Справа № 570/4712/13-ц
Номер провадження 2/570/238/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року Рівненський
районний суд Рівненської області

в особі судді
Остапчук Л.В.

при секретарі
Захарук Г.Л.

за участю: позивачки
ОСОБА_1

представника позивачки,
адвоката ОСОБА_2

відповідачів
ОСОБА_3

ОСОБА_4

представника відповідачів,
адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Рівному

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування
збитків у зв'язку з втратою майна та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У зв'язку з тим, що 10 червня 2013 року
близько шостої години вечора до неї
звернувся відповідач ОСОБА_4 з
проханням дати йому кобилу для
проведення сільськогосподарських
робіт на належному відповідачці ОСОБА_3
полі, в результаті не правильного
поводження тварина отримала травми і
її довелося продати заготівельнику на
м'ясо, позивачка звернулася із позовом
до суду і просить стягнути з
відповідачів відшкодування збитків у
зв'язку з втратою майна в сумі 7000 грн.,
моральну шкоду в розмірі 3000 грн., а
також понесені судові витрати в сумі 229
грн. 40 коп.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 позов підтримала і пояснила, що
дійсно вона мала у власності кобилу
чотирирічного віку, яку вона виростила
з малого лошати, яке придбала за 3000 грн.
10 червня 2013 року до неї прийшов ОСОБА_4
та попросив кобилу для того, щоб
огорнути картоплю для ОСОБА_3 Вона
відмовила у проханні, але відповідач
взяв кобилу сам із пасовища. Через
годину до неї приїхала відповідачка
ОСОБА_3 і сказала, що кобила
травмувалась. На огороді вона побачила,
що кобила стікає кров'ю і в неї поранене
сухожилля. Зі слів ОСОБА_3 їй стало
відомо, що між відповідачами виникла
сварка, в цей час кобила понеслась на
огортач і поранила собі ногу. Оскільки
через отримані травми кобилу потрібно
було оперувати і вона стала б не
робочою, вона здала її заготівельнику і
отримала 2500 грн. Так як кобила була
торійської породи, як казав власник в
якого вона її купувала, і на даний час
така кобила коштує 9000 грн., то позивачка
просить стягнути з відповідачів
різницю у її вартості в сумі 7000 грн,
оскільки завдані їй збитки не були
відшкодовані.

Представник позивачки, адвокат
ОСОБА_2, в суді підтримала пояснення
позивачки, просить позов задоволити і
стягнути з відповідачів відшкодування
збитків у зв'язку з втратою майна,
моральну шкоду і понесені судові
витрати.

Відповідачка ОСОБА_3 в суді позов не
визнала і пояснила, що в той день до них
прийшла ОСОБА_1 і попросила ОСОБА_4
допомогти їй огортати картоплю, хоча
сама відповідачка була проти цього.
Тоді ж ввечері ОСОБА_4 взяв у ОСОБА_1
кобилу і сказав, що буде огортати
картоплю для неї. З цього приводу між
ними виникла сварка, так як вона не
хотіла щоб він брав ту кобилу, однак
попри це відповідач почав огортати
картоплю, тварину при цьому не бив, але
порвалася віжка, він не втримав коня і
той пошкодив собі ногу. Оскільки вона
не просила у позивачки кобилу, то
вважає, що її вина в тому, що сталося
відсутня, а тому просить відмовити в
задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_4 в суді позов не
визнав і пояснив, що в той день він з 09.00
год. до 17.00 год. працював на огороді у
ОСОБА_1, після чого вона запропонувала
взяти кобилу і огорнути картоплю
ОСОБА_3, проти цього не заперечував і
чоловік позивачки. Він взяв кобилу і
поїхав на огород до ОСОБА_3, хоча
остання і не просила цього робити.
Пройшовши один рядок, кінь сполохався і
протягнув його 10 метрів, порвалися
віжки і кінь поранився, однак його
можна було лікувати, а тому просить
відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідачів адвокат
ОСОБА_5 підтримав пояснення
відповідачів і вважає позов
необгрунтованим, оскільки не доведена
вина відповідачів і причинний зв'язок
між подією і настанням шкоди, відсутні
будь-які документи, які б
підтверджували її розмір і просить в
задоволенні позову відмовити.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що
особисто оглядав коня. В нього була
зігнута одна нога і не розгиналася. Він
сказав сторонам, що коня можна
лікувати, але він буде неробочим, після
чого ОСОБА_1 і ОСОБА_3 порадились і
вирішили коня здавати заготівельнику,
що і зробили наступного дня. Чи був кінь
торійської породи і чи полохався
раніше, йому не відомо.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що кобила
ОСОБА_1 була робочою і її вона сама, як і
ОСОБА_3 неодноразово брала для роботи.
Самого інциденту вона не бачили, але
бачила як на наступний день забирали
коня.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що
кобила була робочою і ОСОБА_4
неодноразово її брав. В той день вона
чула як він попросив у ОСОБА_1 коня, але
вона не дозволила, однак він разом з
господарем пішов на пашу взяв коня і
поїхав на огород до ОСОБА_3 Що сталося
на огороді їй не відомо.

Судом встановлено, що 10 червня 2013
року близько шостої години вечора до
позивачки ОСОБА_1 звернувся відповідач
ОСОБА_4 з проханням дати йому кобилу для
проведення сільськогосподарських
робіт на належному відповідачці ОСОБА_3
полі, в результаті тварина отримала
травми і її довелося продати
заготівельнику на м'ясо. Позивачка
звернулася із позовом до суду і просить
стягнути з відповідачів відшкодування
збитків у зв'язку з втратою майна в сумі
7000 грн., моральну шкоду в розмірі 3000
грн., а також понесені судові витрати в
сумі 229 грн. 40 коп.

Із довідки виданої Директором
сільськогосподарського ринку
м.Острога ФОП ОСОБА_11 вбачається, що
вартість робочої кобили віком 4 роки
станом на 17 листопада 2013 року становить
10500 грн., а із відповіді головного
управління статистики в Рівненській
області на адвокатський запит
вбачається, що інформацією щодо ціни
живої ваги коня головне управління не
володіє.

Заслухавши пояснення сторін, покази
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов до задоволення не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є:
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).

Статтею 1166 ЦК України передбачено,
що шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України,
розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав, яка полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна, а
ч.1 ст.1167 ЦК України визначено, що
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Стаття 60 ЦПК України зобов'язує
кожну сторону довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Оцінюючи обставини справи в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позивачкою не надано документів, які
б підтверджували, яку суму грошей вона
отримала від продажу коня
заготівельнику, розмір заподіяної
шкоди, а також реальну вартість коня на
момент розгляду справи в суді, як і не
доведено те, що шкода спричинена
протиправними винними діями
відповідачів.

За таких обставин суд вважає, що
позов ОСОБА_1 не доведений належними
доказами, є безпідставним, а тому суд не
вбачає порушення права позивачки, за
захистом якого спрямоване її звернення
до суду, отже позов до задоволення не
підлягає.

У зв'язку з відмовою у задоволенні
позову, відповідно до ст.88 ЦПК України,
не підлягають стягненню і понесені
позивачкою судові витрати.

Керуючись ст.ст.11, 57, 59, 60, 88, 213-215, 223, 294,
295 ЦПК України, ст.ст.22, 23, 1166, 1167, 1192
Цивільного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування
збитків у зв'язку з втратою майна та
відшкодування моральної шкоди -
відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Остапчук Л.В.