АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай
Л.Д.,

суддів: Левенця
Б.Б., Шиманського В.Й.

при секретарі:
Хилюк І.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою
через представника ОСОБА_2, на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 06 червня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_3 до Київської міської ради про
встановлення факту належності майна та
визнання права власності в порядку
спадкування,

в с т а н о в и л а :

у березні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом, в якому просила
встановити факт належності на праві
власності ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року квартири АДРЕСА_1;
визнати за нею право власності на
вказану квартиру в порядку спадкування
за законом.

В обґрунтування позову зазначала, що з
21.09.1983 року вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4,
спільних дітей не мали. 04.08.2008 року між
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір
довічного утримання, за умовами якого
остання передала у власність ОСОБА_4
квартиру АДРЕСА_1, а останній
зобов'язався довічно доглядати за нею,
надавати їй допомогу. ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_4 помер, а вона продовжувала
доглядати за ОСОБА_5 до дня смерті
останньої. Вона звернулася до
нотаріальної контори з питання
оформлення спадщини, проте у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
спірну квартиру їй було відмовлено у
зв'язку з відсутністю оригіналів
правовстановлюючих документів на
квартиру.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 06.06.2013 року позов
задоволено. Встановлено факт
належності на праві власності ОСОБА_4
квартири АДРЕСА_1 станом на день його
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Визнано за
ОСОБА_3 право власності на квартиру
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_4

№ апеляційного провадження: Справа №
22-ц-796/2112/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Коробенко
С.В..Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Махлай Л.Д.Не погоджуючись з
даним рішенням суду, ОСОБА_1 через
представника подав апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове про відмову в позові.
Посилається на неправильне
застосування норм процесуального
права, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи.
А саме, суд не врахував, що
Солом`янським районним судом м. Києва
договір довічного утримання розірвано.

У судовому засіданні представник
апелянта ОСОБА_2 підтримав апеляційну
скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_8 просила
апеляційну скаргу відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Відповідач у судове засідання не
з`явився, про день та час розгляду
справи повідомлений у встановленому
законом порядку, причини неявки не
повідомив.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з`явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 21.09.1983 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3
перебували у зареєстрованому шлюбі.

04.08.2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було
укладено договір довічного утримання,
за умовами якого остання передала у
власність ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1, а
останній зобов'язався довічно
доглядати за нею, надавати їй допомогу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер. З
матеріалів спадкової справи
вбачається, що ОСОБА_3 у встановлений
законом строк звернулася із заявою про
прийняття спадщини та на частину
спадкового майна отримала свідоцтво
про право на спадщину за законом.

Проте, у видачі свідоцтва про право
власності на спірну квартиру листом
від 13.03.2013 року нотаріусом Дев`ятої
київської державної нотаріальної
контори було відмовлено через
відсутність оригіналу
правовстановлюючого документу.

Згідно з листом Комунального
підприємства Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об`єкти
нерухомого майна від 04.09.2012 року спірна
квартира зареєстрована на праві
власності за ОСОБА_4

Згідно зі свідоцтвом про смерть
відчужувач спірної квартири ОСОБА_5
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
право власності на квартиру ОСОБА_4
набуте згідно з договором довічного
утримання та входить до складу
спадщини та за відсутності
правовстановлюючого документа на
спірну квартиру поновлення прав
позивачки можливе шляхом визнання за
нею права власності на спадкове майно.

Колегія суддів не може повністю
погодитися з такими висновками суду
першої інстанції, оскільки вони не в
повній мірі відповідають встановленим
обставинам справи та нормам
матеріального права.

Так, судом першої інстанції правильно
встановлено, що спірна квартира за
договором довічного утримання від
04.08.2008 року, який посвідчений у
встановленому законом порядку
перейшла у власність ОСОБА_4 та
зареєстрована за ним на праві
власності по теперішній час.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер.

Згідно зі ст. 757 ЦК України обов`язки
набувача за договором довічного
утримання (догляду) переходять до тих
спадкоємців, до яких перейшло право
власності на майно, що було передане
відчужувачем. Якщо спадкоємець за
заповітом відмовився від прийняття
майна, що було передане відчужувачем,
право власності на це майно може
перейти до спадкоємця за законом. Якщо
у набувача немає спадкоємців або вони
відмовилися від прийняття майна,
переданого відчужувачем, відчужувач
набуває право власності на це майно. У
цьому разі договір довічного утримання
припиняється.

Договір довічного утримання не було
розірвано та не було припинено.
Обов`язки за договором довічного
утримання після смерті набувача ОСОБА_4
перейшли до позивачки, яка є
спадкоємцем померлого.

Таким чином, судом першої інстанції
правильно встановлено, що на час смерті
ОСОБА_4 спірна квартира належала йому
на праві власності, а зобов`язання за
договором довічного утримання
перейшли до позивачки, яка є
спадкоємицею ОСОБА_4

Оскільки у набувача була спадкоємицею
дружина відчужувач ОСОБА_5 не набула
право власності на цю квартиру у
зв`язку із смертю набувача. А відтак
доводи апеляційної скарги про те, що
апелянт є спадкоємцем спірної кватири
за заповітом колегія суддів до уваги не
приймає.

Колегія суддів також не приймає до
уваги доводи апеляційної скарги про те,
що договір довічного утримання було
розірвано, оскільки рішенням
Апеляційного суду м. Києва від 07.02.2013
року рішення Солом`янського районного
суду м. Києва від 26.12.2011 року, яким було
задоволено позов ОСОБА_5 про припинення
договору довічного утримання
скасоване та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовлено.

Разом з тим, задовольняючи позовні
вимоги суд першої інстанції не
врахував положень ст. 1298 ЦК України та
Закону України «Про нотаріат».

Згідно з ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво
про право на спадщину видається
спадкоємцям після закінченя шести
місяців із часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 67 Закону України «Про
нотаріат» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою згодою
всіх спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством.

Позивач є спадкоємцем першої черги
після смерті ОСОБА_4 та у визначений
законом строк звернулася із заявою про
прийняття спадщини.

З матеріалів спадкової справи
вбачається, що позивач заяви про видачу
свідоцтва про право на спадщину за
законом на спірну квартиру не подавала.

У разі втрати правовстановлюючого
документу такий документ може бути
поновлено шляхом видачі дублікату
документа. Будь - яких доказів щодо
відмови у поновленні
правовстановлюючих документів на
спірну квартиру ( договору довічного
утримання) позивач не надала.

Визнання права власності на спадкове
майно в судовому порядку є винятковим
способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
справ у нотаріальному порядку.

У матеріалах спадкової справи
знаходиться довідка Комунального
підприємства Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об`єкти
нерухомого майна про те, що спірна
квартира зареєстрована на праві
власності за ОСОБА_4

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про
нотаріат» нотаріус має право
витребувати від підприємств, установ і
організацій відомості та документи,
необхідні для вчинення нотаріальних
дій.

Питання відмови у вчиненні
нотаріальної дії врегульовано ст. 49
цього Закону та згідно з частинами 3 і 4
цієї статті нотаріусу або посадовій
особі, яка вчиняє нотаріальні дії,
забороняється безпідставно відмовляти
у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу
особи, якій відмовлено у вчиненні
нотаріальної дії, нотаріус або
посадова особа, яка вчиняє нотаріальні
дії, зобов'язані викласти причини
відмови в письмовій формі і роз'яснити
порядок її оскарження. Про відмову у
вчиненні нотаріальної дії нотаріус
протягом трьох робочих днів виносить
відповідну постанову, яка згідно зі ст.
50 цього ж Закону може бути оскаржена до
суду особою, прав та інтересів якої
вона стосується.

Позивач у визначений законом строк
подала заяву про прийняття спадщини, а
тому вважається такою, що прийняла
спадщину. Питання отримання свідоцтва
про право на спадкове майно має
вирішуватися у встановленому законом
порядку органом, до повноважень якого
відноситься вирішення цього питання, а
саме нотаріальної контори. Лише у
випадку винесення нотаріусом
постанови про відмову у вчиненні
нотаріальної дії та визнання такої
відмови обґрунтованою, виникає
цивільно- правовий спір, що підлягає
розглядові у позовному провадженні.

Суд першої інстанції не врахував
зазначені обставини, а також положення
ст.ст. 4, 49, 50 Закону України «Про
нотаріат» та помилково вважав, що
визнання права за позивачкою на
спадкове майно є належним способом
захисту її прав та інтересів.

За встановлених обставин колегія
суддів вважає, що вимоги позивачки про
визнання права власності на спадкове
майно у судовому порядку є
передчасними та судом першої інстанції
такі вимоги задоволено помилково. А
тому рішення суду підлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення про
відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 06 червня 2013 року скасувати
та ухвалити нове рішення наступного
змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до
Київської міської ради про
встановлення факту належності майна та
визнання права власності в порядку
спадкування відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді