АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/3053/2014
інстанції: Хоменко В.Г.
Доповідач: Воронцова Л.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року листопада місяця 13 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П. Ігнатенко
П.Я.При секретарі:Калюжному О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«ДельтаБанк» на рішення Генічеського
районного суду Херсонської області від
06 червня 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«ДельтаБанк» до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «ДельтаБанк» звернулося до
суду з вище зазначеним позовом,
посилаючись на те, що 12 жовтня 2007 р.
товариство з обмеженою
відповідальністю «Комерційний банк
«Дельта», правонаступником якого є ПАТ
«ДельтаБанк» та ОСОБА_5 уклали
кредитний договір №005-21099-121007,
відповідно до умов якого банк відкрив
відповідачу картковий рахунок НОМЕР_1 в
національній валюті, випустив та надав
йому платіжну картку, а також ПІН код до
картки. Згідно п.1.3 Договору банк
відкрив держателю кредитну лінію на
загальну суму 30 000 грн. та на день
укладення кредитного договору
встановив ліміт кредитної лінії на
рахунку в сумі 4 000 грн.

За умовами кредитного договору
позичальник зобов'язався щомісяця в
строки, визначені Правилами,
здійснювати платежі, передбачені
умовами договору.

В зв'язку з тим, що ОСОБА_5 належним
чином умови кредитного договору перед
Банком не виконує, позивач просив суд
стягнути з нього заборгованість за
кредитним договором, яка станом на
20.03.2013 року становить 9 380,39 грн.

Рішенням Генічеського районного суду
Херсонської області від 06 червня 2014
року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення суду
ПАТ «ДельтаБанк», посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального права просить його
скасувати, ухвалити нове рішення про
задоволення позову у повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_5 просить її відхилити,
рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
що з'явилися, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає її підлягаючою
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач надав докази, що
підтверджують виконання його
грошового зобов'язання перед
позивачем, а тому підстави для
задоволення позову відсутні.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та це
встановлено судом, 12 жовтня 2007 р.
товариство з обмеженою
відповідальністю «Комерційний банк
«Дельта», правонаступником якого є ПАТ
«ДельтаБанк» та ОСОБА_5 уклали
кредитний договір №005-21099-121007,
відповідно до умов якого банк відкрив
відповідачу картковий рахунок НОМЕР_1 в
національній валюті, випустив та надав
відповідачу (держателю) платіжну
картку, а також ПІН код до картки;
Згідно п.1.3 Договору банк відкрив
держателю кредитну лінію на загальну
суму 30 000 грн. та на день укладення
кредитного договору встановив ліміт
кредитної лінії на рахунку в сумі 4 000
грн.

Згідно п.1.3 Договору банк самостійно не
більше одного разу на місяць може
змінювати розмір ліміту кредитної
лінії в межах кредитної лінії, при
цьому сторони погодили, що у даному
випадку додаткова угода до договору
про зміну ліміту кредитної лінії
сторонами не укладається

Відповідно до п.3.6 держатель картки
зобов'язаний щомісяця в строки,
визначені Правилами, здійснювати
погашення заборгованості у вигляді
обов'язкового мінімального платежу,
складові якого зазначаються у тарифах.
Складовими обов'язкового мінімального
платежу є частка погашення
заборгованості, Овердрафт та
прострочена заборгованість попередніх
періодів.

Умовами договору визначено, що
держатель сплачує Банку проценти за
користування кредитною лінією та/або
Овердрафтом за ставками, які зазначені
в тарифах. /п.2.3 Договору/

Згідно п.3.7 Договору у разі порушення
держателем строків сплати
заборгованості за кредитною лінією
та/або овердрафтом та процентів за
користування кредитною лінією,
держатель сплачує банку пеню в розмірі,
в строки та в порядку, які визначені
правилами та тарифами.

Згідно тарифів на обслуговування
картки частка обов'язкового погашення
тіла кредиту становить 7 % від суми
використаних коштів станом на день
розрахунку. Обов'язковий мінімальний
платіж складається з процентів за
користування кредитною лінією - 19 %
річних, процентів за недозволений
овердрафт - 90%, плата за обслуговування
кредитного залишку (комісія) - 2,99 %
щомісячно, плати (пеня) за прострочену
заборгованість обов'язкового
мінімального платежу - 0,01 % річних але
не менше та/або не більше 50 грн. за кожен
факт прострочення.

Представник позивача в судовому
засіданні апеляційної інстанції
стверджував, що щомісячні платежі
здійснювалися позичальником не у
повному обсязі, що призвело до
виникнення заборгованості.

Відповідач не надав суду і матеріали
справи не містять квитанцій про оплату
ним кредиту у серпні, листопаді 2008 р.
Згідно виписки по картрахунку /а.с.37, 38/
відсутні відомості про сплату
платежів у серпні, жовтні 2008 р.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень
(ч.1 ст. 60 ЦПК України).

Колегією суддів відповідачу роз'яснено
положення ст.10 ЦПК України та його
право заявити клопотання про
призначення у справі судової
бухгалтерсько - економічної експертизи
для з'ясування питання наявності у
ОСОБА_5 заборгованості за кредитним
договором, однак він ним не
скористався.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором, банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно розрахунку заборгованості від
20.03.2013 року відповідач має
заборгованість по кредиту в сумі 9530,39
грн., яка складається з: тіла кредиту: 5
169,42 грн.; відсотків - 1947,83 грн.; комісії -
2263,14 грн., пені - 150 грн.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Оскільки зобовязання за кредитним
договором щодо повернення грошових
коштів у порядку, визначеному
договором ОСОБА_5 не виконав, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
відповідно до ч. 1 ст. 1050, ст. 1054 ЦК
України банк правомірно вимагає від
нього повернення суми заборгованості
за кредитом.

В суді І інстанції відповідач не
заявляв про застосування строку
позовної давності, тому з нього, як з
позичальника підлягає стягненню
заборгованість у сумі, що відповідає
розрахунку, наданому позивачем, який
відповідачем у законний спосіб та
належними доказами не спростовано в
сумі 9530,39 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог,
відповідач зазначив, що він здійснював
платежі з повернення кредиту, на
підтвердження чого ним були надані
квитанції, згідно яких останнім в
рахунок погашення заборгованості за
укладеним договором внесено грошові
кошти на загальну суму 16 893 грн.
Враховуючи те, що наданий ПАТ
«ДельтаБанк» розрахунок
заборгованості за кредитним договором
відображує вказані позичальником
платежі, містить інформацію щодо дат їх
здійснення, що відповідає датам
вказаним у наданих квитанціях, колегія
суддів дійшла висновку, що ці платежі
позикодавцем були враховані, однак
проведені ним платежі не у повному
обсязі покривали обов'язкові
мінімальні місячні платежі, внаслідок
чого виникла заборгованість, а тому
такі доводи відповідача є
безпідставними.

Всупереч ст.60 ЦПК України України
ОСОБА_5 не довів суду, що взяті на себе
грошові зобов'язання перед ПАТ
«ДельтаБанк» є повністю виконаними та
не надав суду належних та допустимих
доказів, що свідчили б про відсутність
заборгованості.

Враховуючи наведене та те, що ОСОБА_5 не
виконав взяті на себе зобов'язання щодо
повернення кредиту, сплати процентів
та комісії за користування кредитними
коштами, колегія суддів приходить до
висновку, що ухвалене судом першої
інстанції рішення підлягає скасуванню
з ухваленням нового про стягнення з
відповідача на користь позивача суми
кредитної заборгованості у
зазначеному ним розмірі.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ДельтаБанк»
задовольнити.

Рішення Генічеського районного суду
Херсонської області від 06 липня 2014
залишити скасувати, ухвалити нове.

Позов Публічного акціонерного
товариства «ДельтаБанк» до ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
Публічного акціонерного товариства
«ДельтаБанк» заборгованість в сумі
9530,39 грн. та судові витрати в сумі 351,20
грн.

Рішення набуває законної сили з
моменту його проголошення і з цього ж
часу може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: