Провадження № 2/127/228/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

27.01.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого -
судді Бессараб Н. М.,

при секретарі
Демидюк А.О.,

з участю: позивача
ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3,

представників
третіх осіб Гордійчук А.М., Кошелюка
М.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Вінниці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб
виконавчого комітету Вінницької
міської ради, міського комунального
підприємства ЖЕК №15 про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2013 року до суду звернувся
ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання
останнього таким, що втратив право
користування жилим приміщенням,
мотивуючи позовні вимоги тим, що свого
часу його батьки - відповідач ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 за місцем їх роботи отримали для
проживання кімнати №НОМЕР_1, №НОМЕР_2 в
будинку АДРЕСА_1. Особові рахунки на
дані кімнати були об'єднані за взаємною
згодою батьків та в даний час у всіх
документах ЖЕКу числяться як одна
квартира №НОМЕР_1, особовий рахунок на
яку відкрито на квартиронаймача - матір
позивача ОСОБА_4

В кімнаті №НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1
зареєстровані позивач ОСОБА_1 і його
батько ОСОБА_2, проте останній після
розлучення в листопаді 1994 року з ОСОБА_4
не проживає у даній кімнаті без
поважних причин з 1994 року. Позивач
оплачує всі комунальні послуги, в тому
числі і за батька, оскільки він
зареєстрований в спірному житлі та
внесений в особовий рахунок.

Оскільки позивач створив сім'ю і має
намір в подальшому приватизувати
житло, а для реалізації свого права на
укладення договору найму займаного
позивачем та членами сім'ї приміщення
йому необхідно зняти з місця
реєстрації ОСОБА_2, тому позивач
звернувся з позовом до суду про
визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування кімнатою №НОМЕР_1 в
будинку АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і
його представник ОСОБА_3 заявлений
позов підтримали в повному обсязі,
надали пояснення аналогічні змісту
позовної заяви, просили суд позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до судового
засідання не з'явився, хоча і
повідомлявся судом належним чином про
час і місце розгляду справи.

Тому на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України
суд розглянув справу у відсутність
відповідача в порядку заочного
провадження, оскільки позивач не
заперечив щодо такого порядку
вирішення справи.

Представник Вінницької міської ради
Гордійчук А.М. не заперечувала щодо
задоволення позовних вимог.

Представник ЖЕК №15 при вирішенні
справи покладався на думку суду.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що позивач
ОСОБА_1 є її сусідом, який проживає зі
своєю сім'єю в кімнатах №НОМЕР_1,
№НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, раніше разом з
позивачем проживала його мати ОСОБА_4, а
відповідача ОСОБА_2 вона ніколи не
бачила у вказаних кімнатах.

На запитання суду свідок ОСОБА_5
пояснила, що в будинку АДРЕСА_1 вона
проживає з 2004 року і вона дійсно
підписувала акти (а.с. 11, 12) про не
проживання відповідача ОСОБА_2 з 1994
року в кімнатах №НОМЕР_1, №НОМЕР_2 по
АДРЕСА_1.

Заслухавши пояснення позивача та
його представника, представників
третіх осіб, свідка та дослідивши
матеріали справи, суд встановив такі
факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підстави своїх вимог або заперечень,
надавши докази відповідно до вимог ст.
ст. 57-60 ЦПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказування
не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів (ст. 212 ЦПК України).

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто
не може бути обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
законом.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени
сім'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. До членів сім'ї наймача
належать дружина наймача, їх діти і
батьки. Членами сім'ї наймача може бути
визнано й інших осіб, якщо вони
постійно проживають разом з наймачем і
ведуть з ним спільне господарство.

За положеннями ч. 2 ст. 65 ЖК України
особи, що вселилися в жиле приміщення
як члени сім'ї наймача, набувають
рівного з іншими членами сім'ї права
користування жилим приміщенням, якщо
при вселенні між цими особами, наймачем
та членами його сім'ї, які проживають з
ним, не було іншої угоди про порядок
користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

В п. 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 квітня 1985
року "Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України" судам
роз'яснено, що у справах цієї категорії
необхідно з'ясовувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки. В разі їх
поважності (перебування у відрядженні,
у осіб, які потребують догляду,
внаслідок неправомірної поведінки
інших членів сім'ї, тощо) суд може
продовжити пропущений строк.

Наведене свідчить про те, що при
вирішенні питання про втрату права на
користування жилим приміщенням
з'ясуванню підлягають термін
відсутності такої особи та поважність
причини цієї відсутності.

Відповідно до довідок МКП «ЖЕК №15» від
21.05.2013 року по справі встановлено, що
кімната №НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 не
приватизована, в ній значаться
зареєстрованими з 06.07.2006 року ОСОБА_1 -
позивач і з 26.02.1993 року ОСОБА_2 -
відповідач, квартиронаймачем даної
кімнати значиться ОСОБА_4, яка з 26.02.1993
року була зареєстрована в цій кімнаті,
але знялася з реєстрації 20.07.2007 року
(а.с. 8, 9).

Однак згідно довідки
адресно-довідкового підрозділу
Управління Державної міграційної
служби України у Вінницькій області
від 17.10.2013 року відповідач ОСОБА_2
зареєстрований з 04.08.1999 року за адресою:
АДРЕСА_1, кв. НОМЕР_1 (а.с. 17).

ОСОБА_4 і відповідач ОСОБА_2 є батьками
позивача ОСОБА_1, шлюб між якими
розірвано, що підтверджується копією
свідоцтва про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_3 від 15.11.1994 року (а.с. 15).

З актів від 30.05.2012 року, 02.08.2012 року,
16.07.2013 року, складених і підписаних
сусідами позивача: ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 вбачається, що ОСОБА_2
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, кв.
НОМЕР_1, але не проживає за даною
адресою з 1994 року так як розлучений з
ОСОБА_4 (а.с. 10-12).

Згідно листа МКП «ЖЕК №15» №1258 від
29.11.2013 року ОСОБА_2, який зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_1, кімната № НОМЕР_1,
до МКП ЖЕК № 15 з проханням бронювання
займаного жилого приміщення не
звертався, причин своєї відсутності в
даному житлі та місця фактичного
проживання не повідомляв (а.с. 59).

З довідки №42, виданої 21.01.2014 року МКП
«ЖЕК №15» вбачається, що при передачі
будинку АДРЕСА_1 на баланс МКП «ЖЕК №15»
ордери на кімнати №НОМЕР_1 і №НОМЕР_2 в
даному будинку не передавалися і був
один особовий рахунок на дані кімнати
(а.с. 71-73).

Проаналізувавши обставини справи,
пояснення позивача і його
представника, представників третіх
осіб, свідка та дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що ОСОБА_1 в
задоволенні позову слід відмовити в
зв'язку з його недоведеністю.

Суд вважає, що позивач не надав суду
належних та допустимих доказів на
підтвердження факту, що його батько -
відповідач ОСОБА_2 не проживає в
спірній кімнаті №НОМЕР_1 по АДРЕСА_1
понад шість місяців без поважних
причин, що після розірвання шлюбу з
ОСОБА_4 остання не чинила йому перешкод
в користуванні спірною кімнатою, що в
спірній квартирі відсутні особисті
речі відповідача, що між сторонами
відсутня будь-яка інша домовленість
щодо користування спірною кімнатою, а
також що відповідач крім спірної
кімнати має в користуванні чи у
власності інше житло.

Надані позивачем акти від 30.05.2012 року,
02.08.2012 року, 16.07.2013 року не підтверджують
факт не проживання відповідача у
спірній кімнаті з 1994 року без поважних
причин.

При цьому суд звертає увагу, що
інформація надана МКП «ЖЕК №15» щодо
дати реєстрації відповідача у спірній
кімнаті - з 26.02.1993 року відрізняється
від інформації, яка надана
адресно-довідковим підрозділом
Управління Державної міграційної
служби України у Вінницькій області,
відповідно до останньої - реєстрація
відповідача в цій кімнаті проведена
04.08.1999 року.

Суд критично оцінює пояснення свідка
ОСОБА_9 про не проживання відповідача
ОСОБА_2 з 1994 року в кімнатах №НОМЕР_1,
№НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, оскільки свідок в
даному будинку проживає з 2004 року, про
що вона повідомила в судовому
засіданні.

Згідно вимог цивільного
процесуального кодексу суд першої
інстанції розглядає справу з
обов'язковим повідомленням осіб, які
беруть участь у справі, і відповідно до
вимог ч. 1 ст. 169 ЦПК України відкладає
розгляд справи у разі неявки в судове
засідання однієї із сторін або
будь-кого з інших осіб, які беруть
участь у справі, про яких немає
відомостей, що їм вручені судові
повістки. Порядок повідомлення
врегульовано ст. 74 - 76 ЦПК України.

Із матеріалів справи вбачається, що на
призначене судове засідання на 20.11.2013
року відповідач ОСОБА_2 судову повістку
не отримував. Згідно повідомлення про
вручення рекомендованого поштового
відправлення за нього судову повістку
11.11.2013 року отримав його син ОСОБА_1 -
позивач по справі (а.с. 33).

У першому судовому засіданні на
запитання суду позивач ОСОБА_1 пояснив,
що йому взагалі невідоме фактичне
місце проживання батька, так як він з
батьком не спілкується з часу
розлучення батьків і він вже дуже давно
його не бачив.

В наступному ж судовому засіданні
представник позивача повідомив, що
йому стало відомо про фактичне місце
проживання відповідача ОСОБА_2: АДРЕСА_2
і просив суд оголосити перерву для
підтвердження цього факту шляхом
складання відповідного акту
працівниками ЖЕК №15, який також
обслуговує даний будинок.

В зв'язку з цим суд оголосив перерву по
справі та судові повістки були
направлені за адресою реєстрації
відповідача та за повідомленою
представником позивача фактичною
адресою проживання відповідача, проте
відповідач повістки не отримав і
конверти повернулися до суду за
закінченням терміну зберігання (а.с.
46-49).

В подальшому, в судове засідання
представником ЖЕК №15 було надано акт
№161213/412 від 16.12.2013 року про те, що за
адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані з 2011
року квартиронаймач ОСОБА_10, 1958 року
народження та її донька ОСОБА_11 1995 року
народження і на момент обстеження
встановлено, що ОСОБА_10 за вказаною
адресою не проживає близько шести
місяців, а проживає в с. Пустовійти
Хмільницького району Вінницької
області (а.с. 58).

Проаналізувавши зміст наданого суду
акта №161213/412 від 16.12.2013 року суд вважає,
що даний акт не підтверджує фактичне
місце проживання відповідача ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_2, а також що ОСОБА_10,
ОСОБА_11 доводяться відповідачу
відповідно дружиною і донькою.

За наведених обставин суд вважає, що
слід відмовити в задоволенні позовних
вимог, оскільки факт відсутності
відповідача у кімнаті №НОМЕР_1 по
АДРЕСА_1 понад шість місяців без
поважних причин в ході судового
розгляду справи не встановлений.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК
України судові витрати залишити за
позивачем.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 9, 71, 72 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88,
209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю
третіх осіб виконавчого комітету
Вінницької міської ради, міського
комунального підприємства ЖЕК №15 про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням -
залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено
позивачем до Апеляційного суду
Вінницької області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення через
Вінницький міський суд Вінницької
області, а відповідачем може бути
подано заяву про перегляд заочного
рішення Вінницьким судом Вінницької
області протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення суду.

Суддя: