Провадження №2/761/6775/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 грудня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого:
судді - Притули Н.Г.

при секретарі:
Паночко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

11 серпня 2014 року до суду надійшла
позовна заява ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства Страхова
компанія «Лафорт», ОСОБА_2 про
стягнення страхового відшкодування.

В позовних вимогах позивач просить:
стягнути з відповідачів на користь
позивача невиплачене страхове
відшкодування в розмірі 13 986,60 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обгрунтовує тим, що 24.11.2012 року
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди було пошкоджено автомобіль
«Хюндай», державний номер НОМЕР_1. Як
зазначає позивач, винним в ДТП визнано
водія ОСОБА_2, цивільно-правова
відповідальність якого застрахована у
ПрАТ СК «Лафорт». Внаслідок ДТП
автомобіль позивача зазнав механічних
пошкоджень та спричинена йому
матеріальна шкода в розмірі 13 986,60 грн.

Страхова компанія свої зобов'язання
належним чином не виконала та не
сплатила страхове відшкодування, а
тому позивач просить стягнути страхове
відшкодування з обох відповідачів.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м.Києва від 09.12.2014 року провадження
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до Приватного акціонерного товариства
Страхова компанія «Лафорт», ОСОБА_2 про
стягнення страхового відшкодування -
закрито в частині позовних вимог до
Приватного акціонерного товариства
Страхова компанія «Лафорт» та
роз'яснено ОСОБА_1, що з вказаними
позовними вимогами про стягнення
страхового відшкодування слід
звертатись в порядку господарського
судочинства.

Позивач в судове засідання не з'явився,
направив до суду листа в якому просить
розглянути позовну заяву в його
відсутність та зазначає, що позовні
вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце слухання
справи. Також не було направлено суду
заперечень чи пояснень на позовну
заяву.

А тому суд продовжив розгляд справи у
відсутність відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень,
тобто обов'язок доказування покладений
на сторони.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши в
сукупності надані в судовому засіданні
докази, суд приходить до висновку про
відмову в задоволенні заявлених вимог
за наступних підстав.

Перевіривши матеріали справи, суд в
судовому засіданні встановив, що
автомобіль «Хюндай», державний номер
НОМЕР_1 належить на праві власності
ОСОБА_3.

Постановою Вінницького районного суду
Вінницької області від 24.12.2012 року
ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП та притягнуто до
адміністративної відповідальності -
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу. Зокрема в постанові
зазначено, що 24.11.2012 року приблизно о 11
год. 40 хв. в м.Вінниця по вул.Соборній,
ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ВАЗ»,
державний номер НОМЕР_2 не вибрав
безпечну дистанцію та здійснив
зіткнення з автомобілем «Хюндай»,
державний номер НОМЕР_1, чим порушив
п.13.1 ПДР України.

Постанова набрала законної сили.

Як встановлено в судовому засіданні,
цивільна відповідальність власника
автомобіля «ВАЗ», державний номер
НОМЕР_2 на момент ДТП - 24.11.2012 року була
застрахована в ПрАТ СК «Лафорт» згідно
Полісу АВ №6299932. Полісом франшиза не
встановлена.

Статтею 988 ч.1 ЦК України передбачено, що
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору.

Згідно ч.2 ст. 8 Закону України «Про
страхування» страховий випадок - подія,
передбачена договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Згідно п.3 ст. 20 Закону України «Про
страхування» при настанні страхового
випадку страховик зобов'язаний
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч.2 ст. 9 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» розмір страхової суми за
шкоду, заподіяну майну потерпілих
становить 50 тисяч гривень на одного
потерпілого.

Статтею 22.1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 28 зазначеного Закону
визначено, що шкода, заподіяна в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди майну потерпілого, - це шкода,
пов'язана з пошкодженням чи фізичним
знищенням транспортного засобу.

У зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки (стаття 29 Закону).

Згідно рахунку-фактури №ВН-0004482 від
26.11.2012 року, для відновлення автомобіля
необхідна сума становить 13 986,60 грн.

Стаття 12.1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначає, що розмір франшизи
при відшкодуванні шкоди, заподіяної
майну потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від страхової
суми, в межах якого відшкодовується
збиток, заподіяний майну потерпілих.
Страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Стаття 36.6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачає, що
Страхувальником або особою,
відповідальною за завдані збитки, має
бути компенсована сума франшизи, якщо
вона була передбачена договором
страхування.

Отже, так як вимоги до страхової
компанії повинні розглядатись в
порядку господарського судочинства,
Полісом не встановлена франшиза, а
також враховуючи, що пошкоджений
автомобіль не належить на праві
власності позивачу, суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 526, 988 ЦК України, Законом України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст. 10,11,15,60,159,212,214, 215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення страхового відшкодування -
відхилити.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
м.Києва через Шевченківський районний
суд м.Києва протягом десяти днів з дня
його проголошення. Сторона, яка не була
присутня при проголошенні рішення може
його оскаржити протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Суддя:
Н.Г.Притула