РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2014

Хмельницький міськрайонний суд в
складі:

головуючого - судді Сарбея О.Ф.,

при секретарі Беднарській А.А.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Хмельницькому цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої ДТП, -

встановив:

02 липня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої ДТП. Свої
вимоги позивач мотивував тим, що
внаслідок ДТП що сталась 13.09.2012 року на
ділянці автодороги
Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка
вантажний автомобіль Mersedes-Benz 310D д/н
НОМЕР_1, що належить на праві власності
відповідачу ОСОБА_3, під керуванням
водія ОСОБА_2, внаслідок технічних
несправностей: заклинювання та відриву
коліс, зіткнувся з легковим
автомобілем Toyota Avensis, д/н НОМЕР_2 що
належить на праві власності позивачу,
та завдав останньому автомобілю
значних механічних ушкоджень.

Позивач вважає, що в даному випадку
механічні ушкодження його автомобілю
було завдано джерелом підвищеної
небезпеки, внаслідок його технічної
несправності, і матеріальну і моральну
шкоду має відшкодовувати особа, яка на
відповідній правовій підставі
володіла транспортним засобом,
використання, зберігання або утримання
якого створило підвищену небезпеку,
тобто водій ОСОБА_2

Вартість відновлювального ремонту
автомобіля позивача після ДТП
становить 83 182 грн. Страховою компанією
ПрАТ СК «Уніка» позивачу відшкодовано
50 000 грн. Проте, для повного відновлення
автомобіля позивача потрібно ще
доплатити 33 182 грн. (83 182 грн. (по рахунку)
- 50 000 грн. (фактично виплачених). За
послуги ДП «Експерт-Сервіс Авто»
позивачем сплачено 410,00 грн. Таким чином
невідшкодована матеріальна шкода
становить 33 592 грн. (33 182 грн.+410 грн.).
Разом з тим позивач вважає, що у зв'язку
з пошкодженням його автомобіля, йому
було завдано моральну шкоду на суму 2 000
грн. За надання юридичної допомоги при
написанні позовної заяви і
представництва інтересів у суді
позивач сплатив юридичній
консультації, згідно договору, 1 500 грн.

У зв'язку з наведеним, позивач просить
суд стягнути солідарно з відповідачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь 33 592
грн. матеріальної шкоди, 2 000 грн.
моральної шкоди, а також вартість
судових витрат, які складаються із
судового збору у розмірі 355грн. 92 коп. та
витрат на правову допомогу у сумі 1 500
грн.

Позивач та його представник в судовому
засіданні вимоги позову підтримали.

Відповідач ОСОБА_3 подала до суду заяву
про розгляд справи у її відсутності,
проти задоволення позову заперечила.

Представник Відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні заперечили проти
задоволення позову, вказавши, що в
даному випадку відбулась взаємодія
двох джерел підвищеної небезпеки,
володільцями яких є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а
тому для визначення того, хто буде
відшкодовувати шкоду, потрібно
встановити винну особу, оскільки із
позовної заяви та доданих до неї
документів не вбачається наявність
вини ОСОБА_2, як володільця джерела
підвищеної небезпеки у вчиненні даної
ДТП, а також не встановлено відсутності
вини іншого учасника - ОСОБА_1 Також, за
даним страховим випадком СК «Уніка»
було проведено розрахунок розміру
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля Toyota Avensis, д/н НОМЕР_2
ОСОБА_1 (страхова справа № 00099832) на
підставі висновку дослідження № 1206 від
02.10.2012 року, проведеного експертом
Бурдаш С.П. на замовлення СК «Уніка» та
за участю її представника, згідно з
яким вартість відновлювального
ремонту автомобіля з врахуванням
фізичного зносу становить 52 719, 43 грн. та
виплачено страховою компанією 50 000 грн.
Також звертають увагу на те, що
коефіцієнт фізичного зносу автомобіля
позивача визначений експертом невірно,
згідно з висновком складає 0,36, замість
вірного 0,37. Що стосується заявленого
позивачем розміру моральної шкоди, то
відповідач вважає його
необґрунтованим, надмірно завищеним та
не підтвердженим жодними доказами.
Солідарна вимога про відшкодування
шкоди з відповідачів та заявлені до
ОСОБА_3 позовні вимоги необґрунтовані
жодною нормою чинного законодавства є
безпідставними та незаконними,
оскільки на момент ДТП вона не була
володільцем джерела підвищеної
небезпеки. Щодо відшкодування витрат
на правову допомогу, то відповідач
вказує, що позивачем не надано суду
підтвердження надання такої допомоги,
а саме, відповідного розрахунку витрат
часу, витраченого юристом на вивчення
справи в суді, на участь в судовому
розгляді та на вчинення окремих
процесуальних дій поза судовим
засіданням, акту виконаних робіт

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши надані докази, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позовних вимог з наступних
підстав.

Судом об'єктивно встановлено, що 13.09.2012
року на ділянці автодороги
Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка
відбулась дорожньо-транспортна
пригода, а саме вантажний автомобіль
Mersedes-Benz 310D, д/н НОМЕР_1, що належить на
праві власності відповідачу ОСОБА_3,
під керуванням водія ОСОБА_2, внаслідок
технічних несправностей: заклинювання
та відриву коліс, зіткнувся з легковим
автомобілем Toyota Avensis, д/н НОМЕР_2 що
належить на праві власності позивачу
ОСОБА_1

Вказана ДТП сталась з вини водія
ОСОБА_2, оскільки ним було порушено п. 2.3
Правил дорожнього руху, згідно якого
для забезпечення безпеки дорожнього
руху водій зобов'язаний перед виїздом
перевірити і забезпечити технічно
справний стан і комплектність
транспортного засобу, стежити за
технічним станом транспортного засобу.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху,
автомобіль належить до механічних
транспортних засобів і є джерелом
підвищеної небезпеки.

Разом з тим, статтею 1187 ЦК України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
триманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» (надалі -
Постанова Пленуму), з огляду на
презумпцію вини завдавача шкоди
(частина друга статті 1166 ЦК) відповідач
звільняється від обов'язку
відшкодувати шкоду (у тому числі і
моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди
було завдано внаслідок непереборної
сили або умислу потерпілого (частина
п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини
другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає
докази, що підтверджують факт завдання
шкоди за участю відповідача, розмір
завданої шкоди, а також докази того, що
відповідач є завдавачем шкоди або
особою, яка відповідно до закону
зобов'язана відшкодувати шкоду.

Отже, з наведеного слідує, що шкоду,
заподіяну 13.09.2012 року внаслідок ДТП,
повинен відшкодовувати лише
відповідач ОСОБА_2 як правомірний
володілець джерела підвищеної
небезпеки (а не власник - ОСОБА_3). Разом
з тим, ОСОБА_2 не було доведено, що ДТП
сталась внаслідок непереборної сили
або умислу потерпілого ОСОБА_1, а тому з
огляду на презумпцію вини завдавача
шкоди, на нього покладається обов'язок
відшкодувати завдану внаслідок ДТП
шкоду.

Цивільно-правова відповідальність
власника вантажного автомобіля Mersedes-Benz
310D, д/н НОМЕР_1, була застрахована в ПрАТ
СК «Уніка», що підтверджується
відповідним полісом № АВ/8225914.

За даним страховим випадком страховою
компанією «Уніка» було проведено
розрахунок розміру матеріального
збитку, завданого власнику автомобіля
Toyota Avensis, д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 (страхова
справа № 00099832) на підставі висновку
експертного автотоварознавчого
дослідження № 1206 від 02.10.2012 року,
проведеного експертом Бурдаш С.П. на
замовлення ПрАТ СК «Уніка» та за участю
її представника, згідно з яким вартість
відновлювального ремонту автомобіля з
врахуванням фізичного зносу становить
52 719 грн. 42 коп. та виплачено 50 000 грн.
страхового відшкодування
(передбачений законом ліміт).

Також на замовлення позивача ОСОБА_1
було виготовлено висновок експертного
автотоварознавчого дослідження від
16.10.2012 року № 1303, проведеного експертом
Бурдаш С.П., згідно якого вартість
відновлювального ремонту автомобіля
Toyota Avensis, д/н НОМЕР_2 без урахування
фізичного зносу складових, що
підлягають заміні становить 77 014 грн. 67
коп. За складання даного висновку
позивачем було сплачено 410 грн. (а.с. 21).

Проте, з урахуванням положень ч. 2 ст. 1192
ЦК України, судом не приймаються до
уваги вказані висновки, оскільки в
матеріалах справи є докази реально
понесених витрат на відновлювальний
ремонт автомобіля Toyota Avensis, д/н НОМЕР_2 а
саме акт виконаних робіт № ГМ-К-Б3517 від
30.11.2012 року ТОВ «Гранд Мотор», згідно
якого фактично було сплачено 67 796 грн. 21
коп., з яких 50 000 грн. 00 коп. перераховано
страховою компанією «Уніка», а 17 796 грн.
21 коп. сплачено позивачем за нові
деталі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Отже, відповідач ОСОБА_2 зобов'язаний
сплатити ОСОБА_1 різницю між фактичним
розміром шкоди і страховою виплатою,
тобто 17 796 грн. 21 коп. Але, вказана сума
була сплачена позивачем за нові
запчастини.

Згідно п. 7.38. Методики товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України,
Фонду державного майна України від
24.11.2003 р. № 142/5/2092 (далі - Методика),
значення ЕЗ (коефіцієнт фізичного
зносу) приймається таким, що дорівнює
нулю для нових складників та для
складників КТЗ (колісних транспортних
засобів), строк експлуатації яких не
перевищує 7 років - для інших легкових
КТЗ. Відповідно до п. 7.39. Методики,
винятком стосовно використання
зазначених вимог є: б) якщо складові
частини кузова, кабіни, рами
відновлювали ремонтом або вони мають
корозійні руйнування чи пошкодження у
вигляді деформації.

Позивачем ОСОБА_1 не заперечується той
факт, що його автомобіль Toyota Avensis, д/н
НОМЕР_2 до даної ДТП уже ремонтувався
після ДТП, а тому щодо визначення
розміру відшкодування вартості
запчастин слід застосовувати
коефіцієнт фізичного зносу, який
згідно висновку експертного
автотоварознавчого дослідження № 1206
від 02.10.2012 року становить 0,36 (а.с. 89).
Судом не приймається до уваги
заперечення відповідача щодо даного
коефіцієнту, оскільки зазначений
висновок ним не був оскаржений у
встановленому законом порядку.

А отже, розмір відшкодування, яке
повинен сплатити ОСОБА_2 становить: 17 796
грн. 21 коп. х 0,64 ЕЗ = 11 389 грн. 57 коп.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про стягнення на
його користь 410 грн. вартості
проведеного на його замовлення
автотоварознавчого дослідження, то суд
відмовляє у задоволенні даної вимоги,
оскільки вказане дослідження було
проведено за власною ініціативою
позивача, та його висновок від 16.10.2012
року № 1303 судом до уваги не приймався.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Ст. 1116 ЦК України передбачає, що
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 31 березня 1995 року № 4
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» передбачено, що розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач. При цьому суд
повинен виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Моральна шкода завдана позивачу
полягає у душевних стражданнях, яких
він зазнав у зв'язку з пошкодженням
його майна а саме автомобіля Toyota Avensis,
д/н НОМЕР_2 а також у незручностях, які
виникли в період його ремонтування.
Розмір відшкодування моральної шкоди
ОСОБА_1 суд визначає в сумі 1 000 грн. 00
коп.

За надання юридичної допомоги при
написанні позовної заяви і
представництво інтересів у суді
позивач просить суд стягнути з
відповідача на його користь 1 500 грн. 00
коп.

Відповідно до Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» від 20.12.2011
року № 4191-VI, розмір компенсації витрат
на правову допомогу у цивільних
справах, в яких така компенсація
виплачується стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, іншою
стороною, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій.

Підтвердженням надання такої допомоги
є укладення відповідного договору про
надання такої допомоги, відповідний
розрахунок витрат часу, витраченого
юристом на вивчення справи в суді, на
участь в судовому розгляді та на
вчинення окремих процесуальних дій
поза судовим засіданням. Однак, із
поданих позивачем документів не
вбачається скільки часу було витрачено
юристом на надання послуг, а така умова
чітко передбачена законом. Також, не
додані документи, що підтверджують
сплату цих коштів і акт
прийому-передачі виконаних робіт.

Документами, які підтверджують сплату
коштів можуть бути прибутковий касовий
ордер, виданий юристом, або квитанція
банку про оплату на банківський
рахунок юриста, або банківське
платіжне доручення. Наявна у справі
квитанція, а по своїй суті довідка
юриста, про оплату послуг не є належним
документом, адже не відповідає вимогам
правил бухгалтерського обліку.

Тому, суд не задовольняє вимогу ОСОБА_1
про стягнення на його користь 1 500 грн. 00
коп. витрат на правову допомогу.

Судовий збір по справі згідно вимог ст.
88 ЦПК України, стягується з відповідача
на користь позивача пропорційно до
задоволених позовних вимог.

На підставі ст. ст. 23, 1116, 1166, 1167, 1187, 1192, 1194
ЦК України, Законом України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» від 20.12.2011
року № 4191-VI, Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», Постановою
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди», п. 1.10
Правил дорожнього руху, Методикою
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України, Фонду державного
майна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092 та
керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 11 389
грн. 57 коп. матеріальної шкоди та 1 000
грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 123
грн. 89 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення до апеляційного
суду Хмельницької області через
Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду
О.Ф. Сарбей