі
прав на нерухоме майно, що
підтверджується витягом від 23.04.2014р. №
20869120 (а.с. № 7).

Як вбачається із довідки ЖБК № 311 від
22.04.2014р. (а.с. № 8), на момент придбання
квартири в ній було зареєстровано дві
особи - власник ОСОБА_4 та його колишня
дружина - ОСОБА_2 Як видно з довідки КП
"Житлосервіс" "Приозерне" у
Оболонському р-ні м. Києва ЖЕК № 0501 від
07.05.2014р. (а.с. № 13), ОСОБА_4 проживає та
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2. На
цій же житловій площі проживають та
зареєстровані його нинішня дружина
ОСОБА_8 та син ОСОБА_3

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 16.06.2014р., яке
набрало законної сили 27.06.2014р., усунуто
для ОСОБА_1 перешкоди в користуванні та
розпорядженні квартирою, визнано
колишню дружину ОСОБА_4 - ОСОБА_2 такою,
що втратила право користування цим
житлом та знято Головним управлінням
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області її з
реєстрації у спірній квартирі (а.с. № 9 -
11).

Наразі у спірній квартирі
зареєстрований малолітній син ОСОБА_4
та ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується листом відділу
адресно-довідкової роботи ГУ ДМС в
Дніпропетровській області від 03.12.2014р.
№ 2416 (а.с. № 56).

На неодноразові виклики суду ОСОБА_2 за
адресою АДРЕСА_1, конверт повертався із
відміткою пошти "адресат не проживає",
"вибув" (а.с. № 42-43, 61- 62).

Як вбачається з рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від
16.02.2009р. , яким скасовано рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 18.12.2008р.,
остаточним рішенням суду є таке, яким
визначено місце проживання
неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
матір'ю ОСОБА_2 у місті Києві (а.с. № 14 -
16).

Факт не проживання малолітнього ОСОБА_3
у квартирі підтверджується довідкою
загальноосвітній школі № 217
Дарницького району м. Києва від 12.05.2014р.
№ 67 (а.с. № 12) про те, що він навчається в
2а класі даної школи.

Суд зазначає, що в даному випадку має
місце позов власника житла до особи,
яка користувалася житлом на правах
члена сім'ї власника.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи
захисту цивільних прав і інтересів
осіб. Виходячи з загальних положень
права власності, власнику належить
права володіння, користування та
розпорядження своїм майном. Захист
права власності регулюється нормами
Цивільного кодексу України.

Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що
члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право
користування цим житлом. Право
користування житлом втрачає член сім'ї
власника у разі відсутності без
поважних причин понад один рік.

Цивільне законодавство не передбачає
збереження права користування житлом
за громадянами, які хоча і правомірно
вселилися у спірну квартиру власника,
але на час розгляду справи не є членом
його сім'ї.

Суд виходить з того, що сама по собі
реєстрація у будинку не надає право
особі на проживання у ньому. Відповідач
не проживає у будинку, особистих речей
його немає. На час розгляду справи
фактично не проживає в ньому більше
року.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про
охорону дитинства" від 26.04.2001р. № 2402-III
діти - члени сім'ї наймача або власника
жилого приміщення мають право
користуватися займаним приміщенням
нарівні з власником або наймачем.

Мати малолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_2 не є
наймачем квартири. Відповідно до ч. 4.
ст. 29 ЦК України місцем проживання
фізичної особи, яка не досягла десяти
років, є місце проживання її батьків.

Як встановлено судом, малолітній
ОСОБА_3 у спірній квартирі не живе, живе
на даний час у м. Києві з
матір'ю, між тим зберіг реєстрацію
свого проживання за адресою у м.
Дніпропетровську.

Правовідносини між сторонами
регулюються Законом України від
11.12.2003р. № 1382-IV „Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в України", зі ст. 7 якого
вбачається, що питання про зняття з
реєстрації колишніх членів сім'ї
власника квартири залежить від
вирішення питання про їх право
проживання в цьому житловому
приміщенні (відсутність такого права,
втрата права користування), яке
регулюється ст. 71, 72, 156 ЖК України та ст.
405 ЦК України.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що малолітній ОСОБА_3, який
був зареєстрований у квартирі 15.06.2006р.,
хоч і набув права користування цією
квартирою, але цим правом не
користується понад рік, тому є таким, що
втратив право користування квартирою.

Підводячи підсумок вищезазначеному,
суд вважає, що вимоги позивача
підлягають задоволенню та суд вважає
за можливе захистити право позивача
шляхом визнання малолітнього ОСОБА_3
таким, що втратив право користування
спірною квартирою та зняття його з
реєстрації Головним управлінням
Державної міграційної служби у
Дніпропетровській області.

Обговорюючи питання розподілу судових
витрат, з урахуванням задоволення
позовних вимог у повному обсязі, на
підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за
можливе стягнути з представника
малолітнього відповідача - ОСОБА_2 на
користь позивача суму сплаченого при
подачі позову судового збору в розмірі
243 грн. 60коп. (а.с. № 1), оскільки дії
ОСОБА_2 призвели до порушення прав
позивачки (не зняла свою малолітню
дитину з реєстраційного обліку).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 71, 72 ЖК України, ч. 4 ст. 29, ст.ст. 383,
391, 405 ЦК України, ч. 1 ст. 3,
ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в України" від
11.12.2003р. № 1382-IV, ст. ст. 8, 10, 11, 60, 74-76, 88, 169,
ч. 2 ст. 197, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
яка діє в інтересах малолітнього
ОСОБА_3, Головного управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області (третя особа
- Орган опіки та піклування виконавчого
комітету Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради) про усунення
перешкод у користуванні квартирою
шляхом визнання особи втратившею право
користування житловим приміщенням та
зобов'язання зняти з реєстраційного
обліку - задовольнити.

Усунути перешкоди для ОСОБА_1 в
користуванні квартирою АДРЕСА_1, яка
належить їй на праві власності.

Визнати малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право
користування житловим приміщення -
квартирою, розташованою за адресою:
АДРЕСА_1.

Зобов'язати Головне управління
Державної міграційної служби України
в Дніпропетровській області зняти з
реєстраційного обліку малолітнього
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 243
грн.60коп.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська.

Суддя:

Ткаченко Н.В.