Справа №490/8355/13-ц 28.01.2014 28.01.2014 28.01.2014
Провадження №22-ц/784/271/14
Провадження № 22-ц/784/271/14
інстанції: Батченко О.В.
Суддя-доповідач
апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2014 року колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого:
Базовкіної Т.М.,

суддів:
Кушнірової Т.Б.,

Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання:
Руднік Є.М.,

без участі осіб, які беруть участь у
справі і належним чином повідомлені
про час та місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві цивільну
справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3

на рішення Центрального районного суду
м. Миколаєва від 14 жовтня 2013 року за
позовом ОСОБА_3 до Заводського
районного суду м. Миколаєва, Державної
казначейської служби України про
відшкодування майнової шкоди,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 р. ОСОБА_3 звернувся з
позовом до Заводського районного суду
м. Миколаєва, Державної казначейської
служби України про відшкодування
майнової шкоди.

В обґрунтування своїх вимог,
позивач посилався на те, що внаслідок
прийняття 20 червня 2012 р. незаконної, на
його думку, ухвали Заводським районним
судом м. Миколаєва про
відмову у відкритті провадження за
його скаргою на постанову державного
виконавця Державної виконавчої служби
Заводського району м. Миколаєва, яка
скасована ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 11 вересня 2012
р., йому було завдано майнової шкоди в
сумі 109 грн. 30 коп., яка пов'язана зі
сплатою судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
вказує на невідповідність висновків
суду щодо

відсутності підстав для задоволення
позову вимогам закону і просить
рішенні суду скасувати, ухвалити нове
по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді,
дослідивши матеріали позовної заяви,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається,
що ухвалою судді Заводського районного
суду м. Миколаєва від 20 червня 2012 р.
відмовлено у відкритті провадження за
скаргою ОСОБА_3 на постанову державного
виконавця Державної виконавчої служби
Заводського району м. Миколаєва.

Ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 11 вересня 2013
р. ухвалу про відмову у відкритті
провадження скасовано.

При оскарженні в апеляційному порядку
ухвали судді від 20 червня 2012 р. ОСОБА_3
сплачено107 грн. 30 коп. судового збору та
2 грн. комісії банку.

За такого позивач вважає, що внаслідок
постановлення незаконної ухвали
суддею Заводського районного суду м.
Миколаєва йому було завдано майнової
шкоди в сумі 109 грн. 30 коп.

Здійснення правосуддя в Україні
врегульовано конституційними нормами
окремо від діяльності інших органів
державної влади.

В силу положень ст. ст. 62, 126 і 129
Конституції України, відповідно до
яких матеріальна та моральна шкода,
заподіяна при здійсненні правосуддя,
відшкодовується державою лише
безпідставно засудженій особі в разі
скасування вироку як неправосудного;
судді при здійсненні правосуддя
незалежні і підкоряються лише закону,
вплив на них у будь-який спосіб
забороняється і що однією з основних
засад судочинства є забезпечення
апеляційного та касаційного
оскарження рішення суду, крім випадків,
установлених законом.

В силу ч. 5 ст. 1176 ЦК України шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
внаслідок постановлення судом
незаконного рішення в цивільній
справі, відшкодовується державою в
повному обсязі в разі встановлення в
діях судді (суддів), які вплинули на
постановлення незаконного рішення,
складу злочину за обвинувальним
вироком суду, що набрав законної сили.
Однак і в зазначених випадках за
заподіяну особі шкоду відповідає не
суд або суддя, а держава.

Частиною 6 ст. 1176 ЦК України
передбачена можливість відшкодування
на загальних підставах шкоди, завданої
фізичній або юридичній особі внаслідок
іншої незаконної дії або бездіяльності
чи незаконного рішення органу дізнання
попереднього (досудового) слідства,
прокуратури або суду. При цьому маються
на увазі дії чи бездіяльність, зокрема
суду, які не пов'язані зі здійсненням
правосуддя, відправленням судочинства.

Законом України «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового слідства,
прокуратури і суду» також запроваджено
підстави та порядок відшкодування
шкоди, заподіяної в процесі
кримінального провадження або
провадження про адміністративне
правопорушення (ст. ст. 1, 2).

Таким чином, законом не
передбачено відшкодування шкоди,
заподіяної при розгляді цивільної
справи. Крім того, суд (суддя) як орган
(особа), що здійснює правосуддя, не може
бути відповідачем у цивільній справі.
Винятком є лише випадки, коли суд
(суддя) виступає не як орган (особа), що
здійснює правосуддя, а як будь-яка інша
установа (особа).

Також слід зауважити, що розподіл
судових витрат, порядок їх компенсації
учасникам цивільного процесу
визначено ст. 88 ЦПК України і такі
витрати за своєю природою не можуть
бути віднесені до шкоди.

За такого суд вірно відмовив у
задоволенні позову..

Колегія суддів не може погодитись з
посиланням апелянта на порушення судом
права на судовий захист відповідно до
Конвенції про захист прав людини та
основних свобод, оскільки ст. 15 ЦК
України, ст. ст. 3 , 4 ЦПК України
передбачена можливість для захисту
порушеного або невизнаного права в
порядку та у спосіб, визначений
законами України. Як наведено вище,
встановлене спеціальне законодавче
врегулювання порядку відшкодування
шкоди, завданої незаконними діями,
рішеннями суду (суддів) в окремих
випадках з урахуванням особливостей
здійснення правосуддя.

Також відсутні підстави для
відшкодування позивачеві шкоди на
підставі ч. 7 ст. 48 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів»,
відповідно до якої за шкоду, завдану
судом, відповідає держава на підставах
та в порядку, встановлених законом,
оскільки, як зазначено вище,
законодавством не встановлено
можливості відшкодування шкоди,
завданої під час цивільного
провадження.

З урахуванням викладеного колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити,
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 14 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: