СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва у
складі:

головуючого - судді
Рейнарт І.М.

суддів
Барановської Л.В., Качана В.Я.

при секретарі
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Довіра та гарантія» на
ухвалу Подільського районного суду м.
Києва від 13 серпня 2014р. про відмову у
задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Довіра та гарантія» про
заміну сторони у виконавчому
провадженні по цивільній справ за
позовом Відкритого акціонерного
товариства Банк «Біг Енергія» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

встановила:

заочним рішенням Подільського
районного суду м. Києва від 20 грудня
2012р. з ОСОБА_1 на користь ВАТ Банк «Біг
Енергія» стягнута заборгованість за
кредитним договором у сумі 747 177грн
41коп. та судові витрати у сумі 3
312грн.36коп.

У липні 2014р. ТОВ «Фінансова
компанія «Довіра та гарантія»
звернулося до суду із заявою про заміну
стягувача, посилаючись на те, що 27
грудня 2013р. між ВАТ Банк «Біг Енергія»
та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та
гарантія» укладено договір
купівлі-продажу права вимоги,
відповідно до якого до товариства
перейшло право вимоги за кредитним
договором, укладеним з ОСОБА_1

Ухвалою суду від 13 серпня 2014р. у
задоволенні заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ТОВ
«Фінансова компанія «Довіра та
гарантія» просить ухвалу суду
скасувати, постановити нову ухвалу про
задоволення заяви.

Апелянт посилається на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та неврахування
правової позиції Верховного Суду
України, яка висловлена по аналогічній
справі.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення представника
апелянта, який підтримав апеляційну
скаргу, вивчивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що вона підлягає задоволенню з
таких підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що
заочним рішенням Подільського
районного суду м. Києва від 20 грудня
2012р. з ОСОБА_1 на користь ВАТ Банк «Біг
Енергія» стягнута заборгованість за
кредитним договором у сумі 747 177грн
41коп. та судові витрати у сумі 3
312грн.36коп.

На виконання вказаного рішення суду 13
лютого 2013р. було видано виконавчий
лист.

27 грудня 2013р. між ВАТ Банк «Біг Енергія»
та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та
гарантія» укладено договір
купівлі-продажу права вимоги,
відповідно до якого до товариства
перейшло право вимоги за кредитними
договорами, в тому числі і за договором,
який укладе-

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/12270/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Богінкевич С.М.Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Рейнарт
І.М.но з ОСОБА_1

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд
першої інстанції виходив з того, із
заявою про

- 2 -

заміну сторони у виконавчому
проваджені може звертатися тільки
державний виконавець і сторона
виконавчого провадження, а не особа, до
якої перейшло від кредитора право
вимоги, і суду не надано доказів
відкриття виконавчого провадження за
виданим виконавчим листом.

Однак, погодитися з таким висновком
суду не можна, так як він не ґрунтується
на нормах матеріального права.

Підставами виникнення цивільних прав і
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини (пункт 1 частина друга стаття
11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512
ЦК України кредитор у зобов'язанні
(крім випадків, передбачених статтею 515
ЦК України) може бути замінений іншою
особою внаслідок, зокрема, передання
ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги),
а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора в зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного
законодавства заміна осіб в окремих
зобов'язаннях через волевиявлення
сторін (відступлення права вимоги) є
різновидом правонаступництва та
можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті
378 ЦПК України та статті 8 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі вибуття кредитора в зобов'язанні
він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами
1, 2 частини першої статті 512 ЦК України,
у разі передання кредитором своїх прав
іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги) чи
правонаступництва (припинення
юридичної особи шляхом злиття,
приєднання поділу, перетворення або
ліквідації, спадкування) на стадії
виконання судового рішення
відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається
поза межами виконавчого провадження у
разі смерті кредитора, припинення
юридичної особи чи відступлення права
вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора
відбувається вибуття цієї особи з
виконавчого провадження, у зв'язку із
чим припиняється її статус сторони
виконавчого провадження і її заміна
належним кредитором проводиться
відповідно до частини п'ятої статті 8
Закону України «Про виконавче
провадження», статті 378 ЦПК України за
заявою заінтересованої сторони
зобов'язання, якою є правонаступник, що
отримав від попереднього кредитора всі
права та обов'язки в зобов'язанні, у
тому числі й право бути стороною
виконавчого провадження.

За таких обставин звернення
правонаступника кредитора із заявою
про надання йому статусу сторони
виконавчого провадження відповідає
змісту статей 512, 514 ЦК України та статті
8 Закону України «Про виконавче
провадження».

Вищезазначена правова позиція
викладена у постанові Верховного Суду
України № 6-122цс13 від 20 листопада 2013р. і
відповідно до статті 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для всіх суддів України.

Проте, суд першої інстанції вказаного
не врахував, чим порушив норми
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання, та
неправильно застосував норми
матеріального права статті 512, 514 ЦК
України та частини п'ятої статті 8
Закону України «Про виконавче
провадження», тому ухвала суду
підлягає скасуванню.

Оскільки передання кредитором своїх
прав іншій особі за договором
відступлення права вимоги є
правонаступництвом і такий
правонаступник кредитора має право
звертатись до суду із заявою про заміну
сторони виконавчого провадження з
наданням йому статусу сторони
виконавчого провадження, колегія судді
постановляє нову ухвалу про
задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 3-3, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Довіра

- 3 -

та гарантія» задовольнити.

Ухвалу Подільського районного
суду м. Києва від 13 серпня 2014р.
скасувати, постановити нову ухвалу,
якою заяву задовольнити.

Замінити стягувача - Відкрите
акціонерне товариство Банк «Біг
Енергія» - у виконавчому провадженні
про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ
Банк «Біг Енергія» заборгованості за
кредитним договором у сумі 747 177грн
41коп., на Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Довіра та гарантія».

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: