Справа № 361/6161/14-ц
Провадження № 2/361/2388/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року
м. Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого судді -
Пухної О.М.

при секретарі -
Якименко А.В., Баришевській Ю.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в
и в:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ
майна подружжя. Свої вимоги мотивував
тим, що він з відповідачем перебував у
зареєстрованому шлюбі з 14 травня 2004
року та який розірвано 8 травня 2014 року.
У період шлюбу у 2005 році вони за спільні
кошти придбали житловий будинок з
надвірніми спорудами по АДРЕСА_2.
Оскільки у добровільному порядку
відповідач відмовляється провести
поділ будинку, позивач змушений
звернутися до суду за захистом свого
права.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3
позовні вимоги підтримали та просили
їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її
представник ОСОБА_4 заперечували проти
позову, посилаючись на те, що вказаний
будинок придбаний хоча й під час
перебування сторін у шлюбі, проте за
особисті кошти відповідача ОСОБА_2, які
вона отримала від продажу квартири, що
була подарована її матір'ю їй та її
брату ОСОБА_5

Заслухавши пояснення учасників
процесу, покази свідків, суд приходить
до висновку про необґрунтованість
позовних вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому
шлюбі з 14 травня 2004 року та який
розірвали 08 травня 2014 року.

09 вересня 2005 року за договором
купівлі - продажу, засвідченого
приватним нотаріусом ОСОБА_6 та
зареєстрованому у державному реєстрі
№7252, ОСОБА_2 придбала у власність
житловий будинок АДРЕСА_2 за 19 782 грн.
(а.с.34).

Також судом з'ясовано, що ОСОБА_2
та її брат ОСОБА_5 на підставі договору
дарування від 15 грудня 2004 року були
власниками квартири АДРЕСА_1. (а.с.35).

04 серпня 2005 року вони відповідно
до договору купівлі - продажу продали
квартиру АДРЕСА_1 за 115 764 грн. 43 коп.

З наведеного вбачається, що
купівля будинку, який є предметом
спору, вчинена через місяць після
продажу відповідачем ОСОБА_2 квартири.

Як пояснила в судовому засіданні
відповідач ОСОБА_2 кошти, отримані від
продажу квартири, вони з братом ОСОБА_5
розділили пополам і таким чином у неї
були її особисті 57 000 грн., частина з
яких пішла на придбання спірного
будинку, а інша частина на ремонт
будинку, який сторони зробили за кілька
місяців, в тому числі й добудувавши до
будинку прибудову.

Зазначені обставини підтвердили
в судовому засіданні й свідки ОСОБА_5,
ОСОБА_7 Також свідок ОСОБА_8, зокрема
пояснила, що позивач є її родичем і
сторони на час ремонту спірного
будинку жили у її (свідка) батьків, та
будинок купувався й будувався за кошти,
які отримала відповідач від продажу
своєї квартири. Про це знали всі у їх
сім'ї.

Також свідки підтвердили той
факт, що ремонт у будинку виконували
позивач і його батько, а також батько та
брат відповідача власними руками.

З рішення виконавчого комітету
Гоголівської сільської ради
Броварського району Київської області
№274 вбачається, що станом на 30 грудня 2005
року (час прийняття рішення) вже була
самовільно збудована прибудова до
спірного житлового будинку розміром 4,5
х 8,8, площею 39,6 кв.м та проведено
внутрішню перебудову будинку із зміною
нежитлової площі на житлову.
Зазначеним рішенням надано ОСОБА_2
дозвіл на оформлення технічної
документації на вказану самовільну
забудову.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (Навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба, тощо) самостійного
заробітку ( доходу).

Відповідно до ст. 57 Сімейного кодексу
України особистою приватною власністю
дружини, чоловіка, є майно, набуте нею,
ним до шлюбу; набуте нею, ним за час
шлюбу, але на підставі договору
дарування, майно, набуте нею, ним за
час шлюбу, але за кошти, які належали їй,
йому особисто.

Відповідно до п.п.22.-24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» N 11 від 21
грудня 2007 року вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання. Не належить до спільної
сумісної власності майно одного з
подружжя, набуте особою до шлюбу;
набуте за час шлюбу на підставі
договору дарування або в порядку
спадкування; набуте за час шлюбу, але
за кошти, які належали одному з
подружжя особисто;

Таким чином, враховуючи всі зібрані у
справі докази у їх сукупності та
вищенаведені норми закону, суд
приходить до висновку щодо
необґрунтованості позовних вимог
ОСОБА_1 про визнання за ним права
власності на ? частину будинку АДРЕСА_2
в порядку поділу майна подружжя,
оскільки як з'ясовано в судовому
засіданні, вказаний будинок придбано
за особисті кошти ОСОБА_2, отримані нею
від реалізації її особистої квартири,
що належала їй на підставі договору
дарування.

Не надано позивачем суду й належних та
допустимих доказів про наявність у їх
сім'ї на час придбання будинку,
достатньої кількості спільних коштів
на його купівлю, відомостей про розмір
доходу позивача на той час, а також
доказів про наявність будь - яких інших
коштів, які могли бути спрямовані на
придбання будинку.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст.212 - 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подачі апеляційної скарги через
Броварський міськрайонний суд до
Апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.М. Пухна