Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/59/14
Головуючий у 1 інстанції Щербань Л.С.
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

При секретарі Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Оріхівського районного суду
Запорізької області від 10 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Приватного акціонерного товариства
«Українська Пожежно-Страхова
Компанія», треті особи: товариство з
обмеженою відповідальністю
«Транс-Експрес», ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ПАТ «Українська
Пожежно-Страхова Компанія», треті
особи: ТОВ «Транс-Експрес», ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

В позовній заяві позивач зазначив, що 14
жовтня 2011 року автобус «Mersedes Benz 312 D»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_4, який знаходиться у
трудових відносинах з ТОВ
«Транс-експрес», рухаючись по
автошляху Запоріжжя-Маріуполь в
напрямку м. Пологи, проїжджаючи по вул..
Шевченко біля будинку № 52 в с. М.
Токмачка Оріхівського району
Запорізької області, здійснив наїзд на
позивача, який рухався в зустрічному
напрямку на велосипеді. Внаслідок ДТП
позивачу були заподіяні тілесні
ушкодження середньої тяжкості і
завдано матеріальної і моральної
шкоди.

Цивільну відповідальність ТОВ
«Транс-експрес»,якому належить автобус
«Mersedes Benz 312 D», реєстраційний номер
НОМЕР_1, застраховано у Приватному
акціонерному товаристві «Українська
Пожежно-Страхова Компанія», з лімітом
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну, 51000 грн.

Позивач просив суд стягнути з ПАТ
«УПСК» на його користь 22019, 04 грн,які він
витратив на лікування в Оріхівській
ЦРЛ та Запорізькій обласній клінічній
лікарні та на поїздки до лікарень у
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок ДТП , та 2550, 00 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Оріхівського районного суду
Запорізької області від 10 жовтня 2013
року у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_3 в особі представника подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду суддю - доповідача,
пояснення учасників апеляційного
розгляду, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню за таких
підстав.

Згідно до вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є ,зокрема,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Судом встановлено і з матеріалів
справи вбачається,що 14 жовтня 2011року
приблизно о 18год40хв. на автодорозі
Запоріжжя-Маріуполь у направленні м.
Пологи сталося зіткнення автобуса
«Мерседес-Бенц» д.н.НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_4 з велосипедистом
ОСОБА_3,внаслідок чого ОСОБА_3 було
завдано середньої тяжкості тілесні
ушкодження.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні
позовних вимог до страхової
компанії,суд першої інстанції виходив
із того,що в діях водія автобусу
«Мерседес» ОСОБА_4 відсутні
невідповідності Правилам дорожнього
руху України,які б знаходилися в
причинному зв»язку з ДТП, ОСОБА_4 не мав
технічної можливості уникнути наїзду
на велосипедиста ОСОБА_3 екстреним
гальмуванням із зупинкою автобусу до
місця наїзду,позовні вимоги не
доведені.

Крім того суд виходив із того,що
велосипед,на якому рухався позивач, є
джерелом підвищеної небезпеки, а тому
до правовідносин між сторонами у
справі належить застосувати крім інших
норм права також ст.1188 ЦК України,яка
врегульовує питання щодо
відшкодування шкоди,завданої
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки,із відсутності
вини ОСОБА_4 у завданні шкоди ОСОБА_3

Судова колегія вважає,що повністю
погодитись з такими висновками
неможливо ,виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України
механічний транспортний засіб -
транспортний засіб, що приводиться в
рух за допомогою двигуна. Цей термін
поширюється на трактори, самохідні
машини і механізми (крім транспортних
засобів, робочий об'єм двигуна яких не
перевищує 50 куб. см), а також тролейбуси
та транспортні засоби з
електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Узагальненням судової практики
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20.06.2012, «Щодо судової практики
розгляду судами цивільних справ про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки у 2010- 2011 роках
надано роз»яснення про те,що «не
вважається джерелом підвищеної
небезпеки велосипед, оскільки цей
транспортний засіб не має двигуна, а
рухається внаслідок дії мускульної
сили людини, яка знаходиться на ньому,
отже, його експлуатація є повністю
контрольованою,» тому судова колегія
вважає висновок суду про те,що
велосипед,яким керував під час ДТП
позивач ОСОБА_3., є джерелом підвищеної
небезпеки і застосування судом ст.1188
ЦК України у даній справі є
помилковими , і зазначена норма права
не підлягала застосуванню.

Із позовної заяви ОСОБА_3
вбачається,що позов про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди
позивачем пред»явлений до Приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-Страхова компанія» у зв»язку
із завданням йому шкоди внаслідок
зіткнення велосипеду,яким він керував,
з джерелом підвищеної небезпеки-
автобусом під керуванням третьої особи
водія ОСОБА_4

Правовідносини з відшкодування
матеріальної і моральної
шкоди,завданої джерелом підвищеної
небезпеки, врегульовані главою 82 ЦК
України, а також Законами України « Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», «Про страхування».

Згідно до вимог ст.6 Закону
України N 1961-IV, 01.07.2004 « Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» страховим
випадком є дорожньо-транспортна
пригода, що сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу,
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

Згідно до вимог ст. 32.1 цього ж
Закону страховик або МТСБУ не
відшкодовує шкоду, заподіяну при
експлуатації забезпеченого
транспортного засобу, але за
спричинення якої не виникає
цивільно-правової відповідальності
відповідно до закону.

Із матеріалів дослідженої
апеляційним судом і судом першої
інстанції кримінальної справи
№2751127,порушеної за фактом ДТП ,що мало
місце 14.10.2011року, зокрема,протоколу
огляду місця дорожньо-транспортної
пригоди від 14.10.2011р, схеми
дорожньо-транспортної пригоди,
протоколів допиту свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6, висновків судової
транспортно-трасологічної експертизи
від 28.10.2011р.№544/11 ,протоколу відтворення
обстановки та обставин події від
08.11.2011р. та інших матеріалів
кримінальної справи видно,що 14.10.2011р.
трапилась дорожньо-транспортна
пригода,під час якої сталося зіткнення
автобуса «Мерседес-Бенц» під
керуванням ОСОБА_4 з велосипедистом
ОСОБА_3,який,перебуваючи у нетверезому
стані, у темний час доби рухався по
зустрічній смузі назустріч автобусу
під керуванням ОСОБА_4 на відстані 1,0 м.
від правого краю дороги по ходу руху
автобуса і після того,як ОСОБА_4 почав
зміщати автобус вліво, раптово різко
повернув вправо і став перерізати
смугу руху автобуса, внаслідок чого
стався наїзд.

За висновками висновками судової
транспортно-трасологічної експертизи
від 28.10.2011р №544/11 в момент наїзду
автобуса «Мерседаес-Бенц» на велосипед
останній був розташований лівим боком
до передньої частини автобуса у
зустрічному направленні.

Із висновків судової автотехнічної
експертизи від 17 листопада 2011року№600/11
видно,що автобус контактував
передньою правою частиною з лівою
боковою частиною велосипеда. В діях
водія автобуса Мерседес-Бенц ОСОБА_4
невідповідностей вимогам Правил
Дорожнього руху України,що знаходяться
з технічної точки зору у причинному
зв»язку з подією ,не вбачається. Водій
ОСОБА_4 не володів технічною
можливістю запобігти наїзд на
велосипедиста екстреним гальмуванням
із зупинкою автобуса до місця
наїзду,оскільки не зважаючи на всі
заходи ОСОБА_4 із запобігання наїзду на
велосипедиста
ОСОБА_3,велосипед,довжина якого
дорівнює 1,9м , після раптової зміни
направлення руху заходився у
габаритних межах автобуса
«Мерседаес-Бенц» ,який має габаритну
ширину 2,0м.

Дії велосипедиста ОСОБА_3 не
відповідають вимогам п.п.11.2;11.3;10.1
Правил дорожнього руху України.
Невиконання ОСОБА_3 зазначених вимог
Правил знаходиться в причинному
зв»язку з подією даної
дорожньо-транспортної пригоди.

Із постанови старшого слідчого СВ
Оріхівського РВ УМВС України у
Запорізькій області від 09 грудня
2011року , яка не скасована у
встановленому законом порядку,
вбачається, що в діях водія автобуса
«Мерседес-Бенц» ,д/н НОМЕР_1 ОСОБА_4 у
розглянутій дорожній ситуації
невідповідності вимогам Правил
дорожнього руху України ,що
знаходяться з технічної точки зору в
причинному зв»язку із ДТП не
вбачається.Дії велосипедиста ОСОБА_3 не
відповідають вимогам п.11.2;11.3;10.1 Правил
дорожнього руху України .ДТП сталася
внаслідок порушення велосипедистом
ОСОБА_3 п.10.1 Правил дорожнього руху
України, в діях якого вбачаються ознаки
адмінправопорушення,передбаченого
ст.127 КУпАП.

Із матеріалів справи вбачається,що
ОСОБА_4 до адміністративної
відповідальності не притягувався.

Із оглянутої судовою колегією
адміністративної справи № 3819751 у
відношенні водія ОСОБА_3, а саме: із
протоколу про адміністративне
правопорушення від 06.01.2012року,
постанови судді Оріхівського
районного суду Запорізької області від
27.02.2012року вбачається,що 14 .10.2011р.
,перебуваючи у стані алкогольного
сп»ягніння, ОСОБА_3, рухаючись на
велосипеді по вул..Шевченка в с.Мала
Токмачка біля буд.№52 ,не
переконався,що це буде безпечним і не
створить перешкод або небезпеки іншим
учасниками руху, раптово виїхав на
центр проїзної частини,де допустив
зіткнення з автомобілем Мерседес д/н
НОМЕР_1. Зазначеною постановою суду
справа за адміністративне
правопорушення у відношенні ОСОБА_3
закрита у зв»язку із закінченням
строку притягнення до
адміністративної відповідальності.

Відповідно до роз»яснень,наданих
у п.4 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ№4 від 01.03.2013р.»Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди,завданої джерелом підвищеної
небезпеки, розглядаючи позови про
відшкодування шкоди,завданої джерелом
підвищеної небезпеки,суди повинні мати
на увазі,що відповідно до статей 1166,1187
ЦК України шкода, завдана особі чи
майну фізичної або юридичної
особи,підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою,яка її завдала.

Обов»язок відшкодувати завдану шкоду
виникає у її завдавача за умови,що дії
останнього були неправомірними,між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв»язок та є вина зазначеної
особи,а коли це було наслідком дії
джерела підвищеної небезпеки,-
незалежно від наявності вини.

З огляду на зазначене, судова
колегія приходить до висновку про те,що
із здобутих у справі доказів у їх
сукупності не вбачається доведеність
позовних вимог. Дії водія ОСОБА_4. не є
такими,що не відповідають Правилам
дорожнього руху України і не є
неправомірними , між діями водія
ОСОБА_4 і подією ДТП, а звідси і
завданням шкоди ОСОБА_3 немає
причинного зв»язку . ОСОБА_4 об»єктивно
не міг передбачити раптові дії
велосипедиста по зміні троекторії його
руху та не мав технічної можливості
запобігти наїзд на велосипедиста, дії
якого знаходяться в причинному зв»язку
із подією ДТП . Передбачені законом
підстави для цивільно-правової
відповідальності власника автобусу
«Мерседес-Бенц»,яким керував ОСОБА_4 -
ТОВ «Транс-експрес» , відсутні , а
відтак відсутні страховий
випадок,передбачений умовами Полісу
обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АА/5850583 від
08.10.2011р.,укладеного між ТОВ «Транс
-Експрес» і ПАТ «УПСК» , статтею 6
Закону України N 1961-IV, 01.07.2004 « Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» і загальні
підстави,передбачені законом для
відшкодування шкоди і задоволення
позовних вимог до ПАТ «УПСК» . Тому
судова колегія погоджується з
висновком суду про відмову у
задоволенні позову .

Разом із тим з урахуванням того,що
судом першої інстанції застосований
матеріальний закон-ст.1188 ЦК
України,який не підлягав застосуванню
у даному спорі, рішення підлягає зміні
з виключенням із мотивувальної частини
рішення посилання суду на цей закон і
відповідні до нього мотиви відмови у
задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду
відповідає встановленим обставинам
справи,набутим доказам,вимогам
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України ,
судова колегія

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Оріхівського районного суду
Запорізької області від 10 жовтня 2013
року у цій справі в мотивувальній
частині змінити.

Виключити із мотивувальної частини
рішення застосування ст.1188 ЦК України і
мотиви,пов»язані з її застосуванням.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: