Справа №463/5201/14-ц
Провадження №2/463/2087/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
Личаківський районний
суд м. Львова

в складі: головуючого судді -
Лакомської Ж. І.

при секретарі - Коник О.Б.

за участі позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

у відкритому судовому засіданні в залі
суду у м. Львові, розглянувши цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
дітей, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_3 про
стягнення на її користь аліментів на
утримання дітей : ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2

Позов мотивує тим, що за час
перебування в шлюбі в позивача та
відповідача народились діти: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після розірвання шлюбу діти проживають
з позивачкою та повністю перебувають
на її утриманні. Також зазначає, що їх
сину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 виповнюється 18
років, він навчається у Національному
університеті «Львівська політехніка»,
є студентом першого курсу стаціонарної
форми навчання, датою закінчення
навчання є червень 2018 року. Крім того,
їх дочка ОСОБА_4 хворіє та потребує
відповідного матеріального
забезпечення. Відповідач ОСОБА_3
зобов»язаний та має можливість
утримувати дітей, однак допомога
відповідача має нерегулярний, мінливий
характер тому просить суд ухвалити
рішення про стягнення щомісячно з
відповідача ОСОБА_3 на користь її
аліменти на утримання : неповнолітньої
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частки
всіх видів його заробітку (доходів), але
не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку до досягнення
нею повноліття та на утримання
неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 в
розмірі 1/3 частки всіх видів його
заробітку (доходів), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку до досягнення ним 23
років.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала, дала
пояснення аналогічні наведеним
мотивам позову, просила позов
задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні заперечив проти стягнення з
нього аліментів на утримання дітей в
розмірі по 1/3 частки всіх видів його
заробітку (доходів), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на кожну дитину.
Пояснив, що погоджується утримувати
своїх дітей та утримує їх після
розірвання шлюбу з позивачкою, зокрема
добровільно надає дітям матеріальну
допомогу в сумі 5 000 грн. щомісячно, крім
того, перед розірванням шлюбу з
позивачкою він подарував 1/3 частку
квартири по АДРЕСА_1 своїй дочці ОСОБА_4,
а позивачці передав в безоплатне
користування автомобіль. Також
зазначив, що надає матеріальну
допомогу на фізичний та соціальний
розвиток дітей, зокрема літній
відпочинок сина, оплату репетиторів
для підготовки до ЗНО. Крім того їх
спільна з позивачкою дочка ОСОБА_4 є
інвалідом з дитинства, він оплачує її
систематичне лікувально -
профілактичне оздоровлення. Також
зазначив, що згідно вимог Сімейного
кодексу України якщо стягуються
аліменти на двох і більше дітей
визначається єдина частка від
заробітку (доходу), яка буде
стягуватися до досягнення найстаршою
дитиною повноліття. Погодився на
стягнення з нього аліментів на
утримання двох дітей в розмірі 1/3
частки всіх видів його заробітку
(доходів), але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
відповідача, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов слід
задоволити частково з наступних
підстав.

Законодавство України встановлює
пріоритет інтересів дітей при
вирішенні сімейних спорів (ч.8ст.7 СК
України), а також зобов»язує
дотримуватись засад рівності їх прав
щодо батьків (ст. 142 СК України) та
справедливості у врегулюванні
сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України).

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного
Суду від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів передбачено, що відсутність
домовленості між батьками про сплату
аліментів на дитину є підставою для
звернення до суду з відповідним
позовом того із них, з ким вона
проживає.

Відповідно до рішення Личаківського
районного суду м.Львова від 21.10.2011 року
(а.с.15) шлюб позивача та відповідача
було розірвано.

З представлених суду копій свідоцтв
про народження (а.с.4-5) ОСОБА_4
народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5
народився ІНФОРМАЦІЯ_4, їх батьками є
позивач та відповідач.

Ст.180 Сімейного кодексу України
передбачено, що батьки зобов"язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 Сімейного
кодексу України якщо стягуються
аліменти на двох і більше дітей, суд
визначає єдину частку від заробітку
(доходу) матері, батька на їх утримання,
яка буде стягуватися до досягнення
найстаршою дитиною повноліття.

Відтак з врахуванням наведених вище
мотивів, з врахуванням того що
домовленість між батьками про сплату
аліментів на дітей суд приходить до
висновку про під ставність позову в
частині стягнення з відповідача на
користь позивача аліментів на
утримання дітей. Проте суд не
погоджується з позовною вимогою про
стягнення аліментів з відповідача на
утримання дітей по 1/3 частки всіх видів
його заробітку (доходів), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, так як згідно
положень ст. 2 ст. 183 Сімейного кодексу
України, якщо стягуються аліменти на
двох і більше дітей, суд визначає єдину
частку від заробітку (доходу) матері,
батька на їх утримання, яка буде
стягуватися до досягнення найстаршою
дитиною повноліття, відтак суд
визначає єдину частку у розмірі 1/3
частини всіх видів заробітку
відповідача щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку на утримання двох
дітей.

Відповідно ст.180 Сімейного кодексу
України батьки зобов»язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положень 199 Сімейного кодексу
України якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Відтак, суд враховує те, що син
позивачки та відповідача ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2 є неповнолітнім, хоча і
навчається у вищому навчальному
закладі та закінчує навчання у червні
2018 року в межах даного позову немає
підстав для стягнення аліментів до
досягнення ним 23 років, відтак суд
приймає рішення про стягнення
аліментів на утримання ОСОБА_5 до
досягнення ним повноліття.

Керуючись ст. 180-184 Сімейного кодексу
України, ст. 10, 11, 60, 209, 212 - 215, 367
Цивільного-процесуального кодексу
України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання дітей
- задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7.(
ідентифікаційний номер НОМЕР_2)
щомісячно аліменти на утримання
неповнолітніх ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини
всіх видів його заробітку щомісячно,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дітей відповідного віку, починаючи
з 30.09.2014 року і до досягнення дітьми
повноліття.

Допустити негайне виконання рішення
суду у межах суми платежу за один
місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 243
(двісті сорок три) гривні, 60 копійок
судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити за безпідставністю.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга в строки і порядок
передбачені ч.1 ст. 294 ЦПК України .

Суддя: Лакомська
Ж. І.