Справа № 346/730/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року
м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд
Івано-Франківської області в складі:

Головуючого: Обідняка В.Д.

секретаря : Горох Г.М.

позивачки ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Коломия
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності на
спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

позивачка звернулась до суду з
даним позовом, який підтримала в
судовому засіданні та пояснила, що
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами в АДРЕСА_1
належав на праві власності колгоспному
двору, головою якого була її мама
ОСОБА_4.

Станом на 01 липня 1990 року у даному
житловому будинку проживали: голова
колгоспного двору - ОСОБА_4, вона, -
ОСОБА_1, її донька ОСОБА_2 та її син
ОСОБА_3

Таким чином, оскільки на час
ліквідації колгоспних дворів у
господарстві проживало їх четверо то
кожному з них належить по 1/4 житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами в АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її мати - ОСОБА_4
померла, після її смерті відкрилася
спадщина, яка складається з 1/4 частини
вказаного будинковолодіння. Вона
прийняла спадщину після смерті матері
та з метою оформлення спадщини
звернулась з відповідною заявою до
державного нотаріуса. Однак, отримати
свідоцтво про право на спадщину вона не
взмозі, оскільки право власності на
будинковолодіння, за вищевказаною
адресою зареєстровано лише за померлою
ОСОБА_4, частки інших членів
колгоспного двору не виділені.

Оскільки, відповідачі не
претендують на свою частку у
будинковолодіння то просить визнати за
позивачкою право власності на вказане
будинковолодіння.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні щодо позову не заперечила та
підтвердила, що відмовляється від
своєї частки у спірному
будинковолодіння на користь ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні пояснив суду, що не заперечує
щодо визнання за ОСОБА_1 права
власності на будинковолодіння АДРЕСА_1,
та відмовився від своєї частки у
вказаному будинковолодіння на користь
позивачки.

Суд вважає, що позов підставний та
підлягає до задоволення виходячи з
наступних підстав.

Згідно ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Статтею 1268 ч. 1, 2 ЦК України, що
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Не допускається прийняття
спадщини з умовою чи із застереженням.

Судом встановлено, що житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами в АДРЕСА_1 належав на праві
власності колгоспному двору, головою
якого була її мама ОСОБА_4.

Станом на 01 липня 1990 року у даному
житловому будинку проживали: голова
колгоспного двору - ОСОБА_4, вона, -
ОСОБА_1, її донька ОСОБА_2 та її син
ОСОБА_3

Таким чином, оскільки на час
ліквідації колгоспних дворів у
господарстві проживало їх четверо то
кожному з них належить по 1/4 житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами в АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивачки -
ОСОБА_4 померла, після її смерті
відкрилася спадщина, яка складається з
1/4 частини вказаного будинковолодіння.
Позивачка прийняла спадщину після
смерті матері та з метою оформлення
спадщини звернулась з відповідною
заявою до державного нотаріуса. Однак,
отримати свідоцтво про право на
спадщину вона не взмозі, оскільки право
власності на будинковолодіння, за
вищевказаною адресою зареєстровано
лише за померлою ОСОБА_4, частки інших
членів колгоспного двору не виділені.

Відповідачі від своїх часток у
спірному будинковолодінні
відмовились, про що особисто
підтвердили в судовому засіданні.

Встановлене судом підтверджується
випискою з інвентаризаційних
матеріалів Коломийського МБТІ від
30.10.2013 року № 48238, копією технічного
паспорта, звітом про незалежну оцінку
№ 13-223К від 31.10.2013 року, свідоцтвом про
право власності від 14.09.1989 року № 125,
довідкою Великокам'янецької сільської
ради від 08.11.2013 року №453/02-24/010, копією
свідоцтва про смерть, та іншими
перевіреними в суді доказами.

Отже, суд прийшов до переконання,
що за позивачкою слід визнати право
власності на будинковолодіння в
АДРЕСА_1.

На підставі ст.ст. 328, 392, 1222,1268 ЦК
України та керуючись ст. ст. 213-215 ЦПК
України суд, -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок та господарські
будівлі і споруди в АДРЕСА_1.

На рішення може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя: Обідняк В. Д.