Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-ц/778/463/14
Головуючий у 1 інстанції: Салтан
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

29 січня 2014 року
м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

При секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 03 грудня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя
особа: ПАТ КБ «ПриватБанк» про
витребування майна власником із чужого
незаконного володіння,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із вищевказаним позовом, в якому
зазначав, що у зв'язку з неналежним
виконанням зобов'язань за кредитним
договором у позивача виникла
заборгованість перед ПАТ КБ
«Приватбанк», з метою погашення
заборгованості позивач передав
працівникам ПАТ КБ «Приватбанк»
спірний автомобіль, який був предметом
застави, ринкова вартість автомобілю
була значно більшою ніж наявна
заборгованість перед банком. Крім того,
позивачем була видана довіреність на
ім'я ПАТ КБ «Приватбанк» в особі
Косинської О.О. на право продажу
спірного автомобілю. Пізніше йому
стало відомо, що 01.06.2010 року між ним в
особі Косинської О.О. і ОСОБА_4 було
укладено біржову угоду купівлі-продажу
транспортного засобу, відповідно до
умов якої зазначено що ціна
транспортного засобу є договірна.
Таким чином, він вважає, що зазначений
договір є неукладеним, бо сторонами не
було досягнуто згоди з істотних умов
договору, якими є умови про ціну
продажу, а значить відповідачка
придбала спірний автомобіль без
достатньої правової підстави.

Посилаючись на зазначені обставини,
просив суд, витребувати із чужого
незаконного володіння та зобов'язати
ОСОБА_4 передати йому автомобіль
Фольксваген JIT 35, 2002 року випуску, номер
кузова НОМЕР_1, НОМЕР_2, який є його
власністю і безпідставно набутий
ОСОБА_4 та стягнути судові витрати.

Рішенням Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 03 грудня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
судові витрати у розмірі 1000 грн.

Не погоджуючись з рішенням районного
суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення районного суду
скасувати та ухвалити нове, яким
позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін. За її
змістом Апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Вимагаючи повернення майна, позивач
зазначав про те, що договір
купівлі-продажу, за яким відповідач
ОСОБА_4 стала власником автомобілю, є
неукладеним з огляду на те, що не була
узгоджена ціна купівлі-продажу та не
зазначена у договорі.

Разом з тим, суд першої інстанції
правильно виходив з того, що позивач
добровільно видав довіреність банку на
укладення від його імені договору
купівлі-продажу автомашини позаяк
автомашина була предметом застави та
мала бути реалізована у зв'язку з
порушенням позивачем своїх обов'язків
за кредитним договором.

Відповідачем надані не спростовані
докази про те, що автомашина була
реалізована як заставне майно та
отримані від реалізації кошти були
зараховані на погашення
заборгованості позивача за кредитним
договором. Натомість ОСОБА_4 набула
право на зазначений автомобіль також
здійснивши його купівлю за рахунок
коштів, які отримала за кредитним
договором, саме тому у договорі не було
зазначено грошову оцінку придбаного
нею майна, але договір виконаний та не
оспорювався, не визнавався недійсним.

Відмовляючи у задоволенні позову про
витребування майна, суд першої
інстанції правильно послався на те, що
відповідачка набула право власності на
майно у встановленому законом порядку,
це право не оспорене, а тому є
непорушним відповідно до ст. ст. 11, 312
ЦК.

Факт набуття права власності на
спірний автомобіль був встановлений
рішенням Заводського райсуду м.
Запоріжжя від 21 березня 2013 року, з якого
вбачається, що автомобіль було
реалізовано за 14835 доларів США, та
зазначена сума була спрямована на
погашення кредиту позивача. Зазначене
рішення суду не оспорено, позивач
погодився з зарахуванням на погашення
його кредитних зобов'язань грошових
коштів, виручених від продажу
автомашини і навіть зазначав про їх
достатність для погашення всіх його
кредитних зобов'язань ( а.с. 86).

Посилаючись на ст. 388 ЦК за якою власник
має право на витребування майна у
добросовісного набувача, позивач разом
з тим не враховує, що майно вибуло з
його володіння за його власною згодою,
він особисто передав спірний
автомобіль на реалізацію, уповноважив
банк відповідною довіреністью на
розпорядження його майном. Також суд
надав правильну оцінку посиланням
позивача на ст. 1212 ЦК, якою регулюються
випадки витребування майна від особи,
яка набула його без достатніх правових
підстав.

Судом враховано, що відповідач
отримала автомашину, сплативши за неї
грошові кошти, уклавши відповідний
договір, за яким вона виконала свої
обов'язки, а отже немає будь-яких
підстав вважати, що майно було набуте
всупереч закону.

З огляду на викладене, судова колегія
не вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 03 грудня 2013 року в цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: