Провадження №2/761/7006/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді
Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Бульбі
І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Київської міської ради, 3-я особа:
Головне управління юстиції в місті
Києві про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з
позовом до Київської міської ради, в
якому просить визнати за нею право
власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що вона є власником ?
частини квартири АДРЕСА_1.

Також співвласниками вказаної
квартири були: її чоловік - ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та діти: донька,
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року та
син - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3
року.

Після смерті ОСОБА_2 ? частину
квартири АДРЕСА_1, яка належала йому на
праві власності була успадкована нею
та дітьми, проте свідоцтво про право на
спадщину за законом ніхто не отримував.

Крім того, після смерті ОСОБА_3 ? частини
квартири АДРЕСА_1, яка належала їй на
праві часткової власності та ? частину
вказаної квартири яка належала їй на
праві власності в порядку спадкування
за законом після смерті батька ОСОБА_2,
були успадковані ОСОБА_4, оскільки вона
відмовилась від своєї частки у
спадковому майні.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_4,
внаслідок чого відкрилась спадщина на
його майно, в тому числі на частину
квартири АДРЕСА_1.

Вона бажає зареєструвати право
власності на належну їй частку спірної
квартири в органах Державної
реєстраційної служби України, проте
така можливість у неї відсутня,
оскільки оригіналу свідоцтва про право
власності на житло у неї не має, а
отримати його у ЗАТ «Будінвестсервіс»,
яке йог видало немає можливості,
оскільки воно припинило свою
діяльність, а відповідні документи не
збереглися.

В судовому засіданні представник
позивач позов підтримав та просив його
задовольнити.

Представник відповідач -
Київської міської ради в судове
засідання не з'явився, направив
заперечення проти позову з яких
вбачається, що відповідачем права
позивачки жодним чином не порушено.

Представник третьої особи -
Головного управління юстиції в м. Києві
в судове засідання не з'явився, надав
суду заяву про розгляд справи за
відсутності представника Головного
управління юстиції в м. Києві, при
ухвалені рішення покладається на
розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, приходить до
наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року помер ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвом про смерть від 18.11.2004 року
виданого Відділом РАЦСУ
Шевченківського РУЮ м. Києва серії
НОМЕР_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть від 11.09.2012 року виданого
Відділом РАЦСУ Деснянського РУЮ м.
Києва серії НОМЕР_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
від 20.05.2014 року виданого Відділом РАЦСУ
Шевченківського РУЮ м. Києва серії
НОМЕР_3.

Як вбачається з ксерокопії
свідоцтва про право власності на житло,
виданого Акціонерним товариством
закритого типу «Будінвестсервіс» 15
лютого 1996 року за № 97, наявної в
матеріалах справи, квартира АДРЕСА_1
належить на праві приватної власності
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних
частинах.

18 вересня 2014 року представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_5 звернулась до
правоохоронних органів з заявою про
втрату свідоцтва про право власності
на квартиру АДРЕСА_1, що
підтверджується висновком
Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.
Києві від 22 вересня 2014 року.

16 жовтня 2014 року представник
позивачки ОСОБА_6 звертався до
Головного управління статистики у м.
Києві щодо отримання відомостей з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України про
АТЗТ «Будінвестсервіс», проте листом
від 23.10.2014 р. йому було повідомлено, що
станом на 23.10.2014 р. таке підприємство в
реєстрі не значиться. Інформація про
його ліквідацію в базі відсутня.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Рішенням Київської міської ради від 2
грудня 2010 року №284/5096 «Про питання
комунальної власності територіальних
громад міста Києва» затверджено
перелік об'єктів права комунальної
власності територіальної громади
міста Києва, до якого ввійшов
вищевказаний будинок.

Відповідно до частини першої статті 1
Закону України «Про інформацію»
документом є матеріальний носій, що
містить інформацію, основними
функціями якого є її збереження та
передавання у часі та просторі.

Згідно з п.п.6 ст.37 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, є,
зокрема, свідоцтво про право власності,
видане органом приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді, чи його
дублікат.

Пунктом 16 Положення про порядок
оформлення права власності на об'єкти
нерухомого майна в м. Києві,
затвердженого розпорядженням
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), № 1227 від 27жовтня 2009
року передбачено, що дублікат
свідоцтва про право власності
оформлюється у разі його втрати,
крадіжки, пошкодження на підставі
звернення та архівних документів, що
зберігаються в органах, які оформили
право власності, довідки з органу
внутрішніх справ (якщо законодавством
передбачено обов'язкове повідомлення
цих органів про втрату (викрадення)
свідоцтва), оголошення про втрату
свідоцтва в друкованих засобах масової
інформації, з урахуванням пункту 6,
підпунктів 7.1,7.2 пункту 7 цього
Положення, а також витягу із Єдиного
державного реєстру прав на нерухоме
майно (у відповідних випадках).

Дублікат свідоцтва видається з
позначкою "Дублікат". Документи,
пов'язані з видачею дубліката
свідоцтва, включаються до складу
справи, сформованої під час оформлення
права власності.

В пункті 37 Постанови від 26 жовтня 2011 р. N
1141 «Про затвердження Порядку ведення
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно» зі змінами, внесеними
постановою Кабінету Міністрів України
від 5 лютого 2014 року N 50 визначено, що у
разі втрати, пошкодження чи зіпсування
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, а також свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,
виданого органом місцевого
самоврядування або місцевою
держадміністрацією, державного акта на
право приватної власності на землю,
державного акта на право власності на
землю, державного акта на право
власності на земельну ділянку,
державного акта на право постійного
користування земельною ділянкою, на
підставі якого проведено державну
реєстрацію прав у Державному реєстрі
прав, за результатом розгляду заяви про
надання дубліката свідоцтва державний
реєстратор у строк, встановлений для
державної реєстрації прав, оформляє
дублікат свідоцтва, якому присвоюється
індексний номер, фіксується дата та час
його формування. Для формування та
видачі дубліката свідоцтва про право
власності на нерухоме майно державний
реєстратор вносить до Державного
реєстру прав такі відомості: індексний
номер свідоцтва про право власності на
нерухоме майно; прізвище, ім'я та по
батькові державного реєстратора;
найменування органу державної
реєстрації прав; номер та серія бланка
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно. ля формування та видачі
дубліката свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, виданого
органом місцевого самоврядування або
місцевою держадміністрацією,
державного акта на право приватної
власності на землю, державного акта на
право власності на землю, державного
акта на право власності на земельну
ділянку, державного акта на право
постійного користування земельною
ділянкою, на підставі якого проведено
державну реєстрацію прав у Державному
реєстрі прав, державний реєстратор
вносить до Державного реєстру прав
такі відомості: номер запису про право
власності та суб'єкта цього права або
про інші речові права та суб'єкта цих
прав Державного реєстру прав, який
внесено на підставі втраченого,
пошкодженого чи зіпсованого документа;
прізвище, ім'я та по батькові
державного реєстратора; найменування
органу державної реєстрації прав;
номер та серія бланка свідоцтва про
право власності на нерухоме майно.

Наказом Міністерства юстиції України
від 17 квітня 2012 року N595/5,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20 квітня 2012 р. за N 590/20903
«Про впорядкування відносин,
пов'язаних із державною реєстрацією
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» затверджені форми заяв у
сфері державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно, зокрема, заяви
про надання дублікату свідоцтва про
право власності.

Із запровадженням з 01січня 2013 року в
Україні системи державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень відповідно до Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень
проводиться, зокрема органами
державної реєстрації прав -
структурними підрозділами
територіальних органів Міністерства
юстиції (стаття 6).

Згідно із підпунктом 6 частини другої
статті 9 вказаного Закону державний
реєстратор прав на нерухоме майно у
випадках, встановлених Законом, видає
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно під час проведення
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно.

При цьому повноваженнями з видачі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно та, відповідно, його
дубліката державні реєстратори прав на
нерухоме майно наділені, починаючи з 01
січня 2013 року.

З наданої суду ксерокопії свідоцтва
про право власності на житло, виданого,
в тому числі, на ім'я позивачки 15 лютого
1996 року АТЗТ «Будінвестсервіс»,
вбачається, що право власності було
зареєстровано в БТІ в м. Києві 26 лютого
1996 року. Однак, позивачкою не було
надано суду належних, допустимих
доказів на підтвердження даної
обставини, клопотань щодо витребування
доказів з органу реєстрації не
заявлялося.

Технічний паспорт на спірну квартиру,
наданий, як доказ, не містить даних щодо
власників нерухомого майна та розміру
їх часток в даній квартирі.

Також відсутні будь-які дані щодо
надання оголошення про втрату
свідоцтва в друкованих засобах масової
інформації.

Крім того, єдиною підставою, за
наявності якої видача дубліката
документа не може бути здійснена
суб'єктом, який видав такий документ, це
ліквідація (припинення діяльності)
такого суб'єкта. У такому випадку
видача дубліката документа
здійснюється правонаступником
відповідного суб'єкта або архівною
установою (якщо передбачається
передача документів до архіву). Між тим,
позивачкою не було надано у порядку до
ст.ст. 57-59 ЦПК України доказів щодо
ліквідації АТЗТ «Будінвестсервіс» або
його реорганізації та наявності його
правонаступників, а також щодо
звернення до відповідного органу з
заявою про видачу дублікату
правовстановлюючого документа на
нерухоме майно.

Отже, ОСОБА_1 всупереч вимог ч.3 ст. 10, ст.
60 ЦПК України не були доведені ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

У той же час у відповідності до
ст. 27 ЦПК України особи, які беруть
участь у справі мають право подавати
докази, брати участь у дослідженні
доказів, заявляти клопотання. Згідно з
ч.4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє
здійсненню процесуальних прав сторін,
встановлених цим Кодексом.

Тобто процесуальними нормами
передбачено як право на участь у
дослідженні доказів, так і обов'язок із
доказування обставин при невизнанні їх
сторонами (ст. 60 ЦПК України).

При цьому суд безпосередньо не
повинен брати участь у зборі
доказового матеріалу.

Суд не може покласти в основу
рішення доводи представника
відповідача відносно того, що КМР не є
належним відповідачем, оскільки
незважаючи на роз'яснення судом
положень до ч.4 ст.10 ЦПК України,
представником позивача не було надано
доказів на підтвердження того, що
позивачкою була прийнята спадщина у
відповідності до ст.ст. 1268, 1269 ЦК
України після смерті чоловіка та дітей
в цілому чи до наявності інших
спадкоємців, клопотань щодо їх
витребування також не заявлялося.

За викладених обставин суд приходить
до висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Київської міської ради, 3-я особа:
Головне управління юстиції в місті
Києві про визнання права власності
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд міста Києва протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: