КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4532/14-ц
Провадження № 2/488/1813/14 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

25.09.2014 року
м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючої по справі судді -
Циганок В.Г.

при секретарі судового засідання -
Спільній Ю.В.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
поділ сумісно нажитого майна подружжя,

Встановив:

В серпні 2014 року ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом, в якому
просила провести поділ сумісно
нажитого майна подружжя та визнати за
неї право власності на ? частину
житлового будинку літ. «А», загальною
площею 114,10 кв.м, житловою площею 67,00 кв.м
з відповідною частиною прилеглих до
нього господарських та побутових
будівель і споруд, який розташований на
земельній ділянці, площею 400,00 кв. м за
адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
позивачка вказує, що 16.11.1974 року вона
уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_4, який
був зареєстрований Корабельним
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Миколаївського
міського управління юстиції. На даний
час їхні шлюбні відносини припинені,
однак шлюб не розірвано. Під час
перебування у шлюбі вони за власні
кошти побудували житловий будинок з
прилеглими до нього господарськими та
побутовими будівлями та спорудами,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1,
а право власності оформили на
відповідача. Пізніше у зв'яжу з втратою
ним правовстановлюючого документу на
будинок, рішенням Корабельного
районного суду м. Миколаєва від
24.06.2014року, який набрав законної сили
07.07.2014р., за ОСОБА_4 визнано право
власності на спірний жилий будинок та
це право 31.07.2014 року зареєстровано у
реєстраційній службі Миколаївського
міського управління юстиції
Миколаївської області за № 6528794.

Оскільки відповідач в
добровільному порядку відмовляється
поділити сумісно нажите майно, просила
суд провести поділ майна подружжя,
визнавши жилий будинок спільною
сумісною власністю подружжя у рівних
частках та визнати за нею право
власності на ? частину вказаного
житлового будинку. Посилаючись на
наведене, просила позов задовольнити.

Позивачка в судове засідання не
з'явилась, надала заяву про слухання
справи у її відсутності, позовні вимоги
підтримала, однак направила у судове
засідання свого представника, який
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та просила їх задовольнити з
підстав, викладених у позові.

Відповідач також до суду не
з'явився, однак надав заяву про
слухання справи у його відсутності,
позов визнав і не заперечував проти
його задоволення.

Суд, вислухавши думку сторін та
дослідивши письмові докази по справі,
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.11.1974 року
між сторонами був укладений шлюб, який
зареєстрований Корабельним відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану

Миколаївського міського управління
юстиції. Від даного шлюбу у них
народилось двоє дітей, які є
повнолітніми. На даний час шлюбні
відносини між сторонами припинені,
однак шлюб не розірваний.

За час шлюбу, сторони за власні
кошти та за рахунок спільної праці
побудували жилий будинок з прилеглими
до нього господарськими та побутовими
будівлями та спорудами, який
розташований на земельній ділянці,
площею 400,00 кв.м за адресою : АДРЕСА_1.

Цей будинок раніше належав
відповідачу на підставі свідоцтва про
право особистої власності на
домоволодіння від 24.08.1984 року, виданого
Корабельним райкомунгоспом на
підставі рішення виконавчого комітету
Корабельної районної ради народних
депутатів міста ОСОБА_1 за № 164 від
06.04.1984р., зареєстрованого в
Миколаївському міжміському бюро
технічної інвентаризації за № 4105 від
24.08.1984 року.

У відповідності до рішення №880
від 05.08.1975 року виконавчого комітету
Миколаївської міської ради депутатів
трудящих Миколаївської області «Про
відвід земельної ділянки для
індивідуального будівництва жилого
будинку громадянину ОСОБА_4», 08.09.1975
року був зроблений відвід в натурі
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1
площею 400кв.м.

У зв'язку із втратою ОСОБА_4
свідоцтва про право особистої
власності на домоволодіння від 24.08.1984
року, виданого Корабельним районним
комунгоспом на підставі рішення
виконавчого комітету Корабельної
районної ради народних депутатів м.
Миколаєва за №164 від 06.04.1984р.,
зареєстрованого в Миколаївському
міжміському бюро технічної
інвентаризації за №4105 від 24.08.1984 року,
відповідач звернувся до суду з позовом
про визнання за ним права власності на
жилий будинок.

Рішенням Корабельного районного
суду м. Миколаєва від 24.06.2014року, що
набрав законної сили 07.07.2014р. за ОСОБА_4
визнано право власності на вказаний
жилий будинок та зареєстрований
31.07.2014року у реєстраційній службі
Миколаївського міського управління
юстиції Миколаївської області за №
6528794.

Згідно з довідки ММБТІ № 2-235 від
04.04.2014року житловий будинок, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
складається з: літ. «А» - житлового
будинку, літ. «Бпд» - погрібу, літ. «Е» -
сараю, літ. «Д» - вбиральні, літ."Г"-душу;
І,1,4,5,ІІ - огорожі, споруди, дійсною
вартістю 146 472грн. Об'єкти самочинного
будівництва відсутні..

Добровільно провести поділ
сумісного майна, а саме, поділ
вищевказаного житлового будинку
сторони не домовилися. Шлюбного
договору про розподіл сумісно нажитого
майна вони не укладали.

Таким чином, існують всі підстави
для поділу сумісно нажитого майна
подружжя, а саме житлового будинку по
АДРЕСА_1, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути, зокрема
визнання права.

Відповідно до ст.60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

На підставі ч. 1 ст. 70 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить їм на праві спільної сумісної
власності і у разі його поділу частки
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Пунктом 22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» №11 від 21.12.2007 року
встановлено, що поділ спільного майна
подружжя здійснюється за правилами,
встановленими статтями 69- 72 СК України
та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що
підлягає поділу, визначається за
погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди - виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.

Таким чином, суд вважає, що
вказаний житловий будинок ділиться між
позивачкою та відповідачем у рівних
частках, тобто по 1/2 частини
зазначеного житлового будинку кожному.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208-209, 212-215,
218 ЦПК України Цивільного
процесуального кодексу України суд,

В и
р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ
сумісного майна подружжя -
задовольнити.

Поділити спільно набуте майно, а
саме житловий будинок АДРЕСА_1, в рівних
частках.

Визнати за ОСОБА_3 право власності
на ? частину житлового будинку літ. «А»,
загальною площею 114,10 кв.м, житловою
площею 67,00 кв.м з відповідною частиною
прилеглих до нього господарських та
побутових будівель і споруд, який
розташований на земельній ділянці,
площею 400,00 кв. м за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Миколаївської області
через Корабельний районний суд м.
Миколаєва протягом 10 днів з моменту
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
В. Г. Циганок