У х в а л а

іменем україни

29 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Остапчука Д. О.,
Гончара В. П.,
Касьяна О. П.,

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк», третя особа -
ОСОБА_5, про визнання договору поруки
припиненим, визнання дій зі списання
грошових коштів незаконними, стягнення
незаконно списаних грошових коштів,
пені та 3 % річних, за касаційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» на
рішення Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від
20 червня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 11
серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом до Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк»), у якому просила визнати
дії відповідача зі списання грошових
коштів із її зарплатних банківських
карток НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в сумі 2 407 грн 01
коп. в період з 11 травня 2011 року по 27
січня 2014 року включно незаконними;
стягнути з відповідача на її користь 2
407 грн 01 коп., які були списані з її
карток у 2011-2014 роках; 2 180 грн 23 коп. пені
згідно з п. 32.3.2 ст. 32
Закону України «Про платіжні системи в
Україні»; 166 грн 58 коп. 3 % річних,
нарахованих на вказану суму незаконно
списаних коштів з її зарплатних карток;
5 тис. грн у рахунок відшкодування
моральної шкоди; 1 500 грн витрат на
правову допомогу та 487 грн 20 коп.
судового збору.

Крім того, посилаючись на приписи ч. 4
ст. 559 ЦК України, просила визнати
договір поруки від 20 березня 2001 року,
укладений між нею, ПАТ КБ «ПриватБанк»
та ОСОБА_5, припиненим.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від
20 червня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 11 серпня
2014 року, позов задоволено частково.

Визнано договір поруки від 20
березня 2001 року, укладений між ОСОБА_4,
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5,
припиненим.

Визнано дії ПАТ КБ «ПриватБанк» зі
списання грошових коштів, які належать
ОСОБА_4 в сумі 2 407 грн 01 коп. у період з 11
травня 2011 року по 27 січня 2014
року включно із зарплатних банківських
карток НОМЕР_1 та НОМЕР_2 незаконними.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на
користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 3 721
грн 14 коп., які складаються з: 2 407 грн 01
коп. - у рахунок повернення
безпідставно набутих коштів, 903 грн 95
коп. - пені за один рік, 166 грн 58 коп. - 3 %
річних; 243 грн 60 коп. судового збору.

У задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на порушення
судами норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, ухвалені у справі
судові рішення просить скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Касаційну скаргу ПАТ КБ
«ПриватБанк» необхідно відхилити з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено,
що під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи скарги про неправильне
застосування норм матеріального і
порушення норм процесуального права
безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч.
3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення рішення суду першої
інстанції та ухвали апеляційного суду
без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 20
червня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 11
серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Д. О. Остапчук

В. П. Гончар

О. П. Касьян