Справа № 367/5939/14-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року Ірпінський міський суд
Київської області в складі:

головуючого судді
Чернов Д. Є.

при секретарі
Чамор Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Ірпінського
міського суду при судовому розгляді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Національного університету державної
податкової служби України, третя особа:
ОСОБА_2 про визнання дій протиправними,
скасування рішення та заборону
здійснювати будь-які дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 03
липня 2001 року на підставі спільного
рішення ректорату і профспілкового
комітету Академії ДПС України (зараз
Національний університет державної
податкової служби України (далі -
Відповідач) від 05.01.2001 року та наказу
Академії ДПС України №280 від 15.02.2001 року
ОСОБА_3 був виданий Ордер №7 на житлову
площу в гуртожитку Академії ДПС
України: однокімнатна ізольована
квартира житловою площею 17,2 кв.м. за
адресою: АДРЕСА_1 (далі - Квартира) на
право зайняття її сім'єю з 2-х чоловік:
ОСОБА_3 та ОСОБА_1. Зазначає, що станом на
подачу позову він в Квартирі проживає
та з 11.12.2002 року зареєстрований. Вважає,
що гуртожиток Відповідача, в Квартирі
якого він проживає належить до виду
гуртожитків для проживання сімей. Крім
того, зазначає, що поселення
Відповідачем в Квартиру ОСОБА_2 було
здійснено без його згоди та без
спільного рішення адміністрації й
профспілкового комітету, що не
відповідає діючим нормам
законодавства України.

В зв'язку з вище викладеним просив
визнати дії Відповідача з поселення
(надання ліжко-місця) в квартиру
АДРЕСА_1 ОСОБА_2 без годи Позивача та без
спільного рішення адміністрації й
профспілкового комітету Національного
університету державної податкової
служби України й на підставі ордера, що
не відповідає затвердженій постановою
Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року №208
«Про затвердження Примірного
положення про гуртожитки» формі,
протиправними; скасувати рішення №7
житлово-побутової комісії від 03.09.2014
року Національного університету
державної податкової служби України
про поселення (надання ліжко-місця) в
квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2; заборонити
Відповідачу здійснювати будь-які
юридично значимі дії щодо заселення
(надання ліжко-місця) в квартиру
АДРЕСА_1 третіх осіб без письмової
згоди на те Позивача та без спільного
рішення адміністрації й
профспілкового комітету Національного
університету державної податкової
служби України; судові витрати
покласти на Відповідача.

В судове засідання представник
позивача з'явився, позов підтримав в
повному обсязі, просив його задоволити.

Представник Відповідача в судове
засідання з'явилася, позов не визнала,
просила відмовити в його задоволені.

Третя особа в судове засідання
з'явився, просив відмовити у
задоволенні позову.

Суд, заслухавши думку учасників
процесу, дослідивши письмові докази по
справі, вважає позов таким, що не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Так, судом встановлено, що 03 липня 2001
року на підставі спільного рішення
ректорату і профспілкового комітету
Академії ДПС України (зараз
Національний університет державної
податкової служби України) від 05.01.2001
року та наказу Академії ДПС України №280
від 15.02.2001 року ОСОБА_3 був виданий Ордер
№7 на жилу площу в гуртожитку Академії
ДПС України: однокімнатна ізольована
квартира житловою площею 17,2 кв.м. за
адресою: АДРЕСА_1 на право зайняття з
сім'єю з 2-х чоловік: ОСОБА_3 та ОСОБА_1
(а.с.6). Судом встановлено, що станом на
подачу позову ОСОБА_1 в Квартирі
проживає та з 11.12.2002 року
зареєстрований (а.с.8). Судом
встановлено, що гуртожиток
Відповідача, в Квартирі якого проживає
Позивач не має статусу сімейного
(а.с.22-28). Крім того, судом встановлено,
що 03 вересня 2014 року протоколом №7
засідання житлово-побутової комісії
Відповідача, членами якої є як
представники від адміністрації так і
представники профспілкового комітету
Відповідача, вирішено надати
провідному фахівцю (юрисконсульту)
юридичного відділу ОСОБА_2 ліжко-місце
в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.43-44). На підставі
вище зазначеного рішення засідання
житлово-побутової комісії Відповідача
ОСОБА_2 отримав відповідний ордер
(а.с.11).

Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЖК УРСР
жила площа в гуртожитку надається за
спільним рішенням адміністрації
підприємства, установи, організації
чи органу кооперативної або іншої
громадської організації та
відповідного профспілкового комітету
і комітету комсомолу.

Згідно ст. 129 ЖК УРСР на підставі
рішення про надання жилої площі в
гуртожитку адміністрація
підприємства, установи, організації
видає громадянинові спеціальний
ордер, який є єдиною підставою для
вселення на надану жилу площу.

Згідно п. 4 Примірного положення
про гуртожитки, затвердженого
постановою Ради Міністрів УРСР від
03.06.1986 року №208 (далі - Положення №208),
гуртожитки підрозділяються на два
види: для проживання одиноких громадян
(жилі приміщення знаходяться у
спільному користуванні кількох осіб,
які не перебувають у сімейних
стосунках); для проживання сімей (жилі
приміщення, що складаються з однієї
чи кількох кімнат, перебувають у
відособленому користуванні сімей).

Відповідно до п. 17 Положення №208
громадяни, які проживають у
приміщеннях, що перебувають у їх
відособленому користуванні, вправі
вселити в займані приміщення своїх
неповнолітніх дітей. Вселення інших
членів сім'ї в указані приміщення
допускається лише з дозволу
адміністрації, профспілкового
комітету і комітету комсомолу
підприємства, установи, організації
та письмової згоди членів сім'ї
громадянина, які проживають разом з
ним. Разом з тим посилання Позивача на
зазначений пункт Положення №208 є
необґрунтованим, оскільки в даному
пункті мова йде про громадян, які
проживають у приміщеннях, що
перебувають у їх відособленому
користуванні, а квартира АДРЕСА_1 - це
жиле приміщення, яке знаходиться у
спільному користуванні кількох осіб,
які не перебувають у сімейних
стосунках. Тому Відповідач має право
без згоди Позивача надавати вільну
жилу площу тим, хто її потребує.

Оскільки ОСОБА_2 був вселений до
гуртожитку, який не має статусу
сімейного, на законних підставах (на
підставі спільного рішенням
адміністрації та профспілкового
комітету Відповідача та виданого на
його підставі ордера), суд відмовляє в
задоволенні позову.

Наведені вище обставини
стверджуються копією ордерів, виданих
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на вселення до
квартири АДРЕСА_1 в гуртожитку
Відповідача, копією рішення
виконавчого комітету Ірпінської
міської ради народних депутатів №271
від 24.05.1982 року, копією свідоцтва про
право власності на нерухоме майно від
19.06.2009 року, копією Наказу Відповідача
№1451 від 13.09.2013 року «Про затвердження
Положення про житлово-побутову комісію
Відповідача та її складу», копією
Наказу Відповідача №1371 від 29.08.2014 року
про внесення змін до наказу №1451 від
13.09.2013 року, копією протоколу №7 від
03.09.2014 року засідання житлово-побутової
комісії Відповідача та іншими
матеріалами справи.

На підставі ст. ст. 128, 129 ЖК УРСР, п. 2, 4, 17
Примірного положення про гуртожитки,
затвердженого постановою Ради
Міністрів УРСР від 03.06.1986 року №208,
керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 15, 30, 57, 58, 60, 61, 64,
88, 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позову.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: Д. Є. Чернов