АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4789/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3203/14
Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л.
Доповідач Дряниця Ю. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого - судді: Дряниці Ю.В.
Суддів: Кривчун Т.О.; Пилипчук Л.І.
при секретарі: Ткаченко Т.І. з участю:
відповідача ОСОБА_1
ОСОБА_2 ОСОБА_3
ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду
м. Полтави від 11 вересня 2014 року

по справі за позовом Вищого
навчального закладу Укоопспілки
«Полтавський університет економіки і
торгівлі» до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про
виселення без надання іншого жилого
приміщення та за позовом ОСОБА_1 до
Вищого навчального закладу
Укоопспілки «Полтавський університет
економіки та торгівлі», Київського
районного відділу державної
міграційної служби України в
Полтавській області про визнання
договору найму житла пролонгованим,
поновлення реєстрації місця
проживання, заслухавши доповідь
судді-доповідача Дряниці Ю.В., -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2014 року Вищий навчальний
заклад Укоопспілки «Полтавський
університет економіки і торгівлі»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
про виселення, посилаючись на те, що між
сторонами було укладено строковий
трудовий договір терміном на 5 років з
1.06.2006р. по 1.06.2011р.

У зв'язку з перебуванням в
трудових відносинах з позивачем,
відповідач був забезпечений житлом.
Університет уклав з ОСОБА_1 договір
найму житла № 5-л/07 від 1.08.2007р. та
передав у платне тимчасове
користування житлове приміщення -
квартиру АДРЕСА_1, що належить
позивачеві на праві власності, строком
по 31.07.2008р.

В подальшому термін дії договору
найму житла продовжувався на кожний
наступний календарний рік шляхом
підписання додаткових угод.

Також позивач зазначив, що
відповідач ОСОБА_1 був звільнений з
займаної посади 29.07.2011р. у зв'язку з
закінченням строку трудового договору,
тому було прийняте рішення не
продовжувати строк дії зазначеного
договору найму житла, тому договір
найму житла від 1.08.2007р. був припинений
31.07.2011р. і з цього періоду відповідачеві
неодноразово направлялись вимоги про
звільнення його сім'єю спірного
житлового приміщення, однак виселення
сім'ї ОСОБА_1 не відбулось.

В липні 2014р. ОСОБА_1 звернувся в
суд з позовом до Вищого навчального
закладу Укоопспілки «Полтавський
університет економіки і торгівлі»,
Київського районного відділу
державної міграційної служби України в
Полтавській області про визнання
договору найму житлового приміщення
пролонгованим, поновлення реєстрації
за місцем проживання, зазначивши, що
1.06.2006р. між ним та університетом було
укладено строковий договір, а 1.08.2007р.
між сторонами був укладений договір
найму житла № 5-л/07, згідно умов якого
йому було передано в платне тимчасове
користування квартиру АДРЕСА_1.

Також позивач зазначив, що хоча і
був звільнений 29.07.2011р. з посади, однак
продовжував користуватись орендованою
квартирою, сплачував орендну плату та
комунальні платежі, жодного
повідомлення про припинення оренди не
отримував аж до вересня 2011р.

Вважаючи, що разом з сім'єю
фактично проживав у спірній квартирі,
сплачував орендну плату та комунальні
платежі, та договір найму житлового
приміщення № 5-л/07 слід вважати
пролонгованим на 1 рік, з 1.08.2014р. по
31.07.2015р, тому підлягає поновленню
реєстрації за спірною адресою його та
членів сім'ї.

Рішенням Київського районного
суду м. Полтави від 11 вересня 2014р.
позовні вимоги Вищого навчального
закладу Укоопспілки «Полтавський
університет економіки і торгівлі»
задоволено.

Виселено ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_7,
2001р.н, ОСОБА_8, 2009р.н. з квартири АДРЕСА_1
без надання іншого жилого приміщення.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до Вищого навчального закладу
Укоопспілки «Полтавський університет
економіки і торгівлі», Київського
районного відділу державної
міграційної служби України в
Полтавській області про визнання
договору найму житлового приміщення
пролонгованим, поновлення місця
реєстрації проживання відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_5 на
користь Вищого навчального закладу
Укоопспілки «Полтавський університет
економіки і торгівлі» понесені судові
витрати з кожного в розмірі по 121 грн. 80
коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення місцевого суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовільнити його позовні вимоги,
відмовивши в задоволенні позовних
вимог університету.

При цьому апелянт посилався на
порушення вимог матеріального та
процесуального права.

В суді апеляційної інстанції
сторони підтримали свої доводи.

Перевіривши матеріали справи,
з'ясувавши межі апеляційного
оскарження, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з підстав, визначених ст. 309
ч. 1 п.п.3;4 ЦПК України.

Судом першої інстанції було
встановлено, що між сторонами було
укладено строковий трудовий договір на
заміщення посади доцента кафедри
технологічного обладнання харчових
виробництв і торгівлі терміном на 5
років з 1.06.2006р. по 1.06.2011р.

На виконання умов колективного
договору між сторонами по справі було
укладено договір найму житлового
приміщення № 5-л/07 щодо надання
позивачеві у платне тимчасове
користування квартири АДРЕСА_1 строком
з 1.08.2007р. по 31.08.2008р.

Термін дії зазначеного договору
найму продовжувався шляхом укладення
сторонами додаткових угод строком по
31.07.2011р.

Згідно з наказом № 53 від 31.05.2011р.
відповідача ОСОБА_1 звільнено з
займаної посади 29.07.2011р. у зв'язку з
закінченням строку дії трудового
договору п.2 ст. 36 КЗпП України.

Відповідно до наказу № 44 від
4.07.2011р. по університету вирішено не
продовжувати термін дії договору №
5-л/07 від 1.08.2007р. щодо оренди житла
відповідачем.

Як вважає колегія суддів
зазначені обставини місцевим судом
були встановлені вірно і сторонами не
оспорюються.

В подальшому, вирішуючи спір по
суті місцевий суд прийшов до висновку,
що позовні вимоги університету
підлягають задоволенню з підстав,
визначених главою 59 розділу III ЦК
України, а позовні вимоги ОСОБА_1 -
відхилено за їх безпідставністю.

Однак, з таким висновком суду
колегія суддів погодитися не може,
виходячи з наступного.

Так, вирішуючи спір по суті, суд не
врахував тієї обставини, що після
припинення трудових відносин між
сторонами та після 1.08.2011р.
правовідносини сторін щодо
користування спірним жилим
приміщенням перейшли у сферу, що
регулюють проживання відповідачів у
цій квартирі відповідно до норм
житлового законодавства, зокрема ч.4 ст.
9 ЖК України, згідно якої ніхто не може
бути виселений із займаного жилого
приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше,
як в порядку і з підстав, передбачених
законом, а також в правову площину, що
регулюються нормами ЦК України,
зокрема ст. 642 ЦК України.

Крім того, суд не врахував тієї
обставини, що Університет надав ОСОБА_1
послуги щодо надання квартири в оренду,
а останній користувався наданою в
оренду квартиру понад 3 роки після
закінчення строку трудового договору
та сплачував за оренду спірного жилого
приміщення.

Тим самим Університет своїми
конклюдеційними діями (дії особи, що
виявляють її волю встановити
правовідносини, але не у формі усного
чи письмового волевиявлення, а своєю
поведінкою, щодо якої можна зробити
певний висновок про конкретний намір)
схвалив пролонгацію договору найму
жилого приміщення, за № 5-л/07,
підтвердивши факт його укладення та
реального виконання сторонами.

Також, вирішуючи спір, суд першої
інстанції належним чином не врахував
вимог абз. 2 ч.1 ст. 822 ЦК України, згідно
якого не пізніше ніж за 3 місяці до
спливу строку найму житла наймодавець
може запропонувати наймачеві укласти
договір на таких самих або інших умовах
чи попередити наймача про відмову від
укладення договору на новий строк.

Якщо наймодавець не попередив
наймача, а наймач не звільнив
помешкання, договір вважається
укладеним на таких самих умовах і на
такий самий строк.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
скасування рішення суду з ухваленням
нового рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 303; 309 ч.1 п.п.3;4; 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовільнити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 11 вересня 2014 року
скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_1 задовільнити.

Відмовити в задоволенні позову Вищого
навчального закладу Укоопспілки
«Полтавський університет економіки і
торгівлі» про виселення ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_7, 2001 року народження, ОСОБА_8, 2009
року народження з квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення.

Визнати пролонгованим договір найму
житлового приміщення - квартирою
АДРЕСА_1, укладений 1.08.2007р., № 5-л/07 між
Вищим навчальним закладом Укоопспілки
«Полтавський університет економіки і
торгівлі» та ОСОБА_1 на строк до 31.07.2015р.

Поновити державну реєстрацію за місцем
проживання у АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_7, 2001 року народження, ОСОБА_8, 2009
року народження.

Стягнути з Вищого навчального закладу
Укоопспілки «Полтавський університет
економіки і торгівлі» на користь
ОСОБА_1 735 грн. 80 коп. в рахунок
відшкодування судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене в касаційному
порядку протягом 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя: (підпис)
Ю.В. Дряниця

Судді: (підпис)
Т.О. Кривчун

(підпис)
Л.І. Пилипчук

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області
Ю.В. Дряниця