Справа № 738/2549/14-ц
№ провадження 2/738/445/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2014 року
м. Мена

Менський районний суд Чернігівської
області

в складі головуючого судді
Парфененко О.Я.,

з участю секретаря Зубкович Н.Ф.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Мена
Чернігівської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Стольненської
сільської ради Менського району
Чернігівської області, ОСОБА_3 про
визнання права власності на нерухоме
майно,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до Стольненської
сільської ради Менського району
Чернігівської області, ОСОБА_3 про
визнання права власності на нерухоме
майно. Позов мотивовано тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько
ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась
спадщина на житловий будинок з
надвірними будівлями, що знаходяться у
АДРЕСА_1 та інше майно. Спадкоємицею
першої черги за законом після смерті
ОСОБА_4 була дружина ОСОБА_5, яка
прийняла спадщину, звернувшись до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, але юридично не
оформила спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_2
року ОСОБА_5 померла. Спадкоємцем
першої черги за законом після смерті
ОСОБА_5 є її син ОСОБА_1, який звернувся
до нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини, але нотаріусом було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину у зв'язку із
неподанням правовстановлюючих
документів. Позивач просить визнати за
ним право власності на житловий
будинок з надвірними будівлями, що
розташовані в АДРЕСА_1.

Позивач у судове засідання не з'явився,
просить розглянути справу без його
участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Стольненської
сільської ради Менського району
Чернігівської області в судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву про розгляд справи без його
участі, позовні вимоги визнає.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явилася.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України
у разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд, дійшов висновку
про можливість розгляду даної справи
без участі сторін за наявних у справі
доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, той з
подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухомість.

Згідно Закону УРСР "Про сільську Раду
народних депутатів трудящих УРСР" (від
02.06.1968р.) кожна сільська рада вела
погосподарські книги. В заглавній
частині особистого рахунку
записувались прізвище, ім'я по батькові
глави сім'ї на ім'я якого відкрито
особовий рахунок, він і був власником
будинку, іншим чином реєстрація
власності в сільській місцевості
передбачена не була за виключенням
договорів дарування, міни,
купівлі-продажу, пожиттєвого
утримування, спадкування. З введенням в
дію Закону України "Про власність" 1991
року та ЦК України 2003р. будь-якого
іншого порядку реєстрації збудованих
до 15.04.1991 в сільській місцевості
домоволодінь або їх перереєстрації не
передбачається, самовільно
збудованими вони також не являються
так як будувалися і реєструвались
згідно діючого на той час
законодавства.

З довідок виданих виконавчим
комітетом Стольненської сільської
ради Менського району Чернігівської
області №877 та №879 від 22 вересня 2014 року
вбачається, що згідно по
господарського обліку книги №15 за
1991-1995 роки господарство, яке
знаходиться в АДРЕСА_1 мало статус
колгоспного двору, за вказаною адресою
були зареєстровані та проживали станом
на 15 квітня 1991 року: ОСОБА_4 - голова
домогосподарства, зареєстрований з 1975
року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року; ОСОБА_5 -
дружина, зареєстрована з 1975 року по
ІНФОРМАЦІЯ_2 року; ОСОБА_1 - син,
зареєстрований з 1975 року по 10 грудня 1991
року; ОСОБА_6 - дочка, зареєстрована з 1976
року по 13 вересня 1993 року; ОСОБА_7 - мати,
зареєстрована з 1975 року по ІНФОРМАЦІЯ_3
року. За житловим будинком закріплені
земельні ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,25 га та для ведення особистого
селянського господарства площею 0,49 га
(а.с. 48, 50).

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України №20 від 22
грудня 1995 року зі змінами «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності»,
положення статей 17, 18 Закону України
«Про власність» щодо спільної сумісної
власності поширюються на
правовідносини, які виникли після
введення в дію цього Закону (з 15 квітня
1991 року).

До правовідносин, що виникли
раніше, застосовується чинне на той час
законодавство. Зокрема, спори щодо
майна колгоспного двору, яке було
придбане до 15 квітня 1991 року, мають
вирішуватися за нормами, що регулювали
власність цього двору, а саме: а) право
власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглося після
припинення його існування, мають ті
члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року
не втратили права на частку в його
майні; г) згідно зі ст.4 Постанови
Верховної Ради України « Про введення в
дію Закону «Про власність» загальні
правила спадкування щодо частки члена
колгоспного двору в майні двору
застосовуються з 1 липня 1990 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в
редакції 1963 року) майно колгоспного
двору належить його членам на праві
сумісної власності.

Частиною 2 ст. 123 даного кодексу
визначено, що розмір часток члена
колгоспного двору встановлюється
виходячи із рівності часток всіх
членів двору, включаючи неповнолітніх
і непрацездатних.

З наведеного вбачається, що
станом на 15 квітня 1991 року право на
частку бувшого колгоспного двору мали:
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7

ОСОБА_1 вибув з колгоспного двору 10
грудня 1991 року, ОСОБА_6 вибула з
колгоспного двору 13 вересня 1993 року та
не скористалися правом про виділення
частки бувшого колгоспного двору, а
тому втратили право на дану частку.

Таким чином, з урахуванням
вищевикладеного, спірна садиба
належала на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 у
рівних частках, а саме по 1/3 частці
кожному.

З повідомлення КП «Чернігівське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» №305 від 08 липня 2014 року
вбачається, що станом на 31 грудня 2012
року право власності на домоволодіння
в АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с. 13).

Із звіту про оцінку житлового
будинку, здійсненого КП «Чернігівське
міжміське бюро технічної
інвентаризації Чернігівської
обласної ради» вбачається, що оціночна
вартість житлового будинку з
господарсьми будівлями та спорудами за
адресою АДРЕСА_1 становить 26447,00 грн.
(а.с. 19-52).

Дослідженням технічного паспорту
на садибний одноповерховий житловий
будинок АДРЕСА_1 встановлено, що станом
на 01 липня 2014 року зазначений будинок
має такі характеристики: житловий
будинок А-1, погріб з шийкою Б-1,
прибудова А1-1, сарай а -1, літня кухня В1-1,
сарай Г-1, навіс Г1-1, гараж Д-1, убиральня
Ж-1, ґанок а1-1, колодязь питний №1 (а.с.
14-18).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року у селі Стольне
Менського району Чернігівської
області померла ОСОБА_7, що
підтверджується записом акта про
смерть (а.с. 72), після смерті якої
відкрилась спадщина на 1/3 частку
житлового будинку з надвірними
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1.
Спадкоємцем першої черги після смерті
ОСОБА_7 є її син ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про
народження (а.с. 54), який фактично
прийняв спадщину, так як постійно
проживав із спадкодавцем на час його
смерті, але юридично не оформив
спадкових прав.

З повідомлення Державного
нотаріального архіву Чернігівської
області №3028/01-17 від 29 жовтня 2014 року
вбачається, що спадкова справа після
смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3
року не заводилась (а.с.100).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в селі Стольне
Менського району Чернігівської
області помер ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с. 7).

Спадкоємцем першої черги за
законом після смерті ОСОБА_4 була його
дружина ОСОБА_5, що підтверджується
свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 8).

ОСОБА_5 на час смерті ОСОБА_4 проживала
разом з ним та звернулася до Менської
районної державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини (а.с. 68), але юридично не
оформила прав на частку спірного
будинку. У матеріалах справи відсутні
заяви інших спадкоємців про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в місті Мена
Чернігівської області померла ОСОБА_5,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть (а.с. 9).

Спадкоємцем першої черги за
законом після смерті ОСОБА_5 є її син
ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвами про
народження та про укладення шлюбу (а.с.
10).

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Менської районної державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини (а.с. 75). Спадкоємиця
ОСОБА_3 звернулася до нотаріальної
контори із заявою про відмову від
належної їм частки спадкового майна
після смерті матері ОСОБА_5 (а.с. 77). У
матеріалах спадкової справи відсутні
заяви інших спадкоємців про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_5.
Відповідно до постанови про відмову у
вчиненні нотаріальних дій №2059/02-31 від 18
вересня 2014 року, винесеної державним
нотаріусом Менської районної
державної нотаріальної контори ОСОБА_8
(а.с. 53) у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на житловий
будинок з надвірними будівлями
відмовлено у зв'язку з неподанням
документів, необхідних для вчинення
нотаріальних дій.

За таких обставин, суд, вважає
можливим визнати право власності за
позивачем на спірний будинок, як
спадкове майно за законом, після
смерті матері ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 1261, 1297 ЦК України, ст.
ст. 213- 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Стольненської
сільської ради Менського району
Чернігівської області, ОСОБА_3 про
визнання права власності на нерухоме
майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на житловий будинок з надвірними
будівлями, що розташований в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області через Менський районний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з моменту його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутніми у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з моменту отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О. Я. Парфененко