Центрально-Міський районний суд
буд.111 м. м. Макіївка Донецька область
Справа № 270/4615/13-ц
Провадження № 2/270/1858/2013
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року
м. Макіївка

Центрально-Міський районний суд м.
Макіївки Донецької області у складі:

головуючого судді
Кузнецова Р.О.

при секретарі
Зиряновій Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні місцевого суду
в м. Макіївка заяву ОСОБА_1 про
роз'яснення заочного рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки від 23 жовтня 2013 року по
цивільній справі за позовом
комунального підприємства
«Макіївтепломережа» до ОСОБА_1, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, -
приватного підприємства
«МакРинок-Сервіс» про стягнення суми
боргу за відпущену теплову енергію, -

в с т а н о в и в:

23.10.2013 Центрально-Міським районним
судом м. Макіївки Донецької області
було винесено заочне рішення по
цивільній справі за позовом
комунального підприємства
«Макіївтепломережа» до ОСОБА_1, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, -
приватного підприємства
«МакРинок-Сервіс» про стягнення суми
боргу за відпущену теплову енергію,
згідно з яким з ОСОБА_1 стягнуто
заборгованість за надані послуги з
централізованого теплопостачання за
період з 1 лютого 2010 року по 1 березня 2013
року по щомісячним поточним платежам у
сумі 4947 грн. 37 коп.

22.11.2013 до суду надійшла апеляційна
скарга ОСОБА_1 на вказане заочне
рішення суду від 23.10.2013.

06 грудня 2013 року до суду надійшла заява
ОСОБА_1, в якій він просив роз'яснити
рішення суду від 23.10.2013.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 26.12.2013 дане рішення суду
залишено без змін.

Отже, заочне рішення суду від 23.10.2013
набрало законної сили саме 26.12.2013.

Матеріали цивільної справи №270/4615/13-ц
(провадження №2/270/1858/2013) надійшли до
суду першої інстанції 10.01.2014. А
враховуючи, що суддя перебував у
щорічній відпустці з 30.12.2013 по 20.01.2014
включно, тому заяву ОСОБА_1 про
роз'яснення заочного рішення суду від
23.10.2013 було призначено до розгляду на
24.01.2014, тобто в межах строку,
визначеного ч. 3 ст. 221 ЦПК України.

Заявник у судове засідання, призначене
на 24.01.2014, не з'явився, про час та місце
розгляду заяви був повідомлений
своєчасно та належним чином, про що
свідчить телефонограма за №496 від
21.01.2014, зареєстрована в журналі
телефонограм №01-56, яку останній
отримав особисто (а.с. 80), а також
повідомлення про вручення судового
виклику, який останній отримав 22.01.2014
(а.с. 84).

У судове засідання, призначене на
24.01.2014, також не з'явилися представники
позивача та третьої особи - ПП
«МакРинок-Сервіс», про час та місце
розгляду заяви були повідомлені
своєчасно та належним чином, про що
свідчать розписки про отримання
повідомлень про розгляд питання про
роз'яснення заочного рішення суду, яке
представник ОСОБА_2 отримала 23.01.2014 (а.с.
82), а представник третьої особи - ПП
«МакРинок-Сервіс» був повідомлений
телефонограмою за №500 від 21.01.2014,
зареєстрованою в журналі телефонограм
№01-56 (а.с. 83).

Вимогами ч. 3 ст. 221 ЦПК України
передбачено, що неявка осіб, які брали
участь у справі, не перешкоджає
розгляду питання про роз'яснення
рішення суду, тому суд вважає можливим
розглянути дане питання без участі
сторін.

Вивчивши зміст заяви ОСОБА_1 щодо
роз'яснення заочного рішення суду від 23
жовтня 2013 року, суд звертає увагу на
наступне.

Вимогами ст. 233 ЦПК України передбачено,
що заочне рішення набирає законної
сили відповідно до загального порядку,
встановленого цим Кодексом.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК
України, рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Одночасно з цим Конституційний Суд
України у своєму рішенні від 08.07.2010
№18-рп/2010 «У справі за конституційним
зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо
офіційного тлумачення положення
пункту 12 частини першої статті 293 ЦПК
України у взаємозв'язку з положеннями
пунктів 2, 8 частини третьої статті 129
Конституції України» дійшов висновку,
що у частині 1 статті 221 ЦПК України
передбачено таку процесуальну дію, як
роз'яснення судового рішення, якщо його
зміст є незрозумілим для осіб, які
брали участь у справі, або для
державного виконавця. Суд за їхньою
заявою, поданою з дотриманням умов, що
вказані в частині 2 цієї статті,
здійснює таке роз'яснення,
постановляючи відповідну ухвалу.
Особливістю ухвали про роз'яснення
рішення суду або про відмову в
роз'ясненні рішення суду є те, що суд
може постановити її в будь-який час до
настання обмежень, визначених у
частині 2 статті 221 ЦПК України, зокрема,
після набуття ним законної сили.

Як було встановлено вище, заочне
рішення суду від 23.10.2013 у цивільній
справі №270/4615/13-ц (провадження
№2/270/1858/2013) за позовом комунального
підприємства «Макіївтепломережа» до
ОСОБА_1, за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, - приватного підприємства
«МакРинок-Сервіс» про стягнення суми
боргу за відпущену теплову енергію
набрало законної сили 26.12.2013, а тому
може бути роз'яснено.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 221 ЦПК
України якщо рішення суду є
незрозумілим для осіб, які брали
участь у справі, суд за їхньою заявою
постановляє ухвалу, в якій роз'яснює
своє рішення, не змінюючи при цьому
його змісту.

Зміст статті 221 ЦПК України вказує на
те, що роз'ясненню підлягає рішення, яке
має виконуватись як у добровільному
порядку, так і примусово. Головною
підставою для подання заяви про
роз'яснення рішення суду є його
незрозумілість, що ускладнює виконання
рішення.

Рішення суду повинно бути зрозумілим.
Зрозумілість рішення полягає в тому, що
його резолютивна частина не припускає
кілька варіантів тлумачення.

В заяві про роз'яснення рішення
зазначається, що саме у резолютивній
частині рішення є незрозумілим, в чому
полягає незрозумілість рішення, які
припускаються варіанти тлумачення
рішення, як це впливає на його
виконання. Роз'яснення інших частин
рішення (крім резолютивної) не має
правового значення, оскільки вони не
мають обов'язкового характеру.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що
останній не просив роз'яснити йому
резолютивну частину вищевказаного
заочного рішення суду, а вимагав
навести мотиви прийняття рішення судом
першої інстанції.

У пункті 21 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року № 14 «Про судове рішення у
цивільній справі» судам роз'яснено, що
відповідно до статті 221 ЦПК України
роз'яснення рішення суду, а не ухвали,
можливе тоді, коли воно не містить
недоліків, що можуть бути усунені лише
ухваленням додаткового рішення, а є
незрозумілим, що ускладнює його
реалізацію. Якщо фактично порушено
питання про зміну рішення або внесення
в нього нових даних, у тому числі й
роз'яснення мотивів ухваленого
рішення, суд ухвалою відмовляє в
роз'ясненні рішення.

Таким чином, на підставі викладеного,
суд дійшов висновку, що в задоволенні
заяви ОСОБА_1 про роз'ясненя заочного
рішення суду від 23.10.2013 необхідно
відмовити, оскільки заявник не просив
роз'яснити йому резолютивну частину
даного рішення, що дає суду підстави
вважати, що дане рішення суду є
зрозумілим для заявника, містить
мотиви, з яких суд виходив при
постановленні рішення, положення
закону, яким він керувався.

Керуючись статтею 221 ЦПК України, п. 21
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про
судове рішення у цивільній справі»,
суд, -

у х в а
л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
роз'яснення заочного рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки від 23 жовтня 2013 року у
цивільній справі №270/4615/13-ц
(провадження №2/270/1858/2013) за позовом
комунального підприємства
«Макіївтепломережа» до ОСОБА_1, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, -
приватного підприємства
«МакРинок-Сервіс» про стягнення суми
боргу за відпущену теплову енергію -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається Апеляційному суду Донецької
області через Центрально-Міський
районний суд м. Макіївки протягом п'яти
днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку на її оскарження,
якщо апеляційна скарга не буде подана,
або якщо її залишено без змін
апеляційною інстанцією.

Суддя:
Р.О. Кузнецов