Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/387/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Кулінка Л.Д.
Доповідач Авраменко Т. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

29.01.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючої судді :
Авраменко Т.М.

суддів :
Суровицької Л.В., Чельник О.І.

при секретарі :
Крисановій Ю.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» на
заочне рішення Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 12 листопада 2013
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н
О В И Л А:

В серпні 2013 року публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» (далі-банк) звернувся
в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Зазначав, що 06 квітня 2006 року між
банком та ОСОБА_2 укладено кредитний
договір, відповідно до якого банк надав
споживчий кредит в сумі 1 474 грн. 20 коп.
зі сплатою 25,08 відсотків річних, з
кінцевим терміном повернення 07 квітня
2008 року. Умови кредитного договору щодо
внесення щомісячного платежу
відповідач виконував не належним
чином, внаслідок чого виникла
заборгованість за кредитом в сумі 22 872
грн. 94 коп., яка складається із
заборгованості за кредитом 1 474 грн. 20
коп., заборгованості по процентам 7 053
грн. 29 коп., пені 12 780 грн. 07 коп., штрафу
(фіксована частина) 500 грн., штрафу
(процентна складова) 1 065 грн. 38 коп.

Просив суд стягнути з
відповідача на користь банка вказану
заборгованість та судовий збір.

Заочним рішенням Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 12
листопада 2013 року в задоволенні позову
відмовлено з підстав спливу позовної
давності .

В апеляційній скарзі банк просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
і ухвалити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі.
Зазначає про відсутність заяви
відповідача про застосування позовної
давності.

В засідання апеляційного суду
сторони не прибули.

Відповідач ОСОБА_2 на час укладення
кредитного договору був
зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с.9), з цього
місця реєстрації вибув (а.с.20,28,56),
зареєстроване місце його проживання
невідоме (а.с.15,51,58).Взяті на себе
зобов'язання повідомляти банк про
зміну відомостей щодо себе не виконав
(а.с.3). В засідання апеляційного суду
викликався через оголошення в пресі 23
січня 2014 року (а.с.60). Відповідно до ч.9
ст.74 ЦПК України з опублікуванням
оголошення про виклик відповідач
вважається повідомлений про час і
місце розгляду справи.

Неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи , не перешкоджає розглядові
справи (ч.2 ст.305 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні. Зазначеним
вимогам закону рішення суду першої
інстанції не відповідає.

Матеріалами справи
підтверджується, що 06 квітня 2006 року
відповідач подав банку заяву про
надання споживчого кредиту в сумі 1474
грн. 20 коп. на придбання трьох мобільних
телефонів (а.с.4) . Своїм підписом
відповідач підтвердив факт отримання
повної інформації про умови
кредитування в банку, факт
ознайомлення з Умовами надання
споживчого кредиту, Тарифами банку, які
були надані йому в письмовому вигляді
та згоду з тим, що його заява з Умовами
надання споживчого кредиту, Тарифами
становить між ним та банком
кредитно-заставний договір (а.с.4-8).

Відповідно до заяви та п.2.1 Умов
надання споживчого кредиту банк надає
позичальнику кредит шляхом
перерахування на рахунок торгівельно -
сервісного підприємства кредитні
кошти на строк 24 місяців по 07 квітня 2008
року включно зі сплатою за
користування кредитом відсотків у
розмірі 2,09% на місяць на суму залишку
заборгованості по кредиту зі сплатою
щомісячного платежу в сумі 79 грн. в
період з 3 по 10 число. Терміни позовної
давності по вимогах про стягнення
кредиту, відсотків за користування
кредитом, винагороди, неустойки - пені,
штрафів за даним договором встановлено
сторонами тривалістю 5 років (п.5.5 Умов).

Взяті на себе зобов'язання за
кредитним договором відповідач не
виконав, коштів на виконання
зобов'язань за договором не сплачував
жодного разу, у зв'язку з чим станом на 22
липня 2013 року виникла заборгованість в
сумі 22872 грн. 94 коп.:

з них заборгованість за кредитом 1474
грн.20 коп.,

заборгованість за процентами 7053
грн.29 коп.,

пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язання 12780 грн.07 коп.,

штраф ( п.5.3 Умов надання споживчого
кредиту) 500 грн. (фіксована частина),

1065 грн.38 коп.(процентна
складова),

що підтверджується розрахунком
банку(а.с.3).

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд виходив із того, що банк пропустив
передбачений п.5.5 Умов надання
споживчого кредиту п'ятирічний строк
звернення до суду за захистом
порушеного права. Проте погодитися з
таким висновком суду не можна з
наступних підстав.

Згідно зі ст. ст. 526, 530,610, ч. 1 ст. 612
ЦК України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином, у
встановлений термін, відповідно до
умов договору та вимог чинного
законодавства. Порушенням зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частинами 1 та 4 ст. 631 ЦК України
передбачено, що строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати свої
обов'язки відповідно до договору.
Закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки. Для окремих видів вимог
законом може встановлюватися
спеціальна позовна давність: скорочена
або більш тривала порівняно із
загальною позовною давністю (ч. 1 ст. 258
ЦК України). На підставі ч.1 ст.259 ЦПК
України сторонами договору позовна
давність встановлена тривалістю 5
років (а.с.8).

Позовна давність застосовуєтьсчя
судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення (ч.3
ст.267 ЦПК УКраїни). Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено сторорною у спорі, є
підставою для відмови у позові (ч. 4 ст.
267 ЦК України). Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності порушене право підлягає
захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

Як роз'яснено у пункті 11
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про
судове рішення у цивільній справі»,
встановивши, що строк для звернення з
позовом пропущено без поважної
причини, суд у рішенні зазначає про
відмову в позові з цих підстав, якщо про
застосування позовної давності
заявлено стороною у спорі, зробленою до
ухвалення ним рішення, крім випадків,
коли позов не доведено, що є
самостійною підставою для цього.

Матеріалами справи
підтверджується, що відповідач в суді
першої інстанції заяву про
застосування строку позовної давності
не подавав, а тому у суду не було
правових підстав для застосування
такого строку.

Крім того, колегія суддів
апеляційного суду вважає за необхідне
зазначити, що пункт 7 ч. 1 ст. 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
яким кредитодавцю забороняється
вимагати повернення споживчого
кредиту, строк давності якого минув, у
системному зв'язку з самою ч. 11 ст. 11
зазначеного Закону стосується
позасудового порядку повернення
споживчого кредиту і спрямований на те,
щоб встановити судовий контроль за
вирішенням таких вимог кредитодавця з
метою захисту прав споживача як
слабшої сторони договору споживчого
кредиту.

Аналогічна правова позиція
викладена у Постанові Верховного Суду
України № 6-126цс13 від 20 листопада 2013
року у справі за позовом про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
яка, відповідно до положень статті 360-7
ЦПК України, є обов'язковою для всіх
судів України.

Вирішуючи спір, суд першої
інстанції неправильно застосував
норми матеріального права, що згідно з
п.4 ст.309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду та ухвалення
нового рішення про задоволення позову
повністю, оскільки визначена банком на
підставі умов договору заборгованість
відповідачем не оспорена.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
позивачеві суд присуджує з відповідача
понесені судові витрати у справі
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог: судовий збір в сумі 228
грн. 73 коп.

На підставі викладеного,
керуючись п.2 ч.1 ст.307, ст.309, ч.2 ст.314,
ст.316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р
І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» задовольнити .

Скасувати заочне рішення
Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 12 листопада 2013 року.

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
від 06 квітня 2006 року в сумі 22 872 грн. 94
коп., яка складається із заборгованості
за кредитом 1 474 грн. 20 коп.,
заборгованості по процентам 7 053 грн. 29
коп., пені 12 780 грн. 07 коп., штрафу
(фіксована частина) 500 грн., штрафу
(процентна складова) 1 065 грн. 38 коп., та
судовий збір в сумі 228 грн.73 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий суддя:

судді: