Провадження № 6/228/6/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року
м.
Докучаєвськ

Докучаєвський міський суд Донецької
області у складі судді Єпішина Ю.М. при
секретарі Кириченко О.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду подання виконуючого обов'язки
начальника відділу державної
виконавчої служби Докучаєвського
міського управління юстиції Антонюк
К.І. про заборону виїзду за кордон, -

встановив:

Заявник звернувся до Докучаєвського
міського суду Донецької області з
поданням про заборону виїзду за кордон
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за
адресою: АДРЕСА_1

Обґрунтовуючи подання, заявник
зазначив, що на примусовому виконанні у
відділі державної виконавчої служби
Докучаєвського міського управління
юстиції знаходиться виконавчий лист №
2-2126 від 08.07.2010 року, виданий
Докучаєвським міським судом Донецької
області про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліментів на утримання
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4
частини заробітку (доходу), але не менше
ніж 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку до
повноліття. Боржник ухиляється від
сплати боргу та виконання зобов'язань,
має заборгованість, яка станом на 01.01.2014
року складає 21664,00 грн. Просив суд
вирішити питання про заборону виїзду
за кордон ОСОБА_2, посилаючись при цьому
на положення п. 5 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» та п.п 2, 5 п. 22
Постанови Кабінету міністрів України
«Про затвердження Правил оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення».

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд
розглядає подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України, без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб
за участю державного виконавця.

Заявник в судове засідання не з'явився,
про час та день розгляду справи був
повідомлений належним чином, про
причини неявки суду не відомо.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає подання необґрунтованим та
таким, що не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Законом України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» визначені підстави для
тимчасових обмежень у разі виїзду
громадян України за кордон.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», на яку
посилається заявник, передбачено, що
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадках, якщо: він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи).

Паспорт може бути тимчасово затримано
чи вилучено у випадках, передбачених
пунктами 1-9 частини першої цієї статті.
Тимчасове затримання або вилучення
паспорта у таких випадках
здійснюється судом, органами
прокуратури, внутрішніх справ, служби
безпеки, Державної прикордонної
служби України, військовими
комісаріатами, уповноваженими на те
посадовими особами центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
громадянства, та консульською службою
України.

Постановою Кабінету міністрів України
від 31.03.1995 року №231 (у редакції
постанови Кабінету Міністрів України
від 24.03.2004 року №380) «Про затвердження
Правил оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення»,
на яку також посилається заявник,
визначені підстави для тимчасової
відмови у видачі паспорта / проїзного
документа.

Так, відповідно до п. 22 цієї постанови
громадянину може бути тимчасово
відмовлено у видачі паспорта
проїзного документа у разі, коли діють
неврегульовані аліментні, договірні
чи інші невиконані зобов'язання, - до
виконання зобов'язань або розв'язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, чи
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України (п.п. 2), або він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), до виконання зобов'язань (п.п. 5).
Пунктом 24 цієї ж постанови передбачено,
що у разі виявлення підстав,
зазначених у пункті 22 цих Правил,
раніше виданий паспорт / проїзний
документ може бути тимчасово
затримано або вилучено.

Вищезазначені норми, на які заявник
посилається у своєму поданні, як на
підставу його задоволення, не
передбачають заборони виїзду за
закордон, а передбачають лише
тимчасову відмову у видачі паспорта
для виїзду за кордон та його тимчасову
затримку чи вилучення. Незважаючи на
це, заявник у поданні, ставить питання
саме про заборону виїзду за кордон.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 6
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» громадянинові України, який
має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 дійсно має паспорт громадянина
України для виїзду за кордон.

У поданні зазначено, що під час
проведення виконавчих дій державним
виконавцем встановлено, що у боржника
ОСОБА_2 є намір покинути межі України,
проте державним виконавцем до подання
не додано жодних доказів на
підтвердження того, що боржник ОСОБА_2
має дійсні наміри покинути територію
України, а сам факт виготовлення
боржником закордонного паспорту не
свідчить про це.

Крім того, ст. 5 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачені
обов'язки і права державних виконавців,
відповідно до якої, державний
виконавець зобов'язаний прийняти усі
можливі та необхідні заходи щодо
виконання виконавчого документу,
передбачені цим Законом.

Разом з тим, до подання не долучені
документи про те, що державним
виконавцем були прийняті усі можливі
та необхідні заходи щодо примусового
виконання виконавчого листа № 2-2126 від
08.07.2010 року, виданого Докучаєвським
міським судом Донецької області про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини
заробітку (доходу), але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку до повноліття.

Відповідно до ст. 4 Цивільного
процесуального України, здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України. Оскільки
подання відділу Державної виконавчої
служби Докучаєвського міського
управління юстиції не ґрунтується на
вимогах чинного законодавства України
у його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 4, 208, 377-1 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання виконуючого
обов'язки начальника відділу державної
виконавчої служби Докучаєвського
міського управління юстиції Антонюк
К.І. про заборону виїзду за кордон про
заборону виїзду за кордон ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя