Справа №6-191/2011 14.10.2014 14.10.2014 14.10.2014
Провадження № 22ц-784/2552/14
інстанції Павлова Ж.П.
апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Ухвала

Іменем
України

14 жовтня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б.,
Яворської Ж.М.,

при секретарі Шпонарській О.Ю.,

за участю:

- представника ВДВС Сазонова Д.К.,

- представника стягувача
Гриненко Т.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на ухвалу Заводського районного суду
м. Миколаєва від 09 червня 2011 року,
постановлену за поданням заступника
начальника підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України,

в с т а н о
в и л а:

У травні 2011 року заступник начальника
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області (далі відділ ДВС)
звернувся в суд з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_4

Державний виконавець зазначав, що на
виконанні знаходиться виконавче
провадження щодо примусового
виконання з ОСОБА_4 на користь ПАТ «СЕБ
Банк» заборгованості в розмірі 3 449 995
грн.16 коп.

Посилаючись на наявність у ОСОБА_4 не
виконаних зобов'язань, а також на те, що
остання ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на неї судовим
рішенням, державний виконавець просив
тимчасово обмежити у праві виїзду за
межі України ОСОБА_4 до виконання
зобов'язань.

Ухвалою Заводського районного суду м.
Миколаєва від 09 червня 2011 року подання
державного виконавця задоволено.

Постановлено тимчасово обмежити у
праві виїзду за межі України ОСОБА_4 до
виконання ним зобов'язань за судовим
рішенням.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати ухвалу суду та постановити
нову ухвалу, посилаючись на те, що суд
неповно з'ясував всі суттєві обставини
при вирішенні даного питання.

Перевіривши наведені в
апеляційній скарзі доводи та
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що вона підлягає
задоволенню із наступних підстав.

Задовольняючи подання державного
виконавця, суд першої інстанції
виходив з того, що оскільки
зобов'язання боржника перед ПАТ «СЕБ
Банк» не виконані, то є підстави для
задоволення подання державного
виконавця.

Між тим, з такими висновками суду
першої інстанції не можна погодитись
із наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 377 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України може вирішуватись судом
за поданням державного виконавця,
погодженим із начальником відділу ДВС,
стосовно боржника - фізичної особи або
керівника - боржника юридичної особи.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і вїзду в України громадян
України» від 21 січня 1994 року регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Пунктом 2 ст. 6 цього Закону передбачено
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
забезпечення заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України.

Згідно п. 18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язання за рішенням.

Отже, право державного виконавця на
звернення з поданням до суду про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон виникає лише у разі ухилення
боржника від виконання покладених на
нього рішенням суду зобов'язань.

З матеріалів справи вбачається, що 05
квітня 2011 року постановою заступника
начальника підрозділу примусового
виконання рішень відділу ДВС Довганем
Г.Г. було відкрито виконавче
провадження за виконавчим листом №
2-640/10, виданим 10 грудня 2010 року,
Первомайським міськрайонним судом
Миколаївської області про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ПАТ «СЕБ Банк»
заборгованості за кредитним договором
в сумі 3 449 995 грн. 16 коп.

Із матеріалів справи видно, що копія
вказаної постанови в цей же день була
направлена боржнику та запропоновано
у добровільному порядку виконати
рішення суду.

Доказів, які б свідчили про те, що
державним виконавцем були вчинені
виконавчі дії з метою виконання
рішення суду з моменту відкриття
виконавчого провадження та до
звернення до суду з вказаним поданням,
матеріали справи не містять.

Також у справі відсутні докази про те,
що ОСОБА_4 ухиляється від виконання
вказаного судового рішення, не
з'являється на вимогу державного
виконавця або чинить перешкоди у
проведенні державним виконавцем
відповідних виконавчих дій останнім не
надано.

Оскільки суд першої інстанції при
розгляді подання державного виконавця
не звернув належної уваги на вказані
положення матеріального і
процесуального права та на відсутність
будь-яких доказів про ухилення
боржника від виконання вказаного
судового рішення, то оскаржувана
ухвала суду першої інстанції не може
вважатись законною.

А тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК
України вона підлягає скасуванню з
постановленням нової ухвали, якою слід
відмовити державному виконавцю у
задоволенні подання.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м.
Миколаєва від 09 червня 2011 року
скасувати і постановити нову ухвалу.

В задоволенні подання заступника
начальника підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_4
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів з цього часу може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді