Справа № 661/2911/14-ц
Провадження № 2/661/1320/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року

Новокаховський міський суд
Херсонської області в складі:

головуючої судді: Сапронової Л.В.

при секретарі: Шашликовій Т.В.

за участю представника відповідача -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Нова Каховка,
Херсонської області в залі суду
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до ОСОБА_2, третя особа на стороні
відповідача - ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет іпотеки,-

встановив:

Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»
або Банк) звернулося до суду із
вказаним вище позовом, посилаючись на
те, що 24.07.2008 року між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк» та
ОСОБА_3 укладено договір про надання
відновлювальної кредитної лінії
№12.2.6-56, відповідно до умов якого
позивач надав ОСОБА_3 кредит в сумі 30 300
доларів США, зі сплатою 14 відсотків
річних та кінцевим терміном повернення
до 23.07.2023 року. В забезпечення виконання
зобов'язань боржника між позивачем та
ОСОБА_2 укладено іпотечний договір №
02-23-12.2.6-56-1366 від 24 квітня 2008 року,
відповідно до умов якого відповідач
надала позивачеві в іпотеку нерухоме
майно вартістю 183362,00 грн., а саме:
трикімнатну квартиру за АДРЕСА_1.

В зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань
станом на 22.01.2014 року виникла
заборгованість у сумі 389 782,96 грн.
Враховуючи викладене, Банк просив в
рахунок часткового погашення
заборгованості ОСОБА_3 звернути
стягнення на трикімнатну квартиру за
АДРЕСА_1., шляхом продажу вказаного
предмету іпотеки ПАТ "Укрсоцбанк" з
укладанням від свого імені договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем за ціною не нижче
встановленої, як іпотечна вартість, за
згодою сторін.

В судове засідання представник
позивача не з`явився, в поданій до суду
заяві позов підтримав, просив справу
розглянути без його участі.

Представник відповідачки - ОСОБА_1 в
судовому засіданні позов не визнала,
посилаючись на те, що підстави для
задоволення позову відсутні, так як
квартира, яка є предметом іпотеки,
відповідає всім умовам та підпадає під
категорію нерухомого майна, щодо якого
Законом України „Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті" від 03.06.2014 року,
встановлено мораторій на стягнення.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
повторно не з'явився з невідомих суду
причин, про розгляд справи
повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24 липня 2008 року
між АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником
якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_3 був
укладений Договір про надання
відновлювальної кредитної лінії №
12.2.6-56, відповідно до якого позивач
надав ОСОБА_3 кредит в сумі 30300 доларів
США, зі сплатою 14 % річних та кінцевим
терміном повернення всієї
заборгованості за Договором кредиту до
23.07.2023 року або достроково, у випадках,
передбачених умовами кредитного
договору (а.с.67-72).

Відповідно до п.п. 3.3.7, 3.3.8 Договору
кредиту позичальник зобов`язаний
сплачувати проценти за користування
кредитом в порядку, визначеному
договором, а також своєчасно і в
повному обсязі погашати кредит із
нарахованими процентами за фактичний
час його використання та можливими
штрафними санкціями.

Згідно п. 4.2 Договору кредиту у випадку
прострочення позичальником строків
сплати процентів, а також строків
повернення кредиту, відповідач
сплачує пеню.

В забезпечення виконання третьою
особою зобов'язань за кредитним
договором був укладений Договір
іпотеки №02-23-12.2.6-56-1366 від 24.04.2008 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Новокаховського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрований в реєстрі за № 2094,
відповідно до якого відповідач - ОСОБА_2
передала позивачу в іпотеку нерухоме
майно, а саме: трикімнатну квартиру за
АДРЕСА_1., яка належить їй на праві
приватної власності на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 05.11.2001року та свідоцтва про право на
спадщину від 19.02.2008року (а.с.63-64).

З умовами вищевказаного договору
відповідач була ознайомлена, договір
особисто нею був підписаний.

Згідно п. 4.1 Іпотечного договору, у разі
невиконання або неналежного виконання
позичальником основного зобов`язання,
Іпотекодержатель має право
задовольнити свої забезпечені
іпотекою вимоги шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 4.6 Іпотечного договору
у разі звернення стягнення на предмет
іпотеки на підставі рішення суду,
реалізація предмета іпотеки
здійснюється у спосіб, зазначений у
відповідному рішенні суду, а саме
шляхом продажу предмета іпотеки
Іпотекодержателем від свого імені
будь-якій особі - покупцеві на підставі
договору купівлі-продажу в порядку,
встановленому статтею 38 ЗУ "Про
іпотеку", або шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження.

Всупереч вимогам кредитного договору
позичальник - третя особа ОСОБА_3
неналежним чином виконував свої
зобов`язання за кредитним договором,
внаслідок чого виникла сума
заборгованості станом на 22.01.2014 року,
яка становить 48 765,54 доларів США, що
еквівалентно 389 782 грн. 96 коп, а саме: 27
933,39 доларів США, що еквівалентно 223
271грн. 59 коп. - заборгованість за
кредитом; 17 078,34 доларів США, що
еквівалентно 136507 грн. 19 коп. -
заборгованість за відсотками; 1090,17
доларів США, що еквівалентно 8713,69 грн. -
пеня за несвоєчасне повернення
кредиту; 2067,98 доларів США, що
еквівалентно 16529 грн. 37 коп. - пеня за
несвоєчасне повернення відсотків, 591,00
доларів США, що еквівалентно 4723,86 грн. -
прострочені нараховані комісії.

Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

Згідно умов договору, ст. 20 Закону
України «Про заставу», Банк має право, з
метою задоволення своїх вимог,
звернути стягнення на предмет застави
у випадку, якщо в момент настання
термінів виконання зобов'язань,
передбачених кредитним договором, вони
не будуть виконані.

Відповідно до ч.1 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» у
разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов`язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет
іпотеки.Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Право банку звернути стягнення на
предмет іпотеки у випадку порушення
кредитного договору або договору
іпотеки передбачене п. 2.4.3,2.4.4
іпотечного договору від 24.04.2008 року.

За правилами частини першої статті 610
Цивільного кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 35 цього Закону у разі
порушення основного зобов'язання
та/або умов іпотечного договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Матеріали справи містять лист від
11.04.2014р. (а.с.74) позивача до ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 про наявність порушень при
виконанні договірних зобов'язань,
намір звернути стягнення на предмет
іпотеки, однак доказів отримання
такого листа відповідачкою та
позичальником не надано.

Відповідно до ч.1 ст.33, ст. 39 Закону
України «Про іпотеку» у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Передбачено звернення
стягнення на предмет іпотеки на
підставі рішення суду.

Проте, 07 червня 2014 року набув чинності
Закон України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» від 03 червня 2014 року
за №1304-VIІ.

Відповідно до положень цього Закону
вбачається, що протягом його дії:

1) не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України «Про заставу» та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України «Про іпотеку», якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: - таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; - загальна
площа такого нерухомого житлового
майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку;

2) не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) інше
майно (майнові права), яке відповідно до
законодавства або кредитного договору
підлягає стягненню з позичальника,
зазначеного у підпункті 1 цього пункту,
при недостатності коштів, одержаних
стягувачем від реалізації (переоцінки)
предмета застави (іпотеки);

3) кредитна установа не може уступити
(продати, передати) заборгованість або
борг, визначений у підпункті 1 цього
пункту, на користь (у власність) іншої
особи.

Суд констатує, що даний закон
розповсюджує свою дію на
правовідносини, які склались між
сторонами спору.

Матеріалами справи підтверджено та не
заперечується представником
відповідача, що позичальник - ОСОБА_3 24
липня 2008 року одержав кредит у Банку в
іноземній валюті зі строком погашення
до 23 липня 2023 року зі сплатою процентів
у порядку та розмірах, встановлених
договором для споживчих цілей. У
забезпечення його виконання
іпотекодавець - ОСОБА_2 передала в
іпотеку - трикімнатну квартиру за
АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник
відповідачки зазначила, що вказана
квартира використовується ОСОБА_2 та
її неповнолітніми дітьми, як місце
постійного проживання, іншого житла
відповідачка не має, ці обставини
підтверджуються довідкою про
реєстрацію з місця проживання
відповідачки від 12.11.2014р, у ОСОБА_2 не
знаходиться у власності інше нерухоме
житлове майно та загальна площа
спірної квартири не перевищує 140 кв.
метрів, тобто спірне нерухоме майно
відповідає всім умовам та підпадає під
категорію нерухомого майна, щодо якого
Законом України „Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті" від 03.06.2014 року
встановлено мораторій на стягнення.

Будь-яких доказів на спростування
позиції відповідача позивачем не
подано.

Тому суд приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.
10, 15, 60, 212-215 ЦПК України, ст. 1 Закону
України "Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті", суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Публічному акціонерному
товариству «Укрсоцбанк» у задоволенні
позову до ОСОБА_2, третя особа на
стороні відповідача - ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Херсонської області
через Новокаховський міський суд.
Апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження, якщо апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Л. В. Сапронова