РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/12266/14-ц

Пров. №2/668/2809/14

13.11.2014 року Суворовський районний суд м.
Херсона у складі:

головуючого

Булах Є.М.,

при секретарі

Яворській Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат
на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 01.09.2014 року подала до
суду вище вказаний позов до
відповідача, посилаючись на ту
обставину, що від шлюбу з відповідачем
вони мають дитину-сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між сторонами
розірвано за рішенням суду, з
відповідача було стягнуто аліменти на
утримання сина у розмірі ? частини від
усіх видів доходу(заробітку)
відповідача. Позивач наголошує на тому,
що відповідач ухилявся від сплати
аліментів, у зв'язку із чим утворилась
значна заборгованість по ним. На даний
час син, ОСОБА_3 проходить навчання у
Херсонському морехідному училищі
рибної промисловості,у зв'язку із чим
позивач постійно несе витрати на
придбання обладнання, літератури,
форменого одягу, тощо для навчання
сина. В свою чергу, відповідач в
добровільному порядку відмовляється
від надання допомоги сину та участі у
додаткових витратах, які несе позивач у
зв'язку із навчанням сина, що поставило
їїу скрутне матеріальне становище.
Враховуючи, що позивачем у період часу
з 2013 по 2014 р.р. додатково витрачено на
сина 12386,08 грн, остання росить суд
стягнути з ОСОБА_2 на її користь
понесені нею додаткові витрати на
утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 6193,04
грн. та судові витрати.

Позивач та її представник у
судовому засіданні письмовою заявою
уточнили позовні вимоги, просили суд
остаточно стягнути з відповідача
додаткові витрати на утримання сина в
розмірі 5135,04 грн., виключивши із
переліку витрати на придбання
форменого одягу, та половину судових
витрат. Уточнені позовні вимоги
підтримали в повному обсязі, просили їх
задовольнити.

Відповідач та його адвокат у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнали, мотивуючи тим, що відповідач
хоча і працевлаштований офіційно,
однак працює сезонно, отримує невелику
заробітну плату - в середньому 1200 грн., з
яких на виконання рішення суду
стягуються суми боргів по аліментам та
аліменти, у зв'язку із чим додаткові
утримання з заробітної плати
позбавлять його засобів до існування,
вказували на те, що деякі з додаткових
витрат, на які посилається відповідач,
є необґрунтованими та недоцільними, у
зв'язку із чим просили суд відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
справи, суд встановив, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі,
від якого мають дитину - сина, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Суворовського
районного суду м.Херсона, яке набуло
законної сили, з відповідача на користь
позивача було стягнуто аліменти на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до
досягнення останнім повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 набув
повноліття.

До досягнення повноліття, тобто
з 09.08.2012 року, та на даний час ОСОБА_3, 1996
року народження, проходить навчання у
Херсонському морехідному училищі
рибної промисловості.

Зазначені обставини не
заперечуються сторонами,
підтверджуються матеріалами справи, у
зв'язку із чим додаткового доказування
не потребують та вважаються судом
встановленими.

Відповідно до наданого ОСОБА_1
переліку витрат, які вона здійснила у
зв'язку із навчанням сина у період часу
з 17.12.2013 по 02.06.2014 р.р. з урахуванням
уточнених позовних вимог сума таких
становить 10270,08 грн. Зазначені витрати
понесені ОСОБА_1 у зв'язку із
проходженням ОСОБА_3, робочих курсів
моториста 2 класу; навчанням за
8(восьма) сертифікатами; на оплату
проходження медичного огляду для
робочого диплома; на проходження
курсів з водіння.

Зазначені витрати
підтверджуються наявними у матеріалах
справи платіжними чеками, платіжними
дорученнями, квитанціями про
зарахування грошових сум на користь
інших осіб від ОСОБА_1 в оплату
вказаних у переліку послуг.

З пояснень у судовому засіданні
відповідача, який хоч і заперечував
проти позову в цілому, не заперечував,
що вказані у переліку послуги, по
оплаті яких ОСОБА_1 понесла додаткові
витрати, обумовлені та є необхідними
для належного навчання сина та
здобуття ним відповідної професії для
працевлаштування у подальшому.

Посилання сторони відповідача
на те, що деякі з зазначених у переліку
послуг надаються безкоштовно, суд
оцінює критично, оскільки це
спростовується наявними у матеріалах
справи доказами, які свідчать про
оплатність спірних послуг.

З зазначеного вище вбачається,
що ОСОБА_1 ще до досягнення сином
повноліттям понесла суттєвих витрат
на забезпечення синові належного та
якісного навчання. В той час заробітна
плата ОСОБА_1 становить в середньому
1300,00 грн. на місяць(довідка про
отримання доходи за 2013 - жовтень 2014р.р.),
вона самостійно приймає участь у житті
сина, контролює його навчання та готує
до самостійного життя. Відповідач
участі у зазначеному добровільно не
приймає, про що не заперечував у
процесі розгляду справи, а навпаки
стверджував про те, що не приймає
участі у додаткових витратах на
утримання сина, оскільки у нього
відсутня така матеріальна можливість.

Відповідно до ст.185 СК України,
той з батьків, з кого присуджено
стягнення аліментів на дитину, а також
той з батьків, до кого вимога про
стягнення аліментів не була подана,
зобов'язаний брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами( розвитком
здібностей дитини, її хворобою,
каліцтвом тощо). Розмір такої участі
визначається судом.

Посилання сторони відповідача
на обставини, за яких відповідач має
сезонний та невеликий дохід, у зв'язку
із відрахуванням із його заробітної
плати заборгованості по аліментам, суд
відхиляє як обставини неможливості
останнім відшкодувати частину
додаткових витрат на сина, понесених
одноособово ОСОБА_1, оскільки
відрахування із заробітної плати
відповідача заборгованості по
аліментам є наслідком несумлінного
виконання ОСОБА_2 свого обов'язку по
утриманню дитини та відсутності
добровільної згоди виконувати рішення
суду за яким присуджено стягнення
аліментів; наявність незадовільного
стану здоров'я відповідача, не
підтверджений жодними доказами;
виконання сезонних робіт та отримання
невеликого заробітку від цього, суд
розцінює як життєву позицію
відповідача, та не вбачає обставин, за
яких ОСОБА_2 об'єктивно позбавлений
можливості отримувати вищий дохід як
чоловік працездатного віку.

Враховуючи наведене, зважаючи
на особливі обставини, за яких син
сторін у зв'язку із навчанням та
здобуттям професії потребує значних
грошових витрат, самостійно їх нести не
може в силу проходження навчання,
доходів не отримує, беручи до уваги
його матеріальне становище,
матеріальний стан його матері, яка його
утримує за умов невеликої заробітної
плати одноособово, враховуючи
необхідність у забезпеченні хлопцю
належного навчання для здобуття
професії, яка є вкрай необхідною для
самостійного життя, враховуючи
відсутність належних та допустимих
доказів у суду про неможливість
відповідача відшкодувати частину
понесених витрат на утримання дитини
та беручи до уваги положення ст. 185 СК
України, з аналізу якої встановлюється,
що підготовка дитини до самостійного
життя є прямим та беззаперечним
обов'язком обох батьків, а також те, що
зазначені позивачем витрати понесені
нею ще до досягнення сином повноліття,
суд вважає, що позовні вимоги законні,
обґрунтовані та такі , що підлягають
задоволенню у повному обсязі зі
стягненням з відповідача ? частини
додаткових витрат понесених позивачем
за період 2013 року по червень 2014 року у
розмірі 5135,04 грн..

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтвердженні судові витрати. Рішення
суду ухвалюється, оформлюється і
підписується в нарадчій кімнаті
суддею. Під час ухвалення рішення суд
вирішує у тому числі і питання
розподілу між сторонами судових
витрат(ст.ст. 209, 214 ЦПК України). Не
відноситься до позовних вимог питання
про розподіл судових витрат. Отже,
виходячи з викладеного, суд приходить
до висновку про стягнення з
відповідача на користь позивача 243,60
грн. понесених останнім на оплату
судового збору.

Керуючись ст.185 СК України, ст.ст.
10, 11, 57-61, 88, 209, 212, 214-215,218 ЦПК України, суд,
-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення додаткових витрат на
утримання дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь
ОСОБА_1 понесені нею додаткові витрати
на утримання ОСОБА_3, у розмірі 5135,04 рн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 243,60 грн. в рахунок
відшкодування судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Суворовський районний суд м. Херсона.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СуддяБулах Є. М.