Справа № 521/9246/14-ц
Провадження № 2/521/5198/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 жовтня 2014 року

Малиновський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді Гуревського
В.К.

за секретаря - Гресько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 з вимогою про
розірвання шлюбу на підставі того, що
сімейні відносини між сторонами не
склалися, сім'я носить формальний
характер. Від цього шлюбу вони мають
неповнолітню дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом з
матір'ю, проте перебуває на його
утриманні. Спір про дитину відсутній. З
2012 року відповідач почала влаштовувати
сварки, бійки, сутички безпідставно
дорікаючи позивачу в порушенні
подружньої вірності. Відповідач
постійно пред'являє йому
необґрунтовані претензії, постійно
ганьбить позивача нецензурною лайкою в
присутності сторонніх осіб та більш
того, в присутності їх дитини.
Відповідач постійно дорікає йому у
відсутності власного житла й
наполягає, щоб він відібрав частину
житлового будинку у своїх батьків,
незважаючи на те, що цей будинок є
власністю його батьків і він не має
жодного ані матеріального, ані
морального права на ці дії. Відповідач
не дозволяє його батькам приходити до
них у гості, зустрічатися з сином і
брати участь у його вихованні. Від
постійних суперечок і скандалів
погіршилося самопочуття позивача,
оскільки він перебуває в стані
постійного стресу. У нього порушився
сон і працездатність. Але найбільше він
переживає за сина, оскільки він є
свідком усіх сварок і сутичок. З цього
приводу дитина дуже сильно переживає,
нервує. Всі ці події не могли не
вплинути на його виховання, в дитини, в
малолітньому віці формується
неправильна модель сімейного життя.
Фактичні шлюбні відносини припинені
майже рік назад. Спільне господарство
сторони не ведуть, втрачені всі фізичні
і духовні зв'язки між ними. Майже рік
він проживає окремо, протягом минулого
часу ані він, ані відповідач не
намагалися відновити сімейні
відносини, збереження сім'ї неможливо,
це суперечить інтересам його та дитини.
Збереження шлюбу можливе на паритетних
засадах, на почуттях взаємної любові та
поваги, взаємодопомоги та підтримки,
тобто на тому, що є моральною основою
шлюбу. Проте відновити ставлення до
відповідача неможливо, оскільки через
її дії він втратив до неї любов та
повагу.

Відповідач надала до суду заперечення
на позов, в якому просила розірвати
шлюб з позивачем та після розірвання
шлюбу призначити їй дошлюбне прізвище
«ОСОБА_2», зазначивши, що мотивування
позовної заяви не відповідає
дійсності, виходячи з наступного.

В своїй позовній заяві позивач зазнає,
що дитина проживає разом із
відповідачем, однак перебуває на його
утриманні, зазначений факт є
голослівним, оскільки ОСОБА_1 майже не
приймає участі у вихованні та
фінансовому утриманні дитини з моменту
припинення шлюбних відносин. З 27.04.2014
року дитина майже повністю перебуває
на утриманні відповідача та її батьків.
Важливим є той факт, що саме з
ініціативи відповідачки вони
припинили жити разом: позивач веде
аморальний спосіб життя, постійно
зловживає алкоголем, вона намагалася
вести бесіди, пояснюючи, що це
неправильно, але він вважає, що цієї
проблеми не існує. Це заважає
нормальному життю їй та їх сину, якій
постійно бачить нетверезого батька,
котрий в стані алкогольного сп'яніння
поводить інколи себе вкрай агресивно,
включаючи рукоприкладство. Позивач не
бере участі у веденні домашнього
господарства, не надає належної
матеріальної допомоги сім'ї, не
займається вихованням дитини, до неї
ставиться грубо та неуважно. Позивач не
здатен підтримувати нормальну
моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися
про побудову сімейних відносин між
собою та іншими членами їх родини.

Щодо фактичного припинення шлюбних
відносин, то після поведінки позивача
та його нестерпних дій по відношенню до
відповідачки, їх дитини та її батьків,
фактичні шлюбні відносини були
припинені з 27.04.2014 року, а не рік тому, як
зазначив позивач у своїй позовній
заяві. Позивач зазначає, що відповідач
влаштовувала бійки, сварки, ображала
його, однак зазначені слова є наклепом.
Позивач зазначає, що вона не дозволяла
його батькам приходити до них у гості
та брати участь у вихованні сина. Але
після їх весілля, 05.06.2010 року батьки
позивача взагалі припинили будь-яке
спілкування з ними майже на 2 роки,
навіть коли народилася дитина, і саме
вона намагалася наладити відносини між
їх родинами, щоб бабуся з дідусем
спілкувались з онуком і саме вона
приводила сина до них у гості. З їх боку
ніколи не було прохань прийти до них у
гості або з власної ініціативи
побачитись з онуком.

Щодо претензій на частину будинку
батьків позивача, про які зазначає
ОСОБА_1 у своєму позові, такі претензії,
як і багато інших фактів зазначених у
позові не відповідає дійсності,
оскільки, під час перебування у шлюбі з
позивачем вони постійно проживали у
приватному будинку її батьків і
питання щодо проживання у будинку
батьків позивача ніхто не ставив.
Позивач своєю позовною заявою принижує
її та гідність сина. Всі обставини, що
зазначені позивачем в позовній заяві,
жодним доказом не підтвердженими.

Позивач у судовому засіданні наполягав
на своїх позовних вимогах.

Відповідач у судове засідання не
з'явилась, надала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутністю, на
розірвання шлюбу з позивачем згодна, із
зазначених позивачем обставин
підтверджує факт не проживання однією
сім'єю, однак з 27.04.2014 року, та
проживання дитини разом із
відповідачем. Всі інші обставини, що
зазначені позивачем, вважає такими, що
жодним доказом не підтверджені.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що рішення у справі можливо
постановити із задоволенням позову.
Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлені такі фактичні
обставини на підставі пояснень сторін,
представлених ними письмових доказів.

04 червня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було укладено шлюб, про що Першим
Малиновським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Одеського міського управління юстиції
04 червня 2010 року, актовий запис № 271.
Від шлюбу є син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейні відносини фактично припинені
тривалий час, сторони спільно не
проживають. Основною причиною
припинення сімейних відносин є те, що
сторони втратили взаєморозуміння,
почуття любові й поваги один до одного,
а також єдність цілей та мети створення
та існування спільної сім'ї. Сторони є
різними за характерами людьми, у них
різні погляди на подружнє життя, у
зв'язку з чим в родині склалися
відчужені відносини. Несумісність
характерів сторін призвела до
припинення шлюбних відносин. Майновий
спір відсутній.

На примирення сторони не згодні,
обґрунтовуючи це тим, що відновлення
сім'ї є неможливим, через що суд не
вважає за необхідне вживати заходів
щодо примирення сторін.

При дослідженні судом фактичних
взаємин між сторонами дійсних причин
розірвання шлюбу встановлено, що
подальше спільне життя чоловіка й
дружини та збереження шлюбу буде
суперечити інтересам чоловіка та
дружини, а також інтересам дитини.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне
проживання чоловіка й дружини та
збереження шлюбу суперечать інтересам
одного з них, інтересам дитини, що мають
істотне значення. Враховуючи, що
побудова сімейних відносин повинна
здійснюватись на паритетних засадах,
на почуттях взаємної любові та поваги,
взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК
України), суд задовольняє позовні
вимоги позивача про розірвання шлюбу.

Видатки по оплаті державного мита при
оформленні реєстрації розірвання
шлюбу в органах РАЦС суд вважає за
необхідне покласти на позивача.

Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який
ухвалив рішення, може визначити
порядок його виконання, вжити заходів
для забезпечення його виконання, про
що зазначає в рішенні.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного
кодексу України, ст. 11, ч. 4 ст. 174, ст. ст.
213, 215, 217 Цивільного процесуального
кодексу України, СУД -

В И Р І Ш И В :

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований Першим Малиновським
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Одеського міського
управління юстиції 04 червня 2010 року,
актовий запис № 271 - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в
органах РАЦС витрати по сплаті
державного мита покласти на ОСОБА_1,
ОСОБА_2 від сплати звільнити.

Встановити порядок виконання рішення,
відповідно до якого це рішення, після
набрання ним законної сили, є підставою
для внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян із залишенням дошлюбного
прізвища відповідача «ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційному суду через суд
першої інстанції апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

СУДДЯ
Гуревський В.К.