РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року Київський районний
суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Шабатько Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні клопотання про зупинення
провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про вселення, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся у суд з
позовом до відповідачів, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, про усунення перешкод в
користуванні власністю та вселення. В
обгрунтвання своїх вимог зазначає, що
йому на підставі договору дарування
належить ? частина квартири АДРЕСА_1.
Рішенням суду був визначений порядок
користування вказаною квартирою,
зокрема попередньому власнику (від
якого у дар отримав частку) виділено в
користування кімната 3 площею 15 кв.м.
Між тим, відповідачі чинять йому
перешкоди в користування його
власністю, внаслідок чого він
вимушений звернутися до суду.

Відповідач - ОСОБА_2, у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечувала, зазначаючи, що спірну
квартиру на теперішній час займає її
сім»я, в тому числі син - ОСОБА_3, у
позивача є інше житло та вона заперечує
проти проживання позивача у спірній
квартирі.

Співвідповідач - ОСОБА_3, у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду був повідомлений належним
чином.

Суд заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає за
необхідне позовні вимоги задовольнити,
з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
власності позивачу та відповідачам.
Зокрема позивачу належить ? частка
спірної квартири, на підставі договору
дарування, укладеного 10.06.2013р. між ним
та ОСОБА_4.

Відповідно до статті 41 Конституції
України, частини 1 статті 321 Цивільного
кодексу України право власності є
непорушним, ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право усунення
будь-яких порушень його прав хоч би ці
порушення і не були пов'язані з
позбавленням володіння. Способи
захисту права власності передбачені
нормами статей 16, 386, 391 Цивільного
кодексу України. Об'єктом власності
особи може бути, зокрема, житло -
житловий будинок, квартира (статті 379, 382
Цивільного кодексу України).

Права власника квартири визначені
статтею 383 Цивільного кодексу України,
статтею 150 Житлового кодексу України,
які передбачають право власника
використовувати житло для особистого
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Як зазначено позивачем та у судовому
засіданні визнано відповідачем -
ОСОБА_2 вона, в тому числі із своїм сином
- ОСОБА_3, перешкоджають проживанню
позивача у спірній квартирі, не бажають
із ним мешкати.

Крім того, факт перешкоджання
відповідачами позивачу у проживанні в
спірній квартирі , підтверджується
його зверненням до міліції .

Таким чином, судом встановлено, що
право позивача на користування своєю
власністю - ? частиною квартира АДРЕСА_1
порушено відповідачами, і оскільки
йому чиняться перешкоди у користуванні
цим майном, він має право вимагати
усунення таких перешкод шляхом
вселення у квартиру.

Посилання відповідача на те, що
позивач ніколи в спірній квартирі не
мешкав та у нього є інше житло, судом не
приймається, оскільки у відповідності
до ст. 317 ЦК України на зміст права
власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.2 ст. 358 ЦК України
співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

За відсутності згоди порядок
володіння та користування майном
визначається судом.

Рішенням Київського районного суду
м.Харкова від 06.09.2006р., яке набрало
законної сили, визначений порядок
користування спірною квартирою, а саме:
ОСОБА_4 (особі яка подарувала позивачу
свою частку) виділено в користування у
спірній квартирі кімнату 3 площею 15
кв.м.

Враховуючи , що рішенням суду
встановлений порядок користування
спірною квартирою, вказане рішення є
чинним, та його дія поширюється на
нового власника, в даному випадку
позивача, який набув право власної на
частку квартири, яка належала ОСОБА_4,
суд вважає за необхідне усунути
перешкоди позивачу в користуванні
власністю - ? часткою квартири АДРЕСА_1,
шляхом вселення його в житлову кімнату
№3 площею 15 кв.м.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 10, 11, 27, 60, 208-218 ЦПК
України, суд ,-

вирішив :

Позовні вимоги задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в
користуванні власністю - ? часткою
квартири АДРЕСА_1, шляхом вселення
ОСОБА_1 в житлову кімнату №3 площею 15
кв.м. квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп.
по 57 грн. 35 коп. з кожного відповідача.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом

десяти днів з дня його проголошення,
через суд першої інстанції. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строків для подачі
апеляційної скарги.

Суддя
Бородіна Н.М.