Справа № 529/1115/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року Диканський
районний суд Полтавської області в
складі:

головуючого - судді Гвоздика А.
Є.

при секретарі Кривенко Р.
С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Диканька цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування майнової та
моральної шкоди, завданої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що під час сварки, яка
виникла в обідній час 02 травня 2014 року
поблизу власного будинковолодіння що
розташоване в с. Петренки Диканського
району між потерпілим ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2, та яка переросла
в бійку, в результаті чого позивачу
були завдані легкі тілесні ушкодження,
що спричинили короткочасний розлад
здоров'я. У зв'язку з завданими йому
тілесними ушкодженнями потерпілий
знаходився на стаціонарному лікуванні
і йому була завдана матеріальна шкода,
яку він оцінює в сумі 2438 грн. 44 коп. та
моральна шкода, яка виразилася в
погіршені стану здоров'я, душевних
хвилюваннях та нервових переживаннях,
яку він оцінює в сумі 15 000 грн., тому
позивач звернувся з позовом до суду та
просить стягти з відповідача на його
користь вказану матеріальну та
моральну шкоду, та понесені ним судові
витрати по справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
свої позовні вимоги підтримав у
повному об'ємі і просив їх
задовольнити, з підстав вказаних в
позовній заяві та в судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав,
вказавши, що він взагалі відмовляється
позивачу відшкодувати понесені ним
матеріальні витрати пояснивши суду,
що в нього відсутні на це кошти. Також
вважає, що позивач сам спровокував
конфліктну ситуацію, в наслідок чого
отримав тілесні ушкодження. Разом з
тим, відповідач не заперечує того
факту, що саме ним були нанесені
тілесні ушкодження позивачу, за що він
був притягнений до кримінальної
відповідальності вироком Диканського
районного суду від 03 вересня 2014 року за
ст. 125 ч. 2 КК України у виді 240 годин
громадських робіт. В даний час ним уже
відпрацьована частина призначеного
покарання у виді громадських робіт.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
пояснення сторін у судовому засіданні,
дослідивши наявні у справі докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню із наведених
нижче підстав.

Як встановлено у судовому засіданні,
що в обідній час 02 травня 2014 року на
узбіччі дороги в с. Петренки
Диканського району Полтавської
області на ґрунті тривалих
неприязниних відносин, під час
словесної сварки позивача ОСОБА_1 з
відповідачем ОСОБА_2, останній діючи
умисно, наніс дерев'яною палицею
позивачу один удар по лівій частині
голови, близько семи ударів по правій
частині тулубу, в область грудної
клітини, по правій руці та правому
передпліччю, а також наніс декілька
ударів правою ногою по нижніх його
кінцівках.

В результаті цього позивач ОСОБА_1
отримав легкі тілесні ушкодження у
своїй сукупності за ознакою
короткочасного розладу здоров'я та
перебував на стаціонарному лікуванні у
Диканській центральній районній
лікарні з 02 травня по 23 травня 2014 року.
На його лікування були затрачені
кошти, а саме на придбання ліків в сумі
766 грн. 58 коп. придбання ренген-плівки
на 87 грн. 50 коп., вартість самого
рентгенографічного дослідження - 300
грн., що становить в загальній сумі 1154
грн. 08 коп.

З викладеного вище вбачається, що
майнові збитки, які були заподіяні
позивачу в наслідок вчинення
злочинних дій відповідачем по справі
крім доказів наданих позивачем в цій
справі підтверджуються доказами, які
були досліджені під час розгляду
кримінального провадження, а тому вони
повинні бути відшкодовані
відповідачем по справі. Факт
спричинення цих збитків згідно ч. 3 ст.
61 ЦПК України не потребують
додаткового доказування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода завдана не правомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

За вказаних обставин суд вважає
необхідним стягти з відповідача ОСОБА_2
на користь позивача вказану суму в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди.

Стосовно іншої частини матеріальної
шкоди, суд приходить до висновку, що
вона відшкодуванню не підлягає, так як
подані позивачем суду докази, а саме -
квитанції на придбання пального не
можуть служити доказам того, що це
пальне марки А-92, особисто було
придбане позивачем з метою його
поїздок до лікувальних закладів, бо в
зазначених квитанціях відсутні дані
про особу, яка його придбала. Як
встановлено з пояснень позивача та
матеріалів кримінальної справи, що
позивач з 02 травня по 23 травня 2014 року
знаходився на стаціонарному лікуванні
в Диканській ЦРЛ, а тому особисто не
мав змоги керувати транспортним
засобом - автомобілем, імпортного
виробництва, який працює на бензині А-95,
у вказаний вище час ним керував син
позивача ОСОБА_3, а тому матеріальні
витрати на бензин були понесені
зазначеною особою, а не позивачем по
справі.

Суд також вважає, що позивачу ОСОБА_1
протиправними діями відповідача
ОСОБА_2 була спричинена і моральна
шкода, яка проявилась у завданому йому
фізичному болю та погіршенні стану
його здоров'я, в душевних хвилюваннях
та нервових переживаннях, однак суд
приходить до висновку, що заявлена
позивачем сума є занадто завищеною,
тому оцінює її в сумі 7 000 грн. і вважає,
що вказана сума буде в достатній мірі
компенсувати завдану позивачу ОСОБА_1
моральну шкоду.

За таких обставин суд вважає
необхідним стягти з відповідача ОСОБА_2
на користь позивача ОСОБА_1 і понесені
ними судові витрати по справі, а саме в
сумі 243 грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Як було встановлено в суді позивач
ОСОБА_1 відповідно до п.6 ч. 1 ст.5 Закону
України "Про судовий збір звільнений
від сплати судового збору за подання
позовів про відшкодування
матеріальних збитків завданих
внаслідок вчинення злочину. Тому з
відповідача ОСОБА_2 на користь держави
слід стягти судові витрати в сумі 243
грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61,
88, 208, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов задоволити частково.

Стягти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Гезалдара Гугарського
району Вірменія, азербайджанця
проживаючого в с. Петренки Диканського
району Полтавської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_1 у рахунок
відшкодування матеріальної шкоди -
1154грн. 08 коп., моральної шкоди 7000 грн.
та судових витрат по справі 243 грн. 60
коп. , а всього 8397 (вісім тисяч триста
дев'яносто сім)грн. 68 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1
відмовити за безпідставністю.

Стягти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Гезалдара Гугарського
району Вірменія, азербайджанця,
проживаючого в с. Петренки Диканського
району Полтавської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в дохід
держави 243 грн. 60 коп. судових витрат по
справі.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
на протязі десяти днів з дня його
проголошення. Особи. які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: