Справа № 349/1798/13-ц
Провадження № 2/349/15/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 листопада 2014 року
м. Рогатин

Рогатинський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді
Поглод О.В.

з участю секретаря
Боянівської Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Рогатині
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору - Рогатинської
районної державної нотаріальної
контори про визнання права власності
на домоволодіння в порядку
спадкування,

В С Т А Н О
В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою про визнання за нею, як
спадкоємцем за законом права власності
на 2/3домоволодіння, що розташовані по
АДРЕСА_1.

Після уточнення позовних вимог 19
грудня 2013 року позивач просила визнати
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за заповітом видане 24 липня 2006
року Рогатинською районною державною
нотаріальною конторою ОСОБА_2 та
визнати за нею як спадкоємцем за
законом права власності на
2/3домоволодіння, що розташовані по
АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько
ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася
спадщина до складу якої входять
частина житлового та господарських
будівель, які розташовані по АДРЕСА_1.
Вона є спадкоємцем за законом першої
черги даного майна. Окрім неї
спадкоємцем за законом першої черги є
її сестра ОСОБА_4, яка відмовилась від
прийняття спадщини в її користь.

Під час оформлення спадщини
виявилось, що 24 липня 2006 року
Рогатинською районною державною
нотаріальною конторою видано
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом ОСОБА_2, котрий є рідним
братом її покійного батька. Дане
свідоцтво видане на підставі заповіту
ОСОБА_5 посвідченого у Пуківській
сільській раді Рогатинського району 15
грудня 2004 року. Згідно даного свідоцтва
домоволодіння по АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_2

Вважає свідоцтво про право на
спадщину за заповітом від 24 липня 2006
року видане ОСОБА_2 недійсним та, що має
право на 2/3 частини домоволодіння, що
розташоване по АДРЕСА_1 виходячи з
наступного: у вищевказаному
домоволодінні проживали її дідусь
ОСОБА_2,що був власником даного майна,
бабуся ОСОБА_6 та її батько ОСОБА_3.
ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її дідусь
ОСОБА_5. За життя він зробив
заповідальне розпорядження яким усе
своє майно заповів сину ОСОБА_2. ОСОБА_2
звернувся із відповідною заявою до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини і 24 липня 2006 року йому було
видано свідоцтво про право на спадщину
за заповітом. Однак, на час відкриття
спадщини спадкодавця ОСОБА_5 особами,
які мали право на обов'язкову частку у
спадщині були ОСОБА_6, як непрацездатна
вдова та ОСОБА_3, який був також
непрацездатним. Вони фактично прийняли
спадщину так як постійно проживали із
спадкодавцем до дня його смерті та не
звернулися протягом встановленого
строку із заявою про відмову від
спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла її бабця
ОСОБА_6, яка за життя не зробила
заповідального розпорядження.
Спадкоємцями за законом першої черги
її майна були сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3. ЇЇ
батько прийняв спадщину так як
постійно проживав із ОСОБА_6 до дня її
смерті і не звертався із заявою про
відмову від прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько
ОСОБА_3. За життя він не встиг зробити
заповідального розпорядження, таким
чином спадкоємцями першої черги майна
спадкодавця є вона та її сестра ОСОБА_4,
яка відмовилась від прийняття спадщини
в її користь.

Просить визнати за нею право
власності на 2/3 частини домоволодіння,
що розташоване по АДРЕСА_1 як
спадкоємцем за законом першої черги
після смерті ОСОБА_3

Позивач та її представники в
судовому засіданні позов підтримали
повністю з підстав наведених у
позовній заяві, в судовому засіданні 13
листопада 2014 року участі не приймали,
хоча про час та місце слухання справи
повідомлялися вчасно, у встановленому
законом порядку.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, хоча про час та
місце розгляду справи був повідомлений
своєчасно та у встановленому законом
порядку.

Участь у судових засіданнях
відповідно до ст.27 ЦПК України - це
право, а не обов'язок сторін по справі.

У разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки, суд зі
згоди позивача може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, що відповідає вимогам ст. 224
ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення
позивача, представників позивача,
дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, встановив такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Згідно довідки Пуківської сільської
ради Рогатинського району
Івано-Франківської області № 239 від 02
жовтня 2013 року станом на 01 липня 1990
року в домоволодінні по АДРЕСА_1
проживали ОСОБА_5 і його дружина ОСОБА_6,
господарство належало до суспільної
групи "колгоспні двори". З 11 вересня 1995
року в даному господарстві проживав
їхній син ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житловий будинок від 20
березня 1989 року житловий будинок з
приналежними до нього будівлями та
спорудами, який розташований в АДРЕСА_1
належав ОСОБА_5.

ОСОБА_5 зробив заповідальне
розпорядження, яким все своє майно
заповів своєму синові ОСОБА_2. Даний
заповіт посвідчено секретарем
Пуківської сільської ради
Рогатинського району 15 грудня 2004 року
за реєстром №56.

З довідки виконавчого комітету
Пуківської сільської ради
Рогатинського району
Івано-Франківської області
вбачається, що заповіт вчинений від
імені ОСОБА_5 не змінено і не скасовано.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть.

Внаслідок його смерті відкрилася
спадщина на належне йому майно, що
розташоване у с.Пуків Рогатинського
району Івано-Франківської області.

Судом встановлено, що спадкоємцем
майна спадкодавця ОСОБА_5 є його син
ОСОБА_2 як спадкоємець за заповітом.

Позивач на підтвердження позовних
вимог посилається на те, що другий син
спадкодавця ОСОБА_3 та дружина
спадкодавця ОСОБА_6 мали право на
обов'язкову частку у спадщині, оскільки
на час відкриття спадщини були особами
пенсійного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

ОСОБА_6 відмовилась від одержання
свідоцтва про право на спадщину за
законом на обов'язкову частку, що
підтверджується її заявою посвідченою
27 червня 2006 року державним нотаріусом
Рогатинської державної нотаріальної
контори.

Як вбачається із листа головного
управління Пенсійного фонду України в
Івано-Франківській області за №486/П-15
від 17 серпня 2007 року ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з 02 лютого 2005 року отримує
пенсію за віком на пільгових умовах.

До непрацездатних осіб відносяться
особи, які досягли віку - жінки 55 років,
чоловіки - 60 років, тобто віку, який дає
їм підставу для одержання пенсії за
віком, незалежно від того, чи
продовжують вони працювати; інваліди
І,ІІ та ІІІ груп.

Таким чином, вихід на пенсію на
пільгових підставах право на
обов'язкову частку у спадщині не дає.

У п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року №7 «Про
судову практику у справах про
спадкування» закріплено, що перелік
осіб, які мають право на обов'язкову
частку, що визначений статтею 1241
Цивільного кодексу України є
вичерпним.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_6, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серія НОМЕР_1.

15 грудня 2004 року ОСОБА_6 вчинила
заповіт, що нотаріально посвідчений
виконавчим комітетом Пуківської
сільської ради Рогатинського району.

Згідно даного заповіту ОСОБА_6 все своє
майно заповіла ОСОБА_2.

Відповідно до довідки Пуківської
сільської ради Рогатинського району
№123 від 25 лютого 2013 року заповіт від
імені ОСОБА_6, складений в Пуківській
сільській раді 15 грудня 2004 року за
реєстраційним №55 не відмінений і не
змінений.

Окрім цього, ОСОБА_3, помилково
вважаючи, що має право на обов'язкову
частку в спадщині, відмовився від
одержання свідоцтва про право на
спадщину за законом на обов'язкову
частку, що підтверджується його заявою
поданою ним 27 лютого 2013 року до
Рогатинської державної нотаріальної
контори.

Згідно ст. 1233 Цивільного кодексу
України заповітом є особисте
розпорядження фізичної особи на
випадок своєї смерті.

ОСОБА_5 будучи власником домоволодіння
по АДРЕСА_1 зробив заповідальне
розпорядження, яким дане домоволодіння
заповів ОСОБА_2.

Відповідно до ч.1 ст.1268 Цивільного
кодексу України спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її

Спадкоємець ОСОБА_2 прийняв спадщину
спадкодавця ОСОБА_5, що
підтверджується заявою про прийняття
спадщини посвідченою 16 травня 2006 року
приватним нотаріусом Хустського
районного нотаріального округу ОСОБА_7

24 липня 2006 року державним нотаріусом
Рогатинської районної державної
нотаріальної контори ОСОБА_2 видано
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом спадкодавця ОСОБА_5.

Також, спадкоємець ОСОБА_2 прийняв
спадщину спадкодавця ОСОБА_6, що
підтверджується заявою про прийняття
спадщини поданою ним 27 лютого 2013 року
до Рогатинської районної державної
нотаріальної контори. 25 вересня 2013 року
йому видано свідоцтва про право на
спадщину за заповітом.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїхвимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не був
спадкоємцем за заповітом майна, що
розташоване по АДРЕСА_1, також він не
мав права обов'язкової частки у
спадщині спадкодавців ОСОБА_5 та ОСОБА_6
і, помилково вважаючи, що має таке право
відмовився від неї, що підтверджено
висновком почеркознавчої експертизи.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 не має
права на 2/3 частини домоволодіння, що
розташоване по АДРЕСА_1 як спадкоємець
за законом першої черги спадкодавця
ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_3 їх не мав.

Інших доказів, які б спростовували
наведене, позивачкою суду не надано,
у зв'язку з чим ОСОБА_1 в позові слід
відмовити.

Керуючись ст.ст.209, 213,215, 224-226 ЦПК
України, суд,

В И Р І
Ш И В :

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - Рогатинської
районної державної нотаріальної
контори про визнання права власності
на домоволодіння в порядку спадкування
відмовити за недоведеністю позовних
вимог.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Рогатинський районний суд
Івано-Франківської області шляхом
подачі апеляційної скарги в 10 - денний
строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення суду, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуюча:
О.В.Поглод