ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8244/13-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва у складі:

головуючого судді: Дубаса
В.А.,

при секретарі:
Ридзель О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом
Комунального підприємства «Господар
Дарницького району м. Києва» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості з оплати
житлово-комунальних послуг, -

в с т а н о в
и в:

Комунальне підприємство «Господар
Дарницького району м. Києва» у травні
2013 року звернулось до Дарницького
районного суду м. Києва з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги у сумі 5060
грн. 61 коп. Обґрунтовуючи позовні
вимоги позивач зазначав, що відповідач
є власником, проживає та
зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою Форми №3 від
15.03.2013 року №227, виданою ЖЕД №223 та
договором купівлі-продажу квартири від
20.09.2006 року.

Позивач забезпечує надання
відповідачу житлово-комунальних
послуг, до яких відносяться: утримання
будинку та прибудинкової території,
опалення, постачання холодної та
гарячої води тощо, однак відповідач не
повністю сплачує кошти за ці послуги у
зв'язку з чим має борг.

Представник позивача у судове
засідання з'явилась, позовні вимоги
підтримала у повному обсязі та просила
суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
також з'явився, позовні вимоги не
визнав у повному обсязі, позов просив
відхилити, обґрунтовуючи свою позицію
тим, що позивачем не підтверджено факт
надання відповідних послуг належної
якості у спірний період.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Зокону України
«Про житлово-комунальні послуги»
споживач зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Згідно ст. 156, 162 ЖК України, власник та
члени його сім'ї зобов'язані своєчасно
вносити квартирну плату та плату за
комунальні послуги щомісячно у
встановлені строки.

Судом встановлено, що відповідач є
власником квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується договором
купівлі-продажу квартири від 20.09.2006
року, ОСОБА_2 зареєстрований та мешкає у
вказаній квартирі, що ним визнавалось у
судовому засіданні та випливає з
довідки Форми №3 від 15.03.2013 року №227, яка
виданою ЖЕД №223.

Зазначена квартира є однокімнатною,
загальною площею 36,90 кв.м., жилою площею
18,50 кв.м.

Відповідно до Розпорядження
Дарницької районної у м. Києві
державної адміністрації №35 від 25.01.2012
року будинок по АДРЕСА_1 знаходиться на
балансі та обслуговуванні позивача.

Наведені обставини підтверджуються
матеріалами справи і фактично не
заперечуються сторонами.

Як вбачається з наданого позивачем
розрахунку заборгованості (а.с. 9-10) за
ОСОБА_2 по квартирі АДРЕСА_1, наявна
заборгованість по оплаті
житлово-комунальних послуг у сумі 5060
грн. 61 коп. станом на 01.04.2013 року, яка
накопичувалась починаючи з лютого 2009
року.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" передбачене право споживача
одержувати вчасно та відповідної
якості житлово-комунальні послуги
згідно із законодавством та умовами
договору на надання
житлово-комунальних послуг.

Спживач має право на зменшення розміру
плати за надані послуги в разі їх
ненадання або надання не в повному
обсязі, зниження їх якості в порядку,
визначеному договором або
законодавством, як це передбачено п. 5 ч.
1 ст. 20 вказаного Закону.

Твердження представника позивача про
те, що позивачем надавались відповідні
послуги по обслуговуванню будинку та
прибудинкової території,
житлово-комунальні послуги за адресою
АДРЕСА_1 цього будинку, підтверджуються
низкою договорів та інших документів
наданих представником позивача, а
також даними про періодичну сплату
відповідачем ОСОБА_2 вартості спожитих
житлово-комунальних послуг у період з
березня 2010 року по березень 2013 року та
відсутністю актів-претензій з боку
відповідача щодо надання
житлово-комунальних послуг не у
повному обсязі та неналежної якості у
період нарахованого боргу (а.с. 9-10).

Відповідно до положень частини 3 ст. 20
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги", споживач зобов'язаний
укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору.

Крім того, згідно п. 7 Правил
користування приміщення житлових
будинків, затверджених постановою
Кабінету Міністрів № 572 від 08.10.1992 року,
власник та наймач (орендар) квартири,
житлового приміщення у гуртожитку
зобов'язаний укласти договір на
надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем відповідно
до типового договору та оплачувати
надані житлово-комунальні послуги у
строки, встановлені договором або
законом.

Відповідно до вимог ст. 179 ЖК України,
користування будниками (квартирами)
державного і громадського житлового
фонду, фонду житлово-будівельних
кооперативів, а також приватного
житлового фонду та їх утримання
здійснюється з обов'язковим
додержанням вимог Правил користування
приміщеннями жилих будинків, які
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Частиною 3 статті 31 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»,
передбачено, що органи місцевого
самоврядування встановлюють тарифи
на житлово-комунальні послуги в
розмірі не нижче економічно
обгрунтованих витрат на їх
виробництво ( надання).

З матеріалів справи вбачається, що
договір про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій між сторонами не укладався.

Разом з тим, оскільки позивачем
надавалися послуги для задоволення
потреб ОСОБА_2 щодо обслуговування
будинку та прибудинкової території,
щодо опалення будинку та інші послуги,
тому сама по собі відсутність
письмового договору між сторонами не
може бути підставою для відмови в
позові про стягнення заборгованості за
фактично надані позивачем та отримані
(спожиті) відповідачем послуги.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Виходячи з викладеного вище, суд
приходить до висновку про те, що
послуги, що надано відповідачу,
останнім отримувались, ці послуги є
якісними і відповідають вимогам Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», оскільки відповідачем не
доведено суду зворотнього, у той же час
ОСОБА_2 не виконує зобов'язання перед
позивачем внаслідок чого утворилась
заборгованість починаючи з лютого 2009
року у сумі 5060 грн. 61 коп., яка підлягає
стягненню.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини
справи, оцінивши зібрані у справі
докази, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги ґрунтуються на вимогах
закону, обставини справи підтверджені
певними засобами доказування, а тому
позовну заяву необхідно задовольнити.

Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Зважаючи на викладене, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 131, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд-

в и р і
ш и в:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1;
індивідуальний ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь Комунального
підприємства «Господар Дарницького
району м. Києва» (,
розташоване за адресою: 02096, м. Київ, вул.
Заслонова, 3) заборгованість з оплати
житлово-комунальних послуг у сумі 5060
грн. 61 коп. та сплачений судовий збір у
сумі 229 грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене
до Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: