АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/277/14
у І інстанції Решетов В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року січня місяця 13 дня колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області у складі:

головуючого: Семиженка Г.В.

суддів: Бугрика В.В.

Лісової Г.Є.

при секретарі: Філімонову Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Херсоні апеляційну
скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на
рішення Дніпровського районного суду
міста Херсона від 04 листопада 2013 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, Публічного акціонерного
товариства «Західінкомбанк», треті
особи Орган опіки та піклування
Виконавчого комітету Дніпровської
районної ради у місті Херсоні, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
ОСОБА_7, про визнання недійсним
договору застави, за позовом третьої
особи, яка заявляє самостійні вимоги
щодо предмета спору ОСОБА_6 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Публічного акціонерного
товариства «Західінкомбанк», треті
особи Орган опіки та піклування
Виконавчого комітету Дніпровської
районної ради у місті Херсоні, ОСОБА_5,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору ОСОБА_7, про
визнання договору застави недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

у березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся з
вказаним позовом до суду посилаючись
на те, що він та його сім'я з жовтня 2003
року по цей час проживає у будинку
АДРЕСА_1, у січні 2013 року позивач
довідався, що його батьком ОСОБА_5 28
жовтня 2003 року було укладено кредитний
договір з наступними змінами з
Публічним акціонерним товариством
«Західінкомбанк», в забезпечення
виконання цього договору бабусею
позивача ОСОБА_4 з вказаною банківською
установою було укладено договір
застави з наступними змінами, з
посиланням на порушення цим договором,
укладеним та зміненим без дозволу
органів опіки та піклування, прав
позивача, який на той час був
неповнолітнім, у позові поставлено
питання про визнання недійсними
договору застави № 5190 від 28 жовтня 2003
року, додаткової угоди до нього від 26
листопада 2004 року та договорів про
внесення змін до цього ж договору від 21
вересня 2005 року, 11 жовтня 2005 року, 07
листопада 2006 року, 29 жовтня 2007 року, 29
жовтня 2008 року, 26 січня 2010 року,
укладених між Публічним акціонерним
товариством «Західінкомбанк» та
ОСОБА_4

Третя особа з самостійними вимогами
щодо предмета спору ОСОБА_6, як матір
позивача, з посиланням на порушення
прав неповнолітнього на той час
позивача, звернулася до суду з такими ж
позовними вимогами з таких самих
підстав.

Рішенням Дніпровського районного суду
міста Херсона від 04 листопада 2013 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та
третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги щодо предмета спору ОСОБА_6,
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 з посиланням на
незаконність та необґрунтованість
рішення суду просила його скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову із підстав, що у ньому зазначені.

В судовому засіданні при апеляційному
розгляді справи представник
Публічного акціонерного товариства
«Західінкомбанк» вважала апеляційну
скаргу такою, що задоволенню не
підлягає, інші учасники до суду не
з'явилися при належному повідомленні.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 14
серпня 1993 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6
укладено шлюб, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них
народився ОСОБА_3, 28 жовтня 2003 року між
Комерційним банком «Західінкомбанк»
та ОСОБА_5 укладено кредитний договір №
2810-Д4-03 з наступними доповненнями, в
забезпечення виконання умов якого
цього ж дня між Комерційним банком
«Західінкомбанк» та ОСОБА_4 укладено
договір застави житлового будинку
АДРЕСА_1, до цього договору 26 листопада
2004 року було укладено додаткову угоду,
а 01 вересня 2005 року, 26 січня 2010 року, 29
жовтня 2008 року, 29 жовтня 2007 року, 11
жовтня 2005 року, 07 листопада 2006 року
договори про внесення до нього змін,
позивач ОСОБА_3 був зареєстрований у
будинку АДРЕСА_1 10 жовтня 2006 року (а.с. 6,
7-8, 14-25, 28-32, 183).

Підставою для задоволення позовів у
даній справі зазначено порушення
встановленого порядку укладення вище
вказаного договору застави жилого
будинку та внесення змін до нього без
попередньої згоди органу опіки та
піклування, чим, на думку позивача,
порушено його право на проживання у
цьому будинку.

Ст. 12 Закону України «Про основи
соціального захисту бездомних
громадян і безпритульних дітей», яка
вимагає попередньої згоди органу опіки
і піклування для здійснення будь-яких
правочинів стосовно нерухомого майна,
права користування якими мають діти,
набула чинності 1 січня 2006 року, спірний
договір застави укладено 28 жовтня 2003
року, отже приведена норма
матеріального права на момент
укладення договору не діяла. Не була
чинною на той момент і ст. 177 СК України,
якою також встановлено отримання
попередньої згоди органів опіки та
піклування на вчинення правочинів щодо
майнових прав дитини, оскільки цей
Кодекс набув чинності 1 січня 2004 року.

На момент укладення спірного договору
буда чинною ч. 3 ст. 17 Закону України
«Про охорону дитинства», за якою батьки
або особи, які їх замінюють, не мають
права без дозволу органів опіки і
піклування укладати договори, які
підлягають нотаріальному посвідченню
або спеціальній реєстрації,
відмовлятися від належних дитині
майнових прав, здійснювати розподіл,
обмін, відчуження житла,
зобов'язуватися від імені дитини
порукою, видавати письмові
зобов'язання.

На момент укладення спірного договору
застави позивач не був прописаним у
вказаному будинку, в порушення умов
цього договору без згоди
заставодержателя він був прописаним
туди пізніше, отже укладенням договору
його права не могли бути порушені, вище
наведеними нормами матеріального
права обов'язок отримання попередньої
згоди органів опіки та піклування
встановлено для батьків неповнолітніх
дітей, або осіб, які їх замінюють, у
даному ж випадку заставодавець не мала
і не має такого статусу щодо позивача,
на час звернення до суду позивач вже є
повнолітньою особою, матеріали справи
не містять даних про те, що укладенням
спірного договору застави чи внесенням
змін до нього були реально порушені
його права в період до досягнення ним
повноліття, у самій позовній заяві
зазначено, що про укладення спірного
договору позивач довідався тільки у 2013
році.

На підставі наведеного колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу як таку, що висновку
суду не спростовує та не ґрунтується на
нормах закону, слід відхилити, рішення
у справі залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
міста Херсона від 04 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
з моменту проголошення, на неї протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили може бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

Судді
_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _