АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

29 січня 2013 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді
Росік Т.В.

суддів:
Прокопчук Н.О.‚ Мазурик О.Ф.

при секретарі
Обухівському О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на ухвалу Голосіївського районного
суду м. Києва від 19 листопада 2013 року в
справі за скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на дії
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві Галас П.В.,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду
м. Києва від 19.11.2013 року скаргу ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на дії державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві Галас П.В. повернуто
заявнику у зв'язку з неусуненням
недоліків скарги згідно ухвали суду
від 17.10.2013 року.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, подали
апеляційну скаргу, в якій просять
скасувати ухвалу, справу направити до
суду першої інстанції для розгляду.

В обґрунтування своїх вимог
зазначають, що у суду були відсутні
підстави для визнання скарги неподаною
та повернення, оскільки положеннями
Закону України «Про судовий збір»
справляння судового збору за подачу до
суду скарги на дії державного
виконавця не передбачено.

В судовому засіданні суду
апеляційної інстанції ОСОБА_2 та
представник ОСОБА_3 підтримали
апеляційну скаргу, просили її
задовольнити.

Стягувачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6
просили апеляційну скаргу відхилити.

Представник ВДВС Голосіївського
РУЮ у м. Києві в судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлений належним чином,
причину своєї неявки суду не повідомив,
а тому колегія суддів вважає можливим
слухати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність і
обгрунтованість оскаржуваної ухвали в
межах апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до
Голосіївського районного суду м. Києва
зі скаргою на дії державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві Галас П.В. щодо
вселення ОСОБА_5, ОСОБА_6 до АДРЕСА_1.

Ухвалою судді від 17.10.2013 року скаргу
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було залишено без руху
та надано строк для усунення недоліків
скарги у зв'язку з тим, що заявниками не
був сплачений судовий збір за подання
скарги та не надано копій скарги та
доданих до неї документів відповідно
до кількості осіб, які беруть участь у
справі.

19.11.2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду
першої інстанції було подано копії
скарги відповідно до кількості осіб,
які беруть участь у справі та заяву у
якій заявники зазначили, що справляння
судового збору за подання до суду
скарги на дії державного виконавця
законом не передбачено.

Ухвалою судді Голосіївського
районного суду м. Києва від 19.11.2013 року
скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на дії державного
виконавця повернуто заявникам з тих
підстав, що заявниками не був сплачений
судовий збір за подання скарги на дії
державного виконавця.

Проте з таким висновком судді суду
першої інстанції погодитися не можна,
виходячи з наступного.

Судовий контроль за виконанням
судових рішень встановлений у розділі
VII ЦПК України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Статтями 3, 4 Закону України «Про
судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI
визначено об'єкти справляння судового
збору та його розміри.

Наведений у частині другій статті
4 Закону перелік заяв, скарг (дій), за
подання яких до суду або за вчинення
яких судом встановлено ставки судового
збору, за своїм змістом є вичерпним.
Отже, справляння судового збору з інших
заяв (скарг), що подаються до суду,
навіть не зазначених у частині другій
статті 3 Закону, цим законодавчим актом
не передбачено.

З урахуванням того, що а ні
розділом VII ЦПК України , ні Законом
України «Про судовий збір» не
передбачено справляння судового збору
за подання скарги на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби, суд дійшов
передчасного висновку про повернення
скарги.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України
апеляційний суд, розглянувши скаргу на
ухвалу суду першої інстанції, скасовує
ухвалу і передає питання на новий
розгляд до суду, якщо останній порушив
порядок, встановлений для його
вирішення.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що існують підстави
для задоволення апеляційної скарги та
скасування ухвали з передачею питання
на новий розгляд до суду першої
інстанції

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -
задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду
м. Києва від 19 листопада 2013 року
скасувати з передачею питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Справа № 752/18485/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/533/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Пасинок В.С.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Росік Т.В.