УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду Запорізької
області від 11 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа -
приватний нотаріус Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
про розірвання спадкового договору,

в с т а н о в и в :

Рішенням Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 24 жовтня 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 11 грудня 2013
року апеляційну скаргу ОСОБА_3
задоволено, рішення Заводського
районного суду м. Запоріжжя від
24 жовтня 2013 року скасовано та ухвалено
нове рішення про задоволення позову.

Розірвано спадковий договір, укладений
18 листопада 2011 року між ОСОБА_3
та ОСОБА_2, посвідчений приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_4 та
зареєстрований у реєстрі за
№ 2438.

Знято оборону на відчуження квартири
АДРЕСА_1, накладену 18 листопада 2011 року
на підставі зазначеного спадкового
договору приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_4

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
ухвалюючи нове рішення про задоволення
позову ОСОБА_3, правильно встановив
характер правовідносин сторін у справі
та застосував норми матеріального
права, які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір в межах заявлених
позовних вимог з урахуванням
конкретних обставин справи на підставі
наданих сторонами доказів з
дотриманням норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками суду апеляційної інстанції
щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341
ЦПК України є підставами для
скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 11 грудня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя
особа - приватний нотаріус
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_4, про розірвання
спадкового договору, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і
кримінальних справ
Л. М. Мазур