Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого : судді
С.І.Купрієнка

при секретарі : С.В.
Журавльовій, Мядзель О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Вишгороді справу за
позовом міжрайонного
природоохоронного прокурора Київської
області в інтересах держави в особі
Київського обласного управління
лісового та мисливського господарства
, Державного підприємства
„Вищедубеченське лісове господарство
до Вишгородської міської ради
Київської області , управління
Держкомзему у Вишгородському районі
Київської області , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 про скасування рішення
Вишгородської міської ради , визнання
недійсним державних актів на право
власності на земельні ділянки ,
визнання недійсним договорів
купівлі-продажу земельних ділянок ,
зобов*язання внести зміни про
повернення земель до державної
власності , зобов*язання скасувати
запис про право власності на земельні
ділянки та витребування земельних
ділянок на користь держави та
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , Київського обласного
управління лісового та мисливського
господарства , Державного підприємства
„Вищедубечанське лісове господарство
, треті особи: управління Держкомзему у
Вишгородському району Київської
області , садівниче товариство
„Дніпро-8" , приватний нотаріус
Вишгородського районного
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання дійсним договорів
купівлі-продажу земельної ділянки ,
визнання добросовісним набувачем ,
визнання права власності на земельні
ділянки

В С Т А Н О В И В :

Міжрайонний прироохоронний прокурор у
вересні 2011 року звернувся з даним
позовом в інтересах держави в особі
Київського обласного обласного
управління лісового та мисливського
господарства , ДП „Вищедубечанське
лісове господарство". Свої вимоги
обгрунтував тим , що при передачі у
власність земельних ділянок 29 грудня
2009 року ОСОБА_1, площею 0,12 га та ОСОБА_2
площею 0,12 га для ведення садівництва ,
Вишгородська міська рада , всупереч
вимогам ст.ст.20,21,116, 118, 141 , 149 , 151
Земельного кодексу України , ст.6,57
Лісового кодексу України , без
дотримання процедури припинення права
постійного користування ДП
„Вищедубечанське лісове господарство"
, вилучення та зміни цільового
призначення землі , з порушенням
правового статусу земель державної
власності , розпорядилась спірними
земельними ділянками та безпідставно
видала державні акти на право
власності на них відповідачам. В
подальшому 16.05.2011 року , ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 продали вказані земельні
ділянки ОСОБА_3 , відповідно до договору
купівлі продажу земельних ділянок.
Передані у власність відповідачам
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельні ділянки , є
землями лісового фонду , а саме виділ 3
кварталу 166 Старосільського лісництва
та належать на праві постійного
користування ДП

„Вищедубеченське лісове господарство"
, що підтверджується матеріалами
лісовпорядкування. Вишгородська
міська рада незаконно розпорядилась
спірними земельними ділянками ,
оскільки до моменту передачі земельних
ділянок у власність громадянам ,
повинен бути розроблений проект
землеустрою щодо припинення права
користування і вилучення земельної
ділянки у ДП „Вищедубечанське лісове
господарство" і вилучення земельної
діялнки у ДП „Вищедубечанське лісове
господарство" та зміни її цільового
призначення , з передачею земельної
ділянки до земель запасу міської ради ,
лише після цього міська рада мала право
надавати земельні ділянки громадянам
,за проектом землеустрою як членам
садового товариства. Однак жодних
рішень Вишгородською міською радою про
надання раніше в користування спірних
земельних ділянок садовому товариству
„Дніпро-8" не приймалось , проекти
земелустрою щодо відведення в
користування спірних земельних
ділянок не розроблялись та не
узгоджувались.

Представник позивача в судовому
засіданні уточнив позовні вимоги та
просить визнати незаконним та
скасувати рішення Вишгородської
міської від 29.12.2009 року №331/16 в частині
надання у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_1
земельних ділянок , визнати недійсним
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 329863
виданий 07.10.2010 року на ім*я ОСОБА_1 ,
визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЛ № 329802 виданий 07.10.2010 року на
ім*я ОСОБА_2, зобов*язати управління
Держкомзему у Вишгородському районі
внести зміни у форми 6-зем про
повернення земель до державної
власності , зобов*язати управління
Держкомзему у Вишгородському районі ,
скасувати запис про право приватної
власності на земельні ділянки з
кадастровим номером :38:095:0165 та
:38:095:0166 , визнати недійсним
договори купівлі-продажу земельних
діялнок укладених 16.05.2011 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
а також витребувати на користь держави
в особі ДП „Вищедубечанське лісове
господарство (як користувача) із
незаконного володіння ОСОБА_3 земельні
ділянки площею 0,1058 га , кадастровий
номер :38:095:0165 та 0,1187 га ,
кадастровий номер :38:095:0166.

ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом
посилаючись на те ,що він придбав 16.05.2011
року спірні земельні ділянки на
законних піставах , шляхом укладання
правочину в письмовій формі , з
подальшим нотаріальним посвідченням
та державною реєстрацією. Він набув
оплатно майно , не знав і не міг знати
про те , що воно придбане у особи , яка не
мала права його відчуджувати , а також ,
що спірні земельні ділянки перебувають
у постійному користування позивачів за
первісним позовом , а тому на підстві
ст.ст.203,207,208,209,210,321,328,330,388,392 ЦК України
просить визнати дійсним договори
купівлі-продажу земельних діялнок ,
укладених 16.05.2011 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 , посвідчений приватним
нотаріусом Вишгородського районного
нотаріального округу ОСОБА_4 ,
зареєстрованим за № 950 , та між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 , посвідчений тим же
нотаріусом за реєстровим номером 945 ,
визнати добросовісним набувачем
вищезазначених земельних ділянок ,
визнати за ним право власності на
земельні ділянки та стягнути судові
витрати.

В судовому засіданні представник
міжрайонної природоохоронної
прокуратури та ДП „Вищедубечанське
лісове господарство" позов підтримади
і просять його задовольнити , проти
зустрічного позову ОСОБА_3 заперечують
, вважають його необгрунтованим.

Представник Вишгородської міської
ради проти пред*явленого позову
міжрайонного природоохоронного
прокурора заперечують , вважають його
необгрунтованим , позов ОСОБА_3
вважають таким ,що підлягає
задоволенню.

ОСОБА_3 та його представник проти
позову міжрайонного природоохоронного
прокурора заперечують , вважають його
необгрунтованим , свій зустрічний
позов підтримують і просять його
задовольнити.

Управління Держкомзему у
Вишгородському районі Київської
області в судове засідання не з*явились
, направили лист , про розгляд справи в
їх відсутності.

Представник Київського обласного
управління лісового та мисливського
господарства в судове засідання не
з*явився , про день розгляду справи
повідомлені.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове
засіданні не з*явились , про день
розгляду справи належним чином
повідомлені.

Представник 3-і особи , садівничого
товариства „Дніпро-8" в судове
засідання не з*явився , про день
розгляду справи належним чином
повідомлений.

3-а особа , приватний нотаріус ОСОБА_4 в
судове засідання не з*явився , подавши
лист , про розгляд справи в його
відсутність.

Суд вислухавши сторони , дослідивши
письмові доказми по справі вважає ,що в
задоволенні основного та зустрічного
позову необхідно відмовити.

Так в судовому засіданні встановлено
,що відповідно до рішення тридцять
першої сесії 5 скликання Вишгородської
міської ради Київської області від 29
грудня 2009 року № 31/16 , передано
безкоштовно у приватну власність
земельну ділянку з уточненням площ
після проведення інвентаризації ,
ОСОБА_1 , площею 0.12 га , для ведення
садівництва , що розташована в садовому
товаристві „Дніпро-8" , та ОСОБА_2 площею
0,12 га для ведення садівництва , що
розташована в садовому товаристві
„Дніпро-8"( т.1 ас.35-37).

07.10.2010 року на підставі
вищезазначенного рішення
Вишгородської міської ради ОСОБА_1
отримано державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 329863 , та присвоєно кадастровий номер
:38:095:0166 , ОСОБА_2 отримано
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ №329802 , та
присвоєно кадастровий номер
:38:095:0165 (ас.38-39).

16.05.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а
також між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було
укладено договір купівлі-продажу
вищезазначених земельних ділянок , які
були посвідчені приватним нотаріусом
Вишгородського районного
нотаріального округу ОСОБА_4 (ас.109-112).

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов*язана довести ті
обставини , на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень ,
крім випадків , встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно рішення Конституційного
Суду України від 16.04.2009 року №7-рп/2009 (
справа про скасування актів органів
місцевого самоврядування) , відповідно
до якого органи місцевого
самоврядування мають право приймати
рішення , вносити до них зміни та
скасовувати їх лише на підставі , в
межах повноважень та у спосіб , що
передбачені Конституцією і законами
України.

В п.4 вищезазначеного рішення
Коституційного Суду України зазначено
,що органи місцевого самоврядування ,
вирішуючи питання місцевого значення ,
приймаючи нормативні та ненормативні
акти. До нормативних належать акти , які
встановлюють , змінюють чи припиняють
норми права , мають локальний характер ,
розраховані на широке коло осіб , та
застосовуються неодноразово , а
ненормативні акти передбачають
конкретні приписи , звернені до
окремого суб*єкта чи юридичної особи ,
застосовуються одноразово і пісял
реалізації вичерпують свою дію.

В п.5 абз.6 рішення Конституційний суд
України зазначив , що ненормативні
правові акти органу місцевого
самоврядування є актами одноразового
застосування , вичерпують свою дію
фактом їхнього виконання , тобто вони
не можуть бути скасовані чи змінені
органом місцевого самоврядування
після їх виконання .

Аналогічна позиція зазначена в п.8 абз.2
постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 16.04.2004 року „Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ.

Відповідно до ст.152 ЗК України Держава
забезпечує громадянам та юридичним
особам рівні умови захисту прав
власності на землю. Власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю , навіть якщо ці
порушення не пов*язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою , і
відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст.125 ЗК України право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа , що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою , та його державної
реєстрації. Приступати до використання
земельної ділянки та встановлення меж
в натурі (на місцевості) , одержання
документа , що посвідчує право на неї ,
та державної ресєтрації забороняється.

Основний спір має місце між позивачами
та Вишгородською міською радою

( відповідачем) , щодо права
розпоряджатися спірними земельними
ділянками.

З наданих в судовому засіданні
представником Вишгородської міської
ради копії Державних актів на право
постійного користування на землю , не
вбачається , що спірні земельні ділянки
відносяться до земель ДП
„Вищедубечанське лісове господарство"
, а Вишгородською міською радою
Київської області , дозвіл на
проведення інвентаризації ДП
„Вищедубечанське лісове господарство"
не надавався , в зв*язку з відсутністю
звернення (т.2 ас.191-211).

Відповідно до Інструкції по
проведенню лісовпорядкування в
лісовому фонді СРСР від 31.05.1990 року , яка
до даного часу чинна , згідно з п.2
Прикінцевих пложень ЛК України ,
проекти організації та розвитку
лісового господарства є основним
нормативно-технічним документом
лісовпорядкування.

До планово-картографічних матеріалів
відносяться лісовпорядні планшети , їх
виготовлення та розмноження
впорядковується Інструкцією ,
погодженою головним управлінням
геодезії і картографії Ради Міністрів
СРСР 28.11.1986 р. Відповідно до вимог даної
інструкції , складені оригінали
планшетів , які мають межі з іншими
землекористувачами , завіряються в
органах землевпорядкування

того району , де проводяться
лісовпорядкувальні роботи.

Відповідно до ст.48 ЛК України матеріали
лісовпорядування затверджуються в
установленому порядку органом
виконавчої влади з питань лісового
господарства Автономної Республіки
Крим , територіальними органами
центрального органу виконавчої влади з
питань лісового господарства за
погодженням відповідно з органом
виконавчої влади з питань охорони
навколишнього природного середовища .

В порушення зазначених норм ні
проект організації та розвитку
лісового господарства ,
Вищедубечанського лісгоспзагу
Київської області від 1983 року та ДП
„Вищедубечанське лісове господарство"
від 2005 року , ні планшет
лісовопрядкування , не містить
погоджень з органами
землевпорядкування Вишгородського
регіону і територіальними органами
центрального органу виконавчої влади з
питань охорони навколишнього
природного середовища (т.2 ас.ас. 75-82, 83-89
).

Відповідно до ст.55 ЗК України до земель
лісогосподарського призначення
належать землі вкриті лісовою
рослинністю , а також не вкриті лісовою
рослинністю , нелісові землі , які
надані та використовуються дял потреб
лісового господарства.

До земель лісогосподарьского
призначення не належать землі ,
зайняті: а) зеленими насадженнями у
межах населених пунктів , які не
віднесені до категорії лісів: в)
окремими деревами і групами дерев ,
чагарниками на сільськогосподарських
угіддях , присадибних , дачних і садових
ділянках.

Таким чином представником позивача в
судовому засіданні не було доведено ,
що Вишгородською міською радою
виділенням спірних земельних ділянок
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушено право ДП
„Вищедубечанське лісове господарство"
, а тому відсутні підстави для
скасування рішення Вишгородської
міської ради від 29.12.2009 року № 31/16 , в
частині надання у власність ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 земельних ділянок у власність ,
та визнання недійсними отриманих ними
державних актів на землю.

Відмовляючи в задоволенню позову в
цій частині , судом не вбачається
підстав для задоволення позову про
визнання недійсним договорів
купівлі-продажу земельних ділянок ,
укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , та між
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , та витребування
спірних земельних ділянок на користь
держави в особі ДП „ Вищедубечанське
лісове господарство".

В судовому засіданні не було доведено
підстав для зобов*язання Відділу
Держкомзему у Вишгородському районі
внести зміни до форми 6-зем , а також
скасування запису про право приватної
власності на спірні земельні ділянки ,
а тому в цій частині позову також
необхідно відмовити.

В судовому засіданні не було доведено ,
що право ОСОБА_3 , яке є предметом позову
порушено , а тому йому необхідно
відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.10,60,212,213 ЦПК України
, на підставі ст.ст.55,116,118,125,152 ЗК України
, ст.ст.48,55 ЛК України , ст.50 Закону
України „Про землеустрій" , ст.26 Закону
України „Про місцеве самоврядування в
Україні" суд ,

В И Р
І Ш И В :

В позові міжрайонного
природоохоронного прокурора Київської
області в інтересах держави в особі
Київського обласного управління
лісового та мисливського господарства
Державного підприємства
„Вищедубеченське лісове господарство
до Вишгородської міської ради
Київської області , управління
Держкомзему у Вишгородському районі
Київської області , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 про скасування рішення
Вишгородської міської ради , визнання
недійсним державних актів на право
власності на земельні ділянки ,
визнання недійсним договорів
купівлі-продажу земельних ділянок ,
зобов*язання внести зміни про
повернення земель до державної
власності , зобов*язання скасувати
запис про право власності на земельні
ділянки та витребування земельних
ділянок на користь держави -відмовити.

В зустрічному позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , Київського обласного
управління лісового та мисливського
господарства , Державного підприємства
„Вищедубечанське лісове господарство
, треті особи: управління Держкомзему у
Вишгородському району Київської
області , садівниче товариство
„Дніпро-8" , приватний нотаріус
Вишгородського районного
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання дійсним договорів
купівлі-продажу земельної ділянки ,
визнання добросовісним набувачем ,
визнання права власності на земельні
ділянки-відмовити.

Рішення протягом 10 днів з моменту
проголошення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області ,
шляхом подачі скарги через районний
суд.

Суддя