АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7256/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 2024/2-1999/11
Доповідач - Кругова С.С.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді
- КРУГОВОЇ С.С.

суддів колегії
- ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

-
ГАЛЬЯНОВОЇ І.Г.

за участю секретаря
- Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на заочне рішення Ленінського
районного суду міста Харкова від 06
жовтня 2011 року по справі за позовною
заявою Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а
н о в и л а :

15 серпня 2011 року позивач звернувся до
суду з позовом про стягнення
заборгованості за кредитним договором
з відповідача в сумі 9321 грн. 70 коп. і
судових витрат в сумі 213,22 грн.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду міста Харкова від 06
жовтня 2011 року позов задоволено у
повному обсязі.

12.08.2014 року відповідачем було подано
заяву про перегляд заочного рішення .
Ухвалою Ленінського районного суду
м.Харкова від 22 серпня 2014 року у
задоволенні заяви про перегляд
заочного рішення було відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним заочним
рішенням, відповідач ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу в якій просив
скасувати заочне рішення Ленінського
районного суду м. Харкова від 06.10.2011
року та ухвалити нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити частково,
за виключенням суми вимог, заявлених з
порушенням строків позовної давності -
в сумі 8657,7 грн.

Зокрема, в своїй апеляційній
скарзі зазначає, що заочне рішення є
незаконним, ухвалене з неправильним
застосуванням норм матеріального
права та порушеннями цивільних
процесуальних норм, а тому підлягає
перегляду.

Стверджує, що неправильне застосування
норм матеріального права полягає у
незастосуванні строку позовної
давності до заявлених вимог.

Вказує, що предметом позову є вимоги
позивача про стягнення заборгованості
за кредитним договором №400045282 від
26.03.2008 року в розмірі 9321,70 грн. Згідно з
умовами Кредитного договору
повернення кредиту мало відбуватись
періодичними щомісячними рівними
платежами у розмірі 332 грн.

Посилаючись на ч.1 ст.261 ЦК України
зазначає, що в матеріалах справи
міститься розрахунок заборгованості,
згідно якого останній платіж за
кредитом було здійснено 28.05.2008 року, а
отже, з 26.06.2008 року почався перебіг
позовної давності для першого
простроченого платежу, з 26.07.2008 року -
для другого та так далі, оскільки
відповідно Договору датою сплати
заборгованості встановлюється 25 число
кожного місяця.

Зазначає, що позов було подано 15.08.2011
року, а тому, приймаючи до уваги
загальний трирічний строк позовної
давності, позивачем було його
пропущено по двох платежах, які мали
відбутись 26 червня та 26 липня 2008 року,
але вони були включені до загального
розрахунку суми позову. Проте, судом не
досліджувалось питання пропуску
позовної давності всупереч п.7 ч.11 ст.11
Закону України «Про захист прав
споживачів», оскільки цей кредит є
споживчим.

Стверджує, що посилання суду на початок
перебігу позовної давності з 18.05.2010
року, у зв'язку з встановленим строком
дії договору до 18.05.2010 року є
неправильними, оскільки позовна
давність за вимогами про повернення
суми кредиту, погашення якого згідно
Договору передбачено періодичними
платежами має обчислюватись окремо для
кожного з платежів, починаючи з дня,
наступного за днем, коли відповідний
платіж мав бути сплачений, що
вбачається з судової практики.

Також зазначає, що він зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
паспортом, та довідкою АДВ ВГІРФО ГУМВС
України, що міститься в матеріалах
справи та підтверджує, що відповідач
не зареєстрований у м. Харкові та
Харківській області. Відповідно до
цього, його мали б викликати в судове
засідання через оголошення у пресі.
Проте, матеріали справи не містять ні
судових повісток, які надсилались на
адресу вказану у позові, ні оголошень у
пресі, хоча у рішенні районного суду
зазначено, що відповідач про місце та
час розгляду справи був повідомлений
належним чином, але в судове засідання
не з`явився та не повідомив суд про
причини неявки. Такі твердження не
відповідають дійсності.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи апеляційної скарги та,
дослідивши матеріали справи, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню ,
виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржуване заочне
рішення, суд першої інстанції виходив
з того, що відповідач не виконав умов
кредитного договору, а тому з нього на
користь позивача необхідно стягнути
заборгованість в сумі 9321,70 грн. і судові
витрати 213,22 коп.

З таким висновком, суд апеляційної
інстанції погоджується частково.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Відповідно до ч.1 , ч.4 п.3 ст.122 ЦПК
України суд не пізніше двох днів з дня
надходження позовної заяви до суду
звертається до відповідного органу
реєстрації місця перебування та місця
проживання особи щодо надання
інформації про зареєстроване місце
проживання (перебування фізичної
особи) і після надходження відповіді
вирішує питання про відкриття
провадження у справі. У разі якщо
отримана судом інформація не дає
можливості встановити зареєстроване у
встановленому законом порядку місце
проживання (перебування) фізичної
особи, суд вирішує питання про
відкриття провадження у справі.
Подальший виклик такої особи як
відповідача у справі здійснюється
через оголошення у пресі.

Як вбачається з довідки СГІРФО
Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області від 18.08.2011 року (
а.с.15 зворот) ОСОБА_3 зареєстрованим у
м.Харкові і Харківській області не
значиться.

Згідно п.9 ст.74 ЦПК України відповідач,
зареєстроване місце проживання
(перебування) якого невідоме,
викликається в суд через оголошення у
пресі. З опублікуванням оголошення про
виклик відповідач вважається
повідомленим про час і місце розгляду
справи.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

У разі неявки в судове засідання
відповідача, про якого нема відомостей,
що йому вручено судову повістку, суд у
відповідності до п.1ч.1 ст.169 ЦПК України
відкладає розгляд справи.

Суд першої інстанції грубо порушуючи
норми процесуального права розглянув
справу і ухвалив заочне рішення ,
незважаючи на відсутність в
матеріалах справи даних про
опублікування оголошення . Матеріали
справи взагалі не містять будь які
відмітки про намагання суду повідомити
відповідача про час і місце розгляду
справи.

Справа попре вимоги закону була
розглянута без відповідача і без
спроби його повідомити, що є порушенням
законних прав і свобод особи і її права
на судових захист.

З огляду на те, що заочне рішення не
можна вважати таким, що постановлено з
дотриманням закону, судова колегія
визнає доводи апеляційної скарги
відповідача щодо застосування
позовної давності обґрунтованими,
оскільки він був позбавлений судом
можливості звернутися до суду першої
інстанції із заявою про застосування
позовної давності як того вимагає ч.3
ст.267 ЦК України.

За таких обставин, рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового про часткове задоволення позову
з врахуванням заяви відповідача про
застосування позовної давності.

Судовим розглядом встановлено, що між
ВАТ ВАБ та ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір №400045282 від 25 березня
2008 року , відповідно до якого позивач
надав відповідачу кредит у розмірі 5749
грн. 77 коп строком на 30 місяців, дата
повернення кредиту 26 вересня 2010 року зі
сплатою комісії за користування
кредитом 115 грн. щомісячно разом з
процентами 10% річних.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
( ч.4 ст. 267 ЦК України). Цивільне
законодавство передбачає два види
позовної давності: загальну і
спеціальну. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України). Для окремих видів
вимог законом встановлена спеціальна
позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Зі змісту заяви і умов кредитного
договору вбачається, що порядок
погашення заборгованості здійснюється
щомісячними платежами .

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність сплила
і до додаткової вимоги.

Як вбачається з розрахунку (а.с.4)
відповідач здійснив останній платіж 28
травня 2008 року. З позовом позивач
звернуся 15 серпня 2011 року. Виходячи з
загального строку позовної давності
захисту підлягає порушене право
позивача за останні 3 роки (15 серпня 2011
-3=15 серпня 2008 ), тобто з дня сплати
чергового платежу 27 серпня 2008 року.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості :

-прострочена заборгованість по кредиту
(графа 6) складає 5421,48 грн. з них поза
межами позовної давності до 27 серпня 2008
року 356,50 грн. , до сплати підлягає 5064,98
грн.; -прострочена заборгованість по
відсотках (графа 9) складає 680 грн. з
них поза межами позовної давності до 27
серпня 2008 року - 88,76 грн. , до сплати
підлягає 591,46 грн.; -прострочена
заборгованість по комісії (графа 13)
складає 3220 грн. з них поза межами
позовної давності до 27 серпня 2008 року 115
грн. , до сплати підлягає 3105 грн.
(а.с.4)

Всього відповідач в межах трирічного
строку позовної давності повинен
повернути позивачу заборгованість в
сумі 5064,98 +591,46+3105,0= 8761 грн. 44 коп. і
згідно ст.88 ЦПК України судовий збір в
сумі 87,61 грн. і витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи 120 грн., всього 8969,05 грн.

Керуючись ст.253,256,257,261,267 ЦК України, ст.
303, 304, 309, 313, 314,316,319 ЦПК України, судова
колегія, -

в и р і ш и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Сергійовича-
задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського районного
суду міста Харкова від 06 жовтня 2011
року-змінити. Позов - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІНН
НОМЕР_1) на користь ПАТ "Всеукраїнський
Акціонерний Банк" ("ПАТ ВіЕйБі Банк")
заборгованість за кредитним договором
№ 400045282 від 25 березня 2008 року в сумі 8761
грн. 44 коп., яка складається з
простроченої суми заборгованості за
кредитом 5064 грн. 98 коп., простроченої
суми заборгованості по процентах 591
грн. 46 коп. і простроченої суми
заборгованості по комісії 3105 грн 00 коп.,
а також судовий збір в сумі 87 грн. 61
коп. і витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 120
грн., всього 8969 (вісім тисяч дев"ятсот
шістдесят дев"ять) грн. 05 коп. В іншій
частині в задоволенні позову про
стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення. Касаційна скарга може
бути подана безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий суддя -
Судді колегії -