АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 753/3446/14-ц
Головуючий у суді першої
інстанції: Парамонов М.Л.
у суді апеляційної інстанції: Шкоріна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді
Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко
Н.О. Стрижеуса А.М.,

при секретарі:
Пікало К.В.

за участю: представника відповідача
-ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє
на підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_4 на ухвалу Дарницького районного
суду м. Києва від 29 травня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про
визнання права спільної сумісної
власності на майно,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року позивач ОСОБА_5
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4
про визнання права спільної сумісної
власності на майно.

19 березня 2014 року по зазначеній справі
відкрито провадження.

Позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з
заявою про вжиття заходів
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на майно, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, яка зареєстрована на ім'я
ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право
власності від 22 квітня 2005 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 29 травня 2014 року заяву
задоволено та забезпечено позов шляхом
накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1,
яка зареєстрована на ім'я ОСОБА_4
(загальна площа квартири - 54,80 кв.м.,
житлова площа - 23, 90 кв.м).

Не погоджуючись з зазначеною
ухвалою, ОСОБА_3, який діє на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_4 подав
до суду апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу суду від 29
травня 2014 року про забезпечення позову,
оскільки вважає що така постановлена з
порушенням норм процесуального права.

Зокрема зазначив, що суд не
пересвідчився в тому, що між сторонами
дійсно виник спір, не досліджено жодних
доказів наданих позивачем, які
підтверджують наявність обставин, які
можуть в подальшому утруднити
виконання рішення суду.

В судове засідання ОСОБА_5 не з'явилася,
будучи повідомленою про день та час
розгляду справи в установленому
законом порядку, у зв'язку з чим колегія
суддів вважає можливим розглянути
справу у її відсутність відповідно до
вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_4 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу
підтримав і просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення осіб, які з'явилися в судове
засідання, розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість постановленої у
справі ухвали, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Вирішуючи питання про вжиття заходів
забезпечення позову, суд першої
інстанції врахував характер спірних
правовідносин, у сфері яких виник спір
між сторонами, прийшов до висновку, що
заява позивача про вжиття заходів
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на квартиру, яка є предметом
спору, є обґрунтованою. .

Такий висновок є правильним, виходячи з
такого.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 151 ЦПК
України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити заходи.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття таких заходів може утруднити
чи зробити неможливим виконання
рішення суду.

Перелік заходів забезпечення позову
визначено в ст. 152 ЦПК України.

Згідно роз'яснення Пленуму Верховного
Суду України, яке міститься в Постанові
№ 9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Як убачається з матеріалів справи,
ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_4 про визнання права спільної
сумісної власності на майно - квартиру
АДРЕСА_1.

Враховуючи предмет спору, визнання
права спільної сумісної власності на
квартиру, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції про
необхідність забезпечення позову,
оскільки само по собі існування
майнового спору між сторонами дає
підстави вважати реальною можливість
відповідача у будь-який час до
ухвалення рішення розпорядитись
спірним майном.

Доказування наявності спірного
майна та належності його позивачу
покладається на позивача у
передбаченому ст. ст.10, 60 ЦПК України
порядку.

Доводи апеляційної скарги
представника відповідача в частині
безпідставності заявлених вимог не
можуть бути підставою для скасування
оскаржуваної ухвали.

Отже, колегія суддів вважає, що ухвала
Дарницького районного суду м.Києва
постановлена з дотриманням норм
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, що відповідно до ст. 312
ЦПК України є підставою для відхилення
апеляційної скарги і залишення ухвали
без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє на
підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м.
Києва від 29 травня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Судді: