АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/3243/14
інстанції Полив'яний В.М.
Доповідач: Ігнатенко П.Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року листопада місяця 13 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П. Ігнатенко
П.Я.При секретарі:Калюжному О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Дніпровського
районного суду м.Херсона від 17 вересня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з вказаною позовною заявою,
посилаючись на те, що у 1970 році на
виділеній йому земельній ділянці він
побудував будинок за адресою: АДРЕСА_1.
У 1986 році позивач розлучився із
дружиною ОСОБА_7 та на підставі рішення
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 24.08.1987 року між ними було
проведено реальний поділ будинку, не
завершеного будівництвом. Після цього
позивач продовжував будівельні роботи
і для цього в 1992 році йому як
забудовнику виділили 6 тис. штук цегли
та 60 штук шифера. Позивач посилався на
те, що в 1994 році переїхав на інше
постійне місце проживання, а в 2003 році
пустив жити до зазначеного вище
будинку свою доньку - відповідачку
ОСОБА_6, якій передав пакет
правовстановлюючих документів. На
теперішній час, дружина ОСОБА_7 померла,
донька, яка є її спадкоємицею,
перешкоджає йому вселитися до свого ж
будинку та відмовляється повернути
документи. В зв'язку з тим, що БТІ не
виготовляє на вимогу позивача
технічний паспорт, він позбавлений
можливості узаконити будинок в
передбаченому законом порядку, а тому
просив суд визнати за ним право
власності на всі будівлі за зазначеною
вище адресою та зобов'язати
відповідачку повернути документи на
право власності і домову книгу.

Заперечуючи проти позову відповідачка
зазначала, що позивач будинок не
добудував, в експлуатацію не здавав,
окрім того, будинок був реально
розділений між ним та ОСОБА_7,
спадкоємицею після смерті якої є саме
вона - ОСОБА_6 , в зв'язку з чим просить
відмовити у задоволенні позову про
визнання за ним права власності на весь
будинок з господарськими спорудами.
Окрім того, позовні вимоги про
повернення позивачу
правовстановлюючих документів на
будинок також не підлягають
задоволенню, оскільки таких документів
у неї немає та їх не існує в природі.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 17 вересня 2014 року в
задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі та визнати за ним право
власності на будинок, який він будував
та в який він вселявся в 2011 році за
рішенням суду. При цьому просить взяти
до уваги, що донька викрала у нього
документи і тепер навіть прописатися
позивач не має можливості, бо для цього
вимагають правовстановлюючий документ
про право власності.

В письмових запереченнях ОСОБА_6
просить не брати до уваги доводи,
викладені в апеляційній скарзі та
просить залишити рішення суду без змін.

В ході апеляційного розгляду позивач
пояснив, що на теперішній час він
отримав висновок ХДБТІ на спірний
будинок, а отже тепер має можливість
оформити будинок в передбаченому
законом порядку через реєстраційну
службу.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явилися у судове засідання,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що згідно копії архівного
витягу рішення виконкому Дніпровської
районної ради № 181/15 від 04.08.1970 року,
виконком вирішив відвести земельну
ділянку для індивідуального
будівництва ОСОБА_5 за вказаною вище
адресою, площею 450 кв.м.
Виробничо-технічним бюро управління
головного архітектора м. Херсона
складено план земельної ділянки для
індивідуального будівництва №187 від
24.08.1970 року. Зазначеним рішенням ОСОБА_5
зобов'язано протягом двох місяців
отримати в управлінні архітектури
технічну документацію та укласти
договір забудови для будівництва
житлового будинку, суворо дотримуючись
строків, обумовлених договором. У разі
пропуску строків без поважних причин
отримання технічної документації,
зазначене рішення втрачає силу (а.с.6-7).

Згідно копії свідоцтва про розірвання
шлюбу від 29 травня 1986 року шлюб
розірвано між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с.8).

На підставі рішення суду Дніпровського
району м. Херсону №2-855/87 від 24.08.1987 року
поділено між ОСОБА_5 та ОСОБА_7
незакінчений будівництвом будинок та
на користь ОСОБА_5 виділено приміщень
1-1, розміром 4,55х7,20=32,8 кв.м., з сіней літ.
«а», виділено приміщень 1 розміром
2,40х5=12 кв.м., частина мансарди розміром
4,85х4,8=23,3 кв.м., літня кухня літ. «В»,
сарай літ. «Д», підвал під двором,
водопровід, туалет, огорожі, приміщення
загального користування, що складає ?
частину домоволодіння (а.с.11-12).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_7
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Згідно повідомлення ХДБТІ ОСОБА_5 та
ОСОБА_7 є користувачами нерухомого
майна, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, але юридична документація не
оформлена (а.с.14).

Також, судом першої інстанції
встановлено, що згідно оцінювального
акту від 30.05.2012 року, що міститься в
матеріалах інвентарної справи,
будівництво всіх будівель та споруд
здійснено з відхиленням технічних
характеристик окремих конструктивних
елементів зазначеного вище будинку.

Окрім того, з матеріалів справи
вбачається, що позивачем не вчинено
дії, передбачені законом щодо
узаконення зведеного ним нерухомого
майна в передбаченому законом
позасудовому порядку.

Враховуючи встановлені обставини, суд
першої інстанції дійшов правильного та
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні позову про визнання права
власності на вказаний будинок за
ОСОБА_5

Висновки суду відповідають обставинам
справи в межах наданих сторонами і
досліджених в судовому засіданні
доказів та нормам матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги колегією
суддів не приймаються до уваги як такі,
що не підтверджені належними доказами,
не ґрунтуються на вимогах закону, що
регулюють спірні правовідносини, та не
спростовують мотивованих висновків
суду.

Порушень норм матеріального права, які
призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи,
колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м.Херсона від 17 вересня 2014 року, -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: