КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/5206/14-ц
Провадження № 2/488/2069/14 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.12.2014 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі Жарліковій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ДП Миколаївський науково дослідний та проектний інститут землеустрою про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача ДП Миколаївський науково дослідний та проектний інститут землеустрою заборгованість по заробітній платі у розмірі 58 173.80 грн., середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у сумі 77 380.80 грн. та моральну шкоду у розмірі - 5 000 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що він працював на підприємстві відповідача з 16.03.2012 р. по 14.02.2014р.

14.02.2014 року позивач був звільнений згідно п.1 ст.36 КзпП України за згодою сторін.

При проведенні звільнення відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі на суму 58 173.80 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у сумі 77 380.80 грн. Крім цього позивачу була спричинена моральна шкода, розмір якої він визначив у 5 000 грн.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги зменшив та просив стягнути з відповідача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у сумі 50 822,27 грн., та 1 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, подав свої письмові пояснення, у яких позовні вимоги визнав частково та пояснив, що через скрутний фінансовий стан на підприємстві, з позивачем не був проведений розрахунок при звільненні, але 02.10.14 року позивачеві була виплачена заборгованість по заробітній платі у повному обсязі. Крім цього, представник відповідача визнав заборгованість перед позивачем по середньому заробітку за затримку розрахунку при звільненні у сумі 50 822,27 грн., а вимоги позивача про стягнення моральної шкоди просив задовольнити із врахуванням вимог розумності та справедливості.

Суд, дослідивши надані суду письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Із копії трудової книжки, наявної в матеріалах справи, вбачається, що позивач ОСОБА_1 працював на ДП Миколаївський науково дослідний та проектний інститут землеустрою з 16.03.2012 року по 14.02.2014 року на посаді заступника директора підприємства.

14.02.2014 року позивач був звільнений з цього підприємства на підставі п.1 ст.36 КзпП України за угодою сторін.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Між тим, як вбачається із матеріалів справи, при звільненні позивача з ним не був проведений повний розрахунок в установлений законом строк.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У пункті 20 Постанови ПВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 року вказано, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Виходячи із такого, та враховуючи визнання відповідачем цієї частини позовних вимог, суд вважає необхідним їх задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 50 822,27 грн.

Стаття 237-1 КзпП України визначає, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Судовим розглядом встановлено, що внаслідок невиплати позивачу заборгованості по заробітній платі йому була спричинена моральна шкода, яка виразилась у його душевних стражданнях та переживаннях. Розмір моральної шкоди, з урахуванням вимог розумності та добросовісності суд вважає необхідним визначити у розмірі 1 000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в прибуток держави належить стягнути судовий збір у розмірі 518 грн. 22 коп.

Керуючись ст.ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 214-215, ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ДП Миколаївський науково дослідний та проектний інститут землеустрою на користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 50 822,27 грн. та моральну шкоду у розмірі - 1 000 грн., а всього стягнути на загальну суму 51 822,27 грн.

Стягнути з ДП Миколаївський науково дослідний та проектний інститут землеустрою в прибуток держави 518 грн. 22 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги до суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ Л.І. Селіщева