АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-2245/2014
Головуючий у1-й інстанції - Петренко Н.О.
Доповідач - Пікуль А.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року. Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
Пікуль А.А.

суддів
Невідомої Т.О.

ПобірченкоТ.І.

при секретарі
Голубенко О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Святошинського районного суду м.Києва
від 4 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Орган
опіки та піклування Святошинської
районної у м.Києві державної
адміністрації, про позбавлення
батьківських прав,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 4 грудня 2013 року
відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа:
Орган опіки та піклування
Святошинської районної у м.Києві
державної адміністрації, про
позбавлення батьківських прав (а.с.49).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, які мають значення для
правильного вирішення справи,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до постановлення
незаконного та необґрунтованого
рішення, просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_3 (а.с.59-60).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А.,
пояснення учасників судового розгляду:
ОСОБА_3 та її представників, які
підтримали подану апеляційну скаргу та
просили суд її задовольнити, ОСОБА_4 та
представника Органу опіки та
піклування Святошинської районної у м.
Києві державної адміністрації, які
заперечували проти задоволення
апеляційної скарги, з'ясувавши
обставини справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія приходить
до висновку про те, що апеляційну
скаргу слід задовольнити частково з
таких підстав.

При ухваленні рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції вважав встановленими
наступні обставини.

Батьком малолітнього ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_4, тоді як
відповідно до копії свідоцтва про
народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
його батьком є ОСОБА_7.

Згідно висновку Святошинської
районної у м. Києві державної
адміністрації про недоцільність
позбавлення батьківських прав гр.
ОСОБА_4 відносно малолітнього сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач має
постійну роботу на посаді
двірника-охоронця, скарг від сусідів та
односельчан на нього не надходило, на
даний час він з допомогою родичів
виховує малолітню ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2,
яку йому залишила мати дитини - ОСОБА_9

В інтересах дитини було прийняте
рішення про те, що на даний час немає
підстав для позбавлення батьківських
прав гр. ОСОБА_4 відносно малолітнього
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За встановлених обставин районний суд
прийшов до висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
заявленого позову.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що обставини, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими
при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо підстав для відмови
у задоволенні позовних вимог
відповідають обставинам справи та
положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин застосовані
правильно.

Доводи апеляційної скарги щодо
невідповідності висновків суду
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи, не
можуть бути прийняті судом апеляційної
інстанції в якості підстав для
скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до роз'яснень п. 15 Постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав" від 30
березня 2007 року №3 позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно її утримують, та ін..), що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
дітей.

У даному випадку відмовляючи у
задоволенні позову районний суд
обґрунтовано поклав в основу рішення
висновок Святошинської районної у м.
Києві державної адміністрації №
107/8789/16-20/42 від 3 грудня 2013 року про
недоцільність позбавлення
батьківських прав гр. ОСОБА_4 відносно
малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.32-33), який є повністю мотивованим.

Таким чином, висновки районного суду
про відсутність правових підстав для
задоволення заявленого позову
відповідають обставинам справи та
положенням сімейного законодавства, а
тому підстав для скасування
оскаржуваного рішення немає.

При цьому, посилання апеляційної
скарги на те, що відповідно до
оригіналу свідоцтва про народження
дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком
хлопчика є не ОСОБА_7, а ОСОБА_10, хоча не
можуть бути прийняті апеляційним судом
в якості підстав для задоволення
заявленого позову, однак можуть бути
підставою для зміни оскаржуваного
рішення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України
невідповідність висновків суду
обставинам справи може бути підставою
для зміни рішення.

У мотивувальній частині оскаржуваного
рішення зазначено, що відповідно до
копії свідоцтва про народження ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьком є ОСОБА_7.

Водночас, у справі наявна завірена
копія свідоцтва про народження ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_1 (а.с.44), з якої
вбачається, що батьком дитини у цьому
свідоцтві про народження зазначений
ОСОБА_4.

Крім того, в ході апеляційного розгляду
сторони та представник Органу опіки та
піклування Святошинської районної у м.
Києві державної адміністрації
пояснили, що у свідоцтві про народження
серії НОМЕР_1 (а.с.44) батько дитини
записаний зі слів матері. Після цього
було внесено зміни до актового запису
про народження дитини, батьком дитини
був записаний ОСОБА_4 і 28 листопада 2012
року було видане повторне свідоцтво
про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_2, у
якому батьком дитини зазначений
ОСОБА_4. Завірена копія указаного
свідоцтва за клопотанням представника
позивача приєднана до матеріалів
справи.

Вказані обставини не можуть бути
прийняті в якості підстав для
задоволення заявленого позову, однак,
дають суду апеляційної інстанції
підстави для виключення з
мотивувальної частини оскаржуваного
рішення вищенаведеного висновку та
вказівки, що відповідно до копії
свідоцтва про народження ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьком є ОСОБА_4.

При цьому апеляційний суд вважає за
необхідне вказати, що: відповідно до
свідоцтва про народження ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_1 від 20 грудня
2011 року його батьком є ОСОБА_4;
відповідно до свідоцтва про народження
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_2 від 28
листопада 2012 року його батьком є
ОСОБА_4.

Керуючись ст.303, 307-309, 313-316 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 4 грудня 2013 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини
рішення висновок районного суду про те,
що відповідно до копії свідоцтва про
народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, його
батьком є ОСОБА_7.

Вказати, що відповідно до свідоцтва про
народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії
НОМЕР_1 від 20 грудня 2011 року його
батьком є ОСОБА_4.

Вказати, що відповідно до свідоцтва про
народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії
НОМЕР_2 від 28 листопада 2012 року його
батьком є ОСОБА_4.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
А.А. Пікуль

Судді:
Т.О. Невідома

Т.І. Побірченко