ЄУН № 331/8103/14-ц
Провадження № 2/331/2015/14
У Х В А Л А

Про повернення позовної заяви

31 жовтня 2014 року Суддя Жовтневого
районного суду міста Запоріжжя Смолка
І.О., розглянувши матеріали позовної
заяви ОСОБА_1 до Жовтневої районної у м.
Запоріжжі ради виконавчого комітету
про визнання права власності на гараж, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого
районного суду міста Запоріжжя з
позовом, у якому просить визнати за ним
право власності на самочинно
збудований гараж: літ. «С», 1994 року
побудови, площею 27,8 кв. м.

Пред’явлена позовна заява ухвалою
судді від 13 жовтня 2014 року була
залишена без руху, оскільки подана з
порушенням вимог ст. 119 ЦПК України,
відповідно до вимог якої, позивач
повинен зазначити виклад обставин,
якими він обґрунтовує свої вимоги,
зазначити докази, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування. Відповідно
до ч. 4 ст. 119 ЦПК України заява повинна
відповідати іншим вимогам,
встановлених законом.

Відповідно до ст. 3
Цивільно-процесуального кодексу
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому
Цивільно-процесуальним кодексом
України, звернутися до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ОСОБА_2 спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28.01.2013 року №
24-150/0/4-13 «Про практику застосування
судами законодавства під час розгляду
цивільних справ про захист права
власності та інших речових прав» Суди
при розгляді справ про визнання права
власності на самочинне будівництво
повинні належним чином перевіряти, чи
було питання оформлення права
власності на самочинне будівництво
предметом розгляду компетентного
державного органу, рішення якого чи
його відсутність давали б підстави
вважати про наявність спору про право.

З позовної заяви та доданих до неї
матеріалів не видно чи було питання
оформлення права власності на
самочинне будівництво предметом
розгляду компетентного державного
органу (чи звертався позивач з
відповідними заява до компетентного
державного органу та чи було йому
відмовлено).

Справи позовного провадження
характеризуються наявністю двох
сторін з протилежними інтересами і
спірністю їх майнових та особистих
немайнових правовідносин, які
передаються на розгляд суду. Спір про
право характеризує такий стан
відносин, коли між сторонами існують
певні розбіжності з приводу наявності,
змісту та обсягу прав і обов’язків,
здійснення яких є неможливим без
судового втручання.

Отже, передумовою звернення до суду в
порядку позовного провадження є
наявність спірних правовідносин та
необхідність захисту порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Суд не повинен
заміняти органи, які зобов’язані
видавати дозволи на будівництво й
узгоджувати забудови; визнання права
власності на самочинне будівництво в
судовому порядку має залишатися
винятковим способом захисту права.

В обґрунтування свого позову, позивач
повинен був зазначити які саме права,
свободи та охоронювані законом
інтереси порушені, хто є порушником
прав, і якими діями їх порушено, та чому
вирішення є неможливим без судового
втручання.

Позивач повинен був зазначити хто не
визнає його право власності, надати
суду доказати, що з приводу визнання за
ним права власності є спір (надати
докази звернення позивача з
відповідними заявами з приводу
узаконення самочинного будівництва, а
також надати відмову компетентного
органу у вирішенні зазначеного
питання).

А також при подачі уточненого позову та
додаткових документів, позивач повинен
був виконати вимоги ст. 120 ЦПК України
щодо надання копії уточненого позову
та копій доданих до позову документів
відповідно до кількості осіб, що
приймають участь у справі.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України заява,
подана без додержання вимог,
викладених у статтях 119-120 ЦПК України,
або не сплачено судовий збір підлягає
залишенню без руху з наданням строку
для усунення недоліків. Для усунення
цих недоліків позивачу був
встановлений п’ятиденний строк з дня
отримання ухвали.

На адресу, вказану в позовній заяві,
позивачу була направлена копія ухвали
від 13.10.2014 р. про залишення позовної
заяви без руху.

Копія ухвали отримана 20.10.2014 р.
позивачем, відповідно до поштового
повідомлення № 10751198, тобто останній
строк усунення недоліків 27.10.2014 р.

Станом на 31.10.2014 року недоліки позовної
заяви, відповідно до ухвали суду від
13.10.2014 року не усуненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України,
якщо позивач відповідно до ухвали суду
у встановлений строк не виконає вимоги,
визначені статтями 119 і 120 ЦПК України,
не сплатить суму судового збору,
позовна заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

У зв’язку з тим, що недоліки позову не
були усунуті, а зазначена обставина є
перешкодою у відкритті провадження у
справі, відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК
України, визнаю позов неподаним і
повертаю його позивачу.

У відповідності до ст. 7 Закону України
«Про судовий збір», який набрав
чинності 01.11.2011 р., сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду у разі повернення заяви або
скарги.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, ст. 7 Закону
України «Про судовий збір», -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву визнати неподаною та
повернути позивачу.

Роз’яснити позивачу, що повернення
позовної заяви не позбавляє його права
повторного звернення до суду в порядку,
встановленому законом, якщо
перестануть існувати обставини, що
стали підставою для повернення
позовної заяви.

Зобов’язати Управління Державної
казначейської служби України у
Жовтневому районі міста Запоріжжя
Запорізької області повернути ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1), сплачений за
квитанцією № 66 від 09.10.2014 року судовий
збір у сумі 265,41 грн. (двісті шістдесят
п’ять гривень 41 коп.).

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції шляхом подання в
5-денний строк з дня отримання копії
ухвали апеляційної скарги.

СУДДЯ:
І.О.СМОЛКА