Провадження № 2/537/198/2014
Справа № 537/6784/13-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2014 року
м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука
Полтавської області в складі
головуючого судді Сьоря С.І., при
секретарі Ткач О.Б. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
м.Кременчуці Полтавської області
цивільну справу за позовом фізичної
особи ОСОБА_1 до фізичної особи ОСОБА_2
про відшкодування матеріальної шкоди ,
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, відповідно до якого просить
суд ухвалити рішення, яким стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на його користь 3901
грн. 25 коп. матеріальної шкоди, 400 грн.
сплачених за проведення експертного
дослідження та 229 грн. 40 коп. сплаченого
судового бору.

Свої вимоги мотивував тим, що 06.11.2013
року біля центрального входу на ринок
«Плеяда» в м.Кременчуці, внаслідок
сильного пориву вітру впала металева
стійка з товаром, який реалізовував
ОСОБА_2 та внаслідок чого було
пошкоджено належний йому на праві
власності автомобіль «Mitsubishi Grandis» д.н.
НОМЕР_1. Вартість матеріального збитку
спричиненого йому внаслідок
пошкодження автомобіля склала 3 901 грн.
25 коп. За проведення авто
товарознавчого дослідження ним
сплачено 400 грн.

Вважає, що пошкодження автомобіля
настало внаслідок бездіяльності
відповідача, який під час погіршення
погоди не здійснив заходів, зокрема
щодо закріплення конструкції, з метою
виключити можливість завдання неї
шкоди оточуючим та майну.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримав у повному обсязі з
підстав, що в ньому зазначені та
пояснив, що в цей день він не бачив, що
стійка від вітру падала. Він
припаркував автомобіль без порушень
вимог правил ПДР України та йому ніхто
не пропонував переставили автомобіль в
інше місце.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
позов не визнав та зазначив, що він
офіційно працює на ПАТ «КВБЗ». Оскільки
завод зупинився, то він шукав
додатковий заробіток. На ринку
«Плеяда» він познайомився із чоловіком
на ім»я «ОСОБА_5», який запропонував
йому роботу продавця головних уборів,
на що він погодився. За погодженням з
«ОСОБА_5» він повинен був приходити на
роботу о 8 годині, об 11 годині платити
«містове» та о 14 год. 30 хв. - 15 годині
здавати виручку вантажнику. Металеву
стійку з товаром він ніколи не виносив,
не встановлював та після закінчення
робочого дня не забирав. Це робив
вантажник, якого, напевно, наймав
«ОСОБА_5». Тобто, коли він приходив на
роботу, то стійка була вже встановлена.
Ні товар ні стійка йому не належать.
Тобто він фактично тільки здійснював
реалізацію товару. 06.11.2013 року він
прийшов на роботу та стійка вже була
встановлена. В цей день було вітряно та
передавали штормове попередження. Від
поривів вітру стійка падала та він її
піднімав. Згодом приїхав на автомобілі
позивач та поставив його біля тротуару
на те місце, де падала стійка та на його
думку з порушенням вимог ПДР України.
Він сказав позивачу про це та попрохав
поставити автомобіль в інше місце, на
що той грубо йому відповів та
автомобіль не придбав. Згодом, коли він
тримав дзеркало, то від вітру стійка
знову упала та пошкодила автомобіль.
Прийшов позивач та став вимагати 500
доларів США на ремонт, а він, в свою
чергу, запропонував йому поїхали до
знайомих та відремонтувати автомобіль,
на що той відмовився. Оскільки в його
обов»язки не входило відповідати за
безпечність експлуатації стійки, то
вважає, що він є неналежним
відповідачем за позовом.

Вислухавши пояснення позивача,
відповідача та свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, дослідивши та проаналізувавши
матеріали справи, суд встановив
наступне.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона
працює реалізатором на ринку «Плеяда»
та її точка знаходиться неподалік від
входу в ринок. На ринку декілька днів
реалізатором почав працювати ОСОБА_2.
Ця точка належить чоловіку на ім»я
«ОСОБА_5». ОСОБА_2 тільки продавав товар,
а стійку з товаром перед робочим днем
виставляв та після робочого дня
забирав господар. 06.11.2013 року були
сильні пориви вітру і ця стійка падала.
Згодом приїхав на автомобілі позивач
та поставив його біля тротуару на те
місце, де падала стійка. ОСОБА_2 йому
пояснив ситуацію та попросив поставити
автомобіль в інше місце, однак той
відмовився та автомобіль не прибрав.
Потім від пориву вітру ця стійка впала
на автомобіль.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що
відповідач є його рідним братом. 06.11.2013
року він був на ринку «Плеада». В той
день був сильний вітер та від його
поривів падала металічна стійка.
Згодом на те місце де падала стійка
водій припаркував автомобіль «Mitsubishi
Grandis» чорного кольору. ОСОБА_2 попросив
його прибрати автомобіль, однак той це
зробити відмовився.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що 06.11.2013
року перебувала на ринку «Плеяда» де
міряла шапки, які продавав ОСОБА_2. Коли
вона дивилася в дзеркало, яке тримав
ОСОБА_2, то від пориву вітру звалило
стійку з шапками, яку він спіймати не
встиг.

ОСОБА_1 на праві власності належить
автомобіль «Mitsubishi Grandis» д.н. НОМЕР_1.

06.11.2013 року на вказаний автомобіль, який
був розташований на вул.Шевченко в
м.Кременчуці біля входу до ринку
«Плеяда», впала металева стійка, яка
була розміщена на тротуарі. На цій
стійці знаходилися головні убори,
безпосередній продаж яких здійснював
ОСОБА_2. Внаслідок падіння стійки
автомобіль отримав механічні
пошкодження.

Відповідно до висновку експертного
авто товарознавчого дослідження №236 - 13
від 11.11.2013 року вартість матеріального
збитку, спричиненого власнику
автомобіля Mitsubishi Grandis» д.н. НОМЕР_1
складає 3901 грн. 25 коп.

Згідно квитанції №236 за проведення
експертного авто товарознавчого
дослідження ОСОБА_1 сплачено 400 грн.

Відповідно до ст..22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Внаслідок пошкодження належного
позивачу майна, а саме автомобіля
«Mitsubishi Grandis» д.н. НОМЕР_1, останньому
безумовно завдано збитки та він має
право на їх відшкодування.

Відповідно до ст..1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст..1172 ЦК України юридична або
фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Відповідно до ст..24 КЗпП України
трудовий договір вважається укладеним
і тоді, коли наказ чи розпорядження не
були видані, але працівника фактично
було допущено до роботи.

Відповідно до ст..ст.10, 60 ЦПК України
кожна особа повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивачем суду не надано жодного
належного доказу того, що майно,
внаслідок експлуатації якого
пошкоджено належний йому автомобіль,
належить відповідачу та не надано
доказів, щоб свідчили про те, що саме на
відповідача було покладено обов»язок
щодо забезпечення безпеки при
експлуатації цього майна.

Також, як вбачається із пояснень
відповідача, свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
між відповідачем та чоловіком на ім»я
«ОСОБА_5» фактично було укладено
трудовий договір, що, відповідно до
ст..1172 ЦК України, зумовлює обов»язок
саме роботодавця, а не працівника,
відшкодувати шкоду, в разі її завдання
працівником під час виконання ним
трудових обов»язків.

Враховуючи викладене, встановлені
обставини справи, суд приходить до
висновку, що позивачем не доведено
обставини, щоб свідчили про наявність
підстав для покладення саме на
відповідача обов»язку відшкодувати
спричинену позивачу матеріальну шкоду,
а тому у задоволенні позову необхідно
відмовити у зв»язку з його
необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, ст.ст.22, 1166 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Полтавської області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: