АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9004/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шклярук Д. С. Доповідач - Прозорова
М.Л. Категорія 34
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року

20 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Каратаєвої Л.О.,
Повєткіна В.В.,

при секретарі: Панченко Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до іноземного підприємства
"Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед"
(третя особа - ОСОБА_3) про стягнення
суми заподіяних збитків, -

В С Т А Н О
В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2014
року та ухвалити нове рішення, яким
позов залишити без задоволення (а.с.66-71).

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2014
року частково задоволено позовні
вимоги ОСОБА_2 до ІП "Кока-Кола
Беверіджиз Україна Лімітед" (третя
особа - ОСОБА_3.) про стягнення суми
заподіяних збитків.

Суд стягнув з ІП "Кока-Кола Беверіджиз
Україна Лімітед" на користь ОСОБА_2
матеріальну шкоду в розмірі 7932 грн. 15
коп., витрати на проведення
автотоварознавчого дослідження в сумі
800 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі
87,28 грн., а всього 8819,43 грн.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено (а.с.57-60).

Як на підстави апеляційній скарги,
ОСОБА_2 посилається на те, що судом
порушені норми матеріального та
процесуального права, а також неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи (а.с.66-71).

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
25 вересня 2013 року, о 10 годині 15 хвилин, в
м. Дніпропетровську, водій ОСОБА_3,
керуючи автомобілем «МАN-ТGL 12/180», н/з
НОМЕР_1, рухаючись по пр. ім. Газети
"Правда", в районі будинку №86, перед
зміною напрямку руху праворуч не
переконався, що це буде безпечним та не
створить небезпеки іншим учасникам
дорожнього руху, змінив напрямок руху
праворуч на смугу руху автомобіля
НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2,
змусивши його вжити заходів
гальмування та змінювати напрямок руху
праворуч. Внаслідок цього автомобіль
НОМЕР_2 виїхав за межі дороги та скоїв
наїзд на металеву огорожу. Своїми діями
ОСОБА_3 порушив п.10.1 Правил Дорожнього
руху України.

Постановою судді Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
12 грудня 2013 року (справа № 205/1833/13-п)
винним у вчиненні зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди було
визнано водія автомобіля «МАN-ТGL 12/180»,
н/з НОМЕР_1, ОСОБА_3, та піддано
останнього до адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в розмірі
340,00 грн.

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди вищевказаний автомобіль
НОМЕР_2, належний на праві власності
позивачу було пошкоджено.

На підтвердження позовних вимог
позивачкою надано рахунок №072 від
03.01.2014 року та калькуляцію №072 від 03.01.2014
року ПП ОСОБА_4, відповідно до якого
відновлювальний ремонт автомобіля
НОМЕР_2, коштує 11532,00 грн., матеріали для
нього коштують 3890 грн., вартість
необхідних запасних частин становить
81443,58 грн., всього з урахуванням ПДВ 20%
для проведення відновлювального
ремонту - 116238,70 грн.

Позивачкою також надано акт №460
виконаних робіт по автомобілю НОМЕР_2
від 22 травня 2014 року, та квитанції про
сплату позивачкою на користь ПП
"ОСОБА_4." суми 116308 грн.

Належний відповідачу автомобіль
«МАN-ТGL 12/180», н/з НОМЕР_1, на момент
зазначеної дорожньо-транспортної
пригоди, тобто станом на 25 вересня 2013
року, був забезпеченим транспортним
засобом у ПрАТ "СГ "ТАС", яке сплатило
позивачу суму страхового
відшкодування в розмірі 50000 грн., що
підтверджується наявною у справі
копією повідомлення про отримання
грошового переказу.

Згідно висновку №047/13 експертного,
автотоварознавчого дослідження з
визначення вартості матеріального
збитку, завданого власнику автомобіля
НОМЕР_2, складеного 14.10. 2013 року судовим
експертом Цаберябим В.М., вартість
матеріального збитку завданого
позивачу в результаті пошкодження
належного його автомобіля, складає
57932,15 грн. (а.с.11-13).

При розрахунку суми матеріального
збитку експертом застосовано формулу,
що визначена Методикою товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів (затв. наказом
Міністерства юстиції України, Фонду
державного майна України 24.11.2003
№142/5/2092).

Вартість дослідження становить 800 грн.,
сплата якої позивачем на користь
судового експерта підтверджується
наявною у матеріалах справи квитанцією
№013025

За таких обставин, в силу діючого
законодавства, а саме: ст.ст. 1172,1187,1192,1194
ЦК України, Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", суд першої інстанції прийшов
до обґрунтованого висновку про
часткове задоволення позовних вимог і
правомірно стягнув з відповідача на
користь позивача матеріальну шкоду в
розмірі 7932 грн. 15 коп. (57932,15 грн.
(вартість матеріального збитку) - 50000,00
грн. (сума фактично виплаченого ПрАТ "СГ
"ТАС" на користь позивача страхового
відшкодування), витрати на проведення
автотоварознавчого дослідження в сумі
800 грн. та судовий збір у розмірі 87,28
грн., а всього 8819,43 грн.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про
те, що розмір реальних збитків завданих
їй пошкодженням автомобіля є значно
вищим не можуть бути прийняті до уваги,
оскільки відповідно до висновку №047/13
експертного, автотоварознавчого
дослідження з визначення вартості
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля НОМЕР_2, складеного
14.10.2013 року, вартість матеріального
збитку завданого позивачу в результаті
пошкодження належного йому автомобіля
складає 57932,15 грн., яка визначена
експертом як сума вартості
відновлювального ремонту автомобіля
«Лексус ЕС 350», належного позивачу з
урахуванням коефіцієнту його
фізичного зносу (0,60).

Сума, що дорівнює різниці між
розрахованою експертним шляхом
вартістю матеріального збитку та
фактично здійснених позивачем витрат
на відновлювальний ремонт, а саме 58306,55
грн. (116238,70 грн. (сума коштів, що була
сплачена позивачем на користь ПП
"ОСОБА_4." в рахунок відновлювального
ремонту) - 57932,15 грн. (вартість
матеріальної шкоди розрахованої
експертом) = 58306,55 грн.), не підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача, оскільки є реально завищеною
порівняно із розрахунком здійсненим
відповідно до вищевказаної Методики,
та в повній мірі не відповідає
вищезгаданому висновку експерту.

В судових засіданнях як суду першої
інстанції так і суду апеляційної
інстанції, висновок експерта не
заперечувався представником позивача.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі
на те, що суд безпідставно застосував
коефіцієнт фізичного зносу
пошкодженого автомобілю, не можуть
бути прийняти до уваги, оскільки,
згідно зі ст. 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.

Вирішуючи спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін та дав
їм належну правову оцінку, постановив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами та
поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі інші
доводи не спростовують висновків
місцевого суду, зводяться до
переоцінки доказів і незгоди із
висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не
встановлено порушень матеріального
або процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування рішення
суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необґрунтовані, а рішення суду
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та протягом двадцяти днів
може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: