№пр.2/521/322/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Буран О. М.

при секретарі - Янкул Г.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Моторного
(транспортного) Страхового Бюро
України ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, Моторного (транспортного)
Страхового Бюро України про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
уточнивши позовні вимоги просить суд
стягнути з Моторного (транспортного)
Страхового Бюро України на його
користь відшкодування завданої
матеріальної шкоди у розмірі 13 242,25 грн.;
стягнути з ОСОБА_2 на його користь
витрати, пов*язані з проведенням
експертної оцінки та сповіщенням
аварійних комісарів у загальному
розмірі 900,00 грн., а також 10 000,00 гривень в
рахунок відшкодування моральної шкоди
та судові витрати у розмірі 256, 7
гривень.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
тим, що 13.08.2013 року відповідач, ОСОБА_2,
керуючи автомобілем «Lexus RX350», д/н
НОМЕР_1, рухаючись по вул..
Люстдорфській дорозі, у м.Одесі, не
врахував дорожні обставини, не вибрав
безпечну дистанцію та допустив
зіткнення з попереду зупинившимся
автомобілем ВАЗ-217130, д/н НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_1 Винним у скоєнні ДТП
визнано відповідача ОСОБА_2 Власником
автомобіля «Lexus RX350», д/н НОМЕР_1, яким на
момент скоєння ДТП керував відповідач,
ОСОБА_2, є ОСОБА_3, громадянка Росії. На
момент скоєння ДТП, цивільно-правова
відповідальність відповідача, ОСОБА_2,
громадянина Росії, була застрахована у
страхової компанії "Двадцять первый
век", страховий поліс RUS/004/ №08656178,
діючий у період з 24.06.2013 року до 23.12.2013
року, як "Зелена карта" відповідно до
договорів міжнародного обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів Україні
від 6.01.2005 року №5, де йдеться про розмір
страхових платежів. Тому на території
України порядок здійснення залучення
аварійних комісарів для визначення
причин настання страхових випадків,
розміру збитків, та перевірки дій
страховика проводиться Моторним
(транспортним) Страховим Бюро України
(МТСБУ).

Позивач вказав, що зазнав матеріальної
шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, у
зв*язку з викликом аварійних комесарів,
проведенням товарознавчої оцінки
вартості спричиненої з вини
відповідача шкоди у загальному розмірі
14 145,25 грн. В межах досудового слідства,
позивач неодноразово звертався з
вимогою щодо відшкодування
матеріальної шкоди особисто до
відповідача, а також до страхової
компанії "Двадцять первый век" за
допомогою засобів електронного
зв*язку, розташованої на території
Росії, проте вимоги ОСОБА_1, вказаними
особами було проігноровано. Враховуючи
вказані обставини, а також ряд
незручностей, спричинених ОСОБА_1 в
наслідок ДТП, позивач просить стягнути
з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування
моральної шкоди, 10 000,00 гривень. З метою
відновлення свого порушеного права,
позивач змушений звернутися з вказаним
позовом до суду.

У судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
у повному обсязі, просили позов
задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2, сповіщений
належним чином, у судове засідання не
з*явився, заяви про розгляд справи за
його відсутності або заперечень
стосовно предмету позову, до суду не
надходило.

Відповідач, Моторне (транспортне)
Страхове Бюро України, сповіщені
належним чином, у судове засідання не
з*явилися, причини неявки суду не
повідомили.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.. 224 ЦПК
України.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України,
якщо суд не має відомостей про причину
неявки відповідача, повідомленого
належним чином, або причину неявки
буде визнано неповажною, суд вирішує
справу на підставі наявних у справі
даних чи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
оцінивши наявні докази у їх сукупності,
вважає, що позовні вимоги обґрунтовані
та підлягають задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 13.08.2013 року
відповідач, ОСОБА_2, керуючи
автомобілем «Lexus RX350», д/н НОМЕР_1,
рухаючись по вул.. Люстдорфській
дорозі, у м.Одесі, не врахував дорожні
обставини, не вибрав безпечну
дистанцію та допустив зіткнення з
попереду зупинившимся автомобілем
ВАЗ-217130, д/н НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_1 Від удару автомобіль позивача
відкинуло на автомобіль «Seat Sbiza», д/н
НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_5,
внаслідок ДТП автомобілі отримали
механічні пошкодження.

Постановою Малиновського районного
суду Одеської області від 27 серпня 2013
року, ОСОБА_2 було визнано винним в
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КпАП України та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 425,00 гривень.

Власником автомобіля «Lexus RX350», д/н
НОМЕР_1, яким на момент скоєння ДТП
керував відповідач, ОСОБА_2 є ОСОБА_3,
громадянка Росії.

На момент скоєння ДТП,
цивільно-правова відповідальність
відповідача, ОСОБА_2, громадянина Росії,
була застрахована у страхової компанії
"Двадцять первый век", страховий поліс
RUS/004/ №08656178, діючий у період з 24.06.2013
року до 23.12.2013 року, як "Зелена карта"
відповідно до договорів міжнародного
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів Україні від 6.01.2005
року №5, де йдеться про розмір
страхових платежів. Тому на території
України порядок здійснення залучення
аварійних комісарів для визначення
причин настання страхових випадків,
розміру збитків, та перевірки дій
страховика проводиться Моторним
(транспортним) Страховим Бюро України
(МТСБУ).

Підставою для з'ясування
обставин і причин настання страхового
випадку та визначення розміру збитків
є заява страховика (страхувальника),
відповідно до п.п. 1 - 21 Типового
Положення "Про організацію діяльності
аварійних комісарів", затверджених
Постановою Кабміну України від 5.01.1998
року №8.

Порядок залучення моторним
(транспортним) Страховим Бюро України
аварійних комісарів для визначення
причин настання страхових випадків,
розміру збитків, та перевірки дій
страховика, затверджено
розпорядженням Державної комісії з
регулювання ринків фінансових послуг
України від 23.02.2006 року №5417, то
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 11.03.2006 року №259/12133.

В ході судового слідства, пзивачем
було представлено докази з яких
вбачається, що він неодноразово
звертався до Аварійних комісарів РФ, де
був застрахований автомобіль
відповідача, але належної відповіді не
отримав ні він, ні Моторне (транспортне)
Страхове Бюро України.

Разом з тим, відповідно ст. 3
Директиви Ради 72/166/ЄЕС від 24.04.1972 року,
кожна держава - член, вживає всіх
необхідних заходів для забезпечення
того, щоб страховий поліс також
покривав будь-яку шкоду майну, життю чи
здоров'ю, заподіяну на території цих
держав - членів під час безпосереднього
перетинання території, де є чинним
Договір про заснування Європейського
Економічного Співтовариства, якою є
Україна.

У цьому випадку, збитки
відшкодуються відповідно до
національного законодавства щодо
обов'язкового страхування держави -
члена, на території якої транспортний
засіб звичайно знаходиться.

На території України діє Закон
України від 1.06.2004 року №1961-ІV «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників, наземних транспортних
засобів», відповідно ст. 6 якого,
визначається страховий випадок та ст.
9, п.9.1 встановлений ліміт
відповідальності страховика, а п. 9.2 за
шкоду заподіяного потерпілого.

Ст. 10, п.10.3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників, наземних транспортних
засобів», договори міжнародних
страхувань діють на терирторії країн -
членів міжнародної системи
автомобільного страхування "Зелена
Картка".

Ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників, наземних транспортних
засобів» передбачено відшкодування
збитків пов'язаних з пошкодженням
транспортного засобу.

Внаслідок вказаного ДТП, автомобіль
ВАЗ-217130, д/н НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_1, отримав значні механічні
пошкодження. Згідно Звіту № 244/2013 про
визначення вартості відновлювального
ремонту автомобіля ВАЗ-217130, д/н НОМЕР_2
від 23.08.2013р., складеного ФЛП «ОСОБА_7»,
розмір завданого матеріального збитку,
завданого ДТП, складає 13 242,25 грн.

Крім того, позивач поніс додаткові
витрати, пов*язані з проведенням оцінки
матеріального збитку у розмірі 800,00
грн., сповіщенням аварійних комісарів у
розмірі 100,00 гривень. Вказані витрати
підтверджено відповідними квитанціями
та прибутковими касовими ордерами,
долученими до матеріалів справи. (а.с. )

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними діями чи
бездіяльністю фізичної або юридичної
особи, а також шкода, завдана майну
фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Згідно до ст.1187 ЦК України шкода, яка
завдана джерелом підвищеної небезпеки
(автомобілем) відшкодовується особою,
яка на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
цим транспортним засобом. Особа, яка
здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкода була завдана внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

Згідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобовязана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Дослідивши наявні докази, суд
вважає, що позивачем належним чином
були виконані вимоги, передбачені ст. 33,
34, 35 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників, наземних
транспортних засобів», та вжиті
необхідні дії для притягнення по
справі аварійних комісарів МТСБУ -
обов'язком яких є безпосередня участь у
фіксації та оформлення матеріалів
страхового випадку.

Цей порядок розроблений
відповідно до п.40.3 ст. 40 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», а також встановлює порядок
залучення - МТСБУ.

Порядок укладання договорів
обов'язкового страхування у пунктах
пропуску через державний кордон
України, затвердженого розпорядженням
Державної комісії з урегулюванням
ринків фінансових послуг України від
5.04.2007 року №431/13698, передбачених Главою 2
- 4. Контроль за діяльністю
посередників здійснюється МТСБУ.

Порядок виплати страхового
відшкодування передбачений ст. 37
Закону "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у тому числі і пені за кожен
день прострочення виплат страхового
відшкодування.

Таким чином, позовні вимоги
ОСОБА_1 відповідають вимогам чинного
законодавства України та нормам
матеріального права, передбачених ст.
ст. 22, 23, 979-984, 998 ЦК України.

Розглядаючи вимоги про стягнення
моральної шкоди, суд бере до уваги
наслідки дорожньо-транспортної
пригоди, внаслідок якої потерпілому
була спричинена фізична біль,
страждання та нервові потрясіння. Так,
після скоєння ДТП, позивач був
вимушений декілька днів не працювати
та був позбавлений терміном одного
місяця особистого транспортного
засобу, використання якого пов'язане з
працевлаштуванням за межами міста.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі, гідності, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи. Моральна шкода відшкодовується
грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості. Моральна
шкода відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування. Моральна
шкода, завдана фізичні або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року «Про судову практику з справ про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Моральна шкода може
полягати, зокрема в моральних
переживаннях у звязку з ушкодженням
здоровя, у порушенні нормальних
життєвих звязків через неможливість
продовження активного громадського
життя, порушенні стосунків з
оточуючими людьми, при настанні інших
негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі
або юридичній особою неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Враховуючи стан здоров`я потерпілого
ОСОБА_1, тяжкість вимушених змін у
життєвих і виробничих стосунках
позивача, час та зусилля, необхідні для
відновлення попереднього стану,
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, суд
вважає за необхідне частково
задовольнити вимоги позивача і
стягнути з відповідача, ОСОБА_2 на його
користь суму заподіяної моральної
шкоди у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Статтею 88 ЦПК України передбачено, що
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

За таких обставин суд вважає
необхідним стягнути з відповідача,
ОСОБА_2 на користь позивача 256, 7 гривень
в рахунок сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст. ст. 10, 60,
88, 209, 212- 215, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Моторного
(транспортного) Страхового Бюро
України про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди -
задовольнити.

Стягнути з Моторного (транспортного)
Страхового Бюро України на користь
ОСОБА_1 відшкодування завданої
матеріальної шкоди у розмірі 13 242,25
(тринадцять тисяч двісті сорок дві)
гривні 25 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати, пов*язані з проведенням
експертної оцінки та сповіщенням
аварійних комісарів у загальному
розмірі 900,00 (дев*ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
відшкодування завданої моральної
шкоди у розмірі 10 000,00 (десять тисяч)
гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму сплаченого судового збору у
розмірі 256,7 (двісті п*ятдесят шість)
гривень 70 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня його отримання.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної.
Якщо апеляційна скарга не була подана
протягом десяти днів після отримання
відповідачем копії рішення, рішення
суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя:
О.М. Буран