Справа № 166/1303/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Савчук М.А. Провадження №
22-ц/773/1592/14 Категорія: 81 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Русинчука М.М., Мудренко Л.І.,

при секретарі - Лимар Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за поданням
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Ратнівського районного управління
юстиції у Волинській області
Токарського Е.С. про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України до виконання боржником
зобов'язання, за апеляційною скаргою
начальника відділу державної
виконавчої служби Ратнівського
районного управління юстиції
Волинської області Пожар В.П. на ухвалу
Ратнівського районного суду від 24
вересня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ратнівського районного
суду від 24 вересня 2014 року у
задоволенні подання головного
державного виконавця ВДВС
Ратнівського районного управління
юстиції у Волинській області
Токарського Е.С. про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України відмовлено.

В апеляційній скарзі начальник відділу
державної виконавчої служби
Ратнівського районного управління
юстиції Волинської області Пожар В.П.,
покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, просив ухвалу суду скасувати та
постановити нову ухвалу про
задоволення подання.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
на виконанні у ВДВС перебуває
виконавче провадження щодо
примусового виконання постанови №
0313/1823/2012 від 07.12.2012 року, виданої
Ратнівським районним судом, про
стягнення з ОСОБА_2 штрафу в розмірі 680
грн.

Статтею 33 Конституції України
встановлено, що кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишити територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно ч.4 ст.313 ЦК України фізична
особа може бути обмежена у здійсненні
права на пересування лише у випадках,
встановлених законом.

У відповідності до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

У відповідності до п. 2 даної статті суд
негайно розглядає подання, зазначене в
частині першій цієї статті, без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Статтею 1 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" передбачено,
що громадянин України має право
виїхати з України, крім випадків,
передбачених цим Законом, та в'їхати в
Україну. На громадян України, які
звернулися з клопотанням про виїзд з
України, поширюються усі положення
чинного законодавства, вони
користуються всіма правами і несуть
встановлені законом обов'язки. За
громадянами України зберігаються на її
території майно, кошти, цінні папери та
інші цінності, що належать їм на праві
приватної власності. Будь-яке
обмеження їх громадянських,
політичних, соціальних, економічних та
інших прав не допускається.

Згідно до п. 18 ст. 11 Закону України „Про
виконавче провадження" державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право, у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатись до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням суду.

Аналіз наведених норм закону дає
підстави для висновку, що суд має право
встановити щодо боржника тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України за поданням державного
виконавця, погодженим з начальником
відділу державної виконавчої служби,
лише за умови доведення та
документального підтвердження факту
ухилення боржника, який має паспорт,
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням суду чи іншого органу
(посадової особи).

Однак, належних та допустимих доказів
на підтвердження факту ухилення
боржника від виконання своїх боргових
зобов'язань, суду першої інстанції не
надано. Державним виконавцем лише
констатовано факт наявності у ОСОБА_2
не сплаченого штрафу в розмірі 680 грн.

Отже, суд першої інстанції, давши вірну
оцінку обставинам справи, прийшов до
правильного висновку про відмову у
тимчасовому обмеженні у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2.

Доводи апелянта про те, що судом не
взято до уваги, що у ОСОБА_2 тривалий час
не сплачений борг в розмірі 680 грн.,
боржник ніде не працює і не вживає
заходів щодо свого працевлаштування не
заслуговують на увагу, оскільки не є
належними доказами, які б дійсно
свідчили про ухилення боржника від
виконання грошового зобов'язання та
його намір вибути за межі України з
цією метою.

Разом з тим, застосування таких
обмежень може мати місце лише у
виключних випадках і повинно
використовуватися лише як крайній
захід після реалізації усіх можливих
та передбачених законом засобів
примусового виконання судового
рішення, оскільки стосується
гарантованого ст. 33 Конституції
України та ст. 313 ЦК України особистого
немайнового права особи вільно
залишати територію України та права на
свободу пересування, передчасне і
безпідставне обмеження яких є
неприпустимим.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
містять підстав для скасування чи
зміни оскаржуваної ухвали, яка
ухвалена з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 312 - 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу начальника відділу
державної виконавчої служби
Ратнівського районного управління
юстиції Волинської області Пожар В.П.
відхилити.

Ухвалу Ратнівського районного суду від
24 вересня 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді