Справа № 541/3696/13-ц
Провадження №2/541/129/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 січня 2014 року Миргородський
міськрайонний суд Полтавської області
в складі:

головуючого - судді Сидоренка
Ю.В.,

при секретарі - Кійченко Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Миргороді
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання такою, що втратила право
користування житлом, третя особа
Управління Державної міграційної
служби України в Полтавській області,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, в якому просив визнати
відповідачку такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1, з причини не
проживання нею в квартирі більше 15
років та дозволити Миргородському МВ
Управління державної міграційної
служби в Полтавській області зняти
відповідача з реєстраційного обліку в
цій квартирі. В обгрунтування позовних
вимог зазначає, що він з 1999 року є
власником двокімнатної квартири
АДРЕСА_1. В даній квартирі
зареєстрована також його рідна сестра -
ОСОБА_2. Остання з 1998 року в даній
квартирі не проживає, її особистих
речей в квартирі немає. ОСОБА_2
намагалася знятися з реєстрації
добровільно, але не може цього зробити
у зв'язку з відсутністю в неї паспорта
громадянина України, який було
вилучено в м.Москві Російської
Федерації під час видачі російського
паспорту, в зв'язку з чим позивач
вимушений звертатись до суду.

В судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги підтримав повністю,
просив їх задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
на виклик суду не з'явилася, до суду
подала заяву, в якій позовні вимоги
визнала повністю, справу просила
розглянути у її відсутність (а.с. 17).

Представник третьої особи Управління
Державної міграційної служби України в
Полтавській області Білоус В.В., що діє
на підставі довіреності (а.с. 26) при
вирішенні спору поклалася на розсуд
суду, пояснила, що відповідачка
зареєстрована проживаючою в АДРЕСА_1 як
громадянка України під дівочим
прізвищем ОСОБА_2 і для добровільного
зняття її з реєстрації необхідний
паспорт громадянина України, який
відповідачкою не надавався.

Суд заслухавши позивача, представника
третьої особи, дослідивши матеріали
справи встановив, що заявлений позов
підлягає до часткового задоволення з
таких підстав.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить на праві приватної власності
позивачу, що підтверджується копією
договору дарування квартири від 8
жовтня 1999 року та копією витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 21 липня 2008 року ( а.с. 15, 16). В
даній квартирі також зареєстрована
його рідна сестра ОСОБА_2 (а.с. 12), яка
після реєстрації шлюбу змінила своє
прізвище на «ОСОБА_2» (а.с. 9).
Відповідачка ОСОБА_2 в даній квартирі
не проживає з 1998 року, що
підтверджується актом в.о. голови
будинкового комітету від 08.11.2013 року
(а.с. 5) та визнається відповідачкою.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Відповідно до ст. 156 ЖК України у разі
відсутності угоди між власником
будинку (квартири) і колишнім членом
його сім'ї про безоплатне користування
жилим приміщенням до цих відносин
застосовуються правила, встановлені
статтею 162 цього Кодексу, тобто
колишній член сім'ї набуває статусу
наймача жилого приміщення. Згідно ст.163
ЖК України у разі тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається займане жиле
приміщення у випадках і в межах
строків, установлених частиною першою,
пунктами 1 і 5 частини третьої і
частиною четвертою статті 71 цього
Кодексу. Під дію п.п. 1 і 5 та ч.4 ст.71 даний
випадок не підпадає, а в ч.1 ст.71 вказано,
що при тимчасовій відсутності наймача
або членів його сім'ї за ними
зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців. Оскільки відповідачка
ОСОБА_2 в квартирі позивача не проживає
з 1998 року, то вона відповідно до ст.ст.71,
72, 163 ЖК України втратила право на
користування цим жилим приміщенням.

Відповідно до ст.317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. Реєстрація відповідачки у
квартирі позивача створює останньому
перешкоди у вільному розпорядженні та
користуванні цим нерухомим майном.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
може вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Згідно ст.7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється в т.ч. на підставі
остаточного рішення суду про
позбавлення права користування
житловим приміщенням.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» реєстрація
місця проживання та місця перебування
осіб здійснюється органом реєстрації.

У відповідності з Положенням про
Державну міграційну службу України,
затвердженим Указом Президента
України від 06 квітня 2011 року № 405, ДМС
України здійснює реєстрацію/зняття з
реєстрації місця
проживання/перебування фізичних осіб,
веде відповідні реєстраційні обліки.

Судом задоволено позовні вимоги
позивача ОСОБА_1 про визнання
відповідачки такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, що є
достатньою правовою підставою для
зняття з реєстрації ОСОБА_2 З
урахуванням викладеного суд вважає
вимогу про надання дозволу УДМС
України в Полтавській області на
зняття з реєстрації відповідачів
зайвою та такою що не підлягає до
задоволення.

Оскільки позивач ні у позовній заяві ні
під час судового розгляду не заявляв
вимог про стягнення з відповідачки на
його користь судових витрат, суд,
керуючись принципом диспозитивності
цивільного судочинства, закріпленим у
ст.11 ЦПК України, не вирішує питання про
розподіл судових витрат згідно ст. 88
ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 71, 72, 150, 156, 162, 163 ЖК України, ст.ст.
317, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 74,
212-215, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою що
втратила право користування житлом -
квартирою АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційної скарги протягом 10
днів з часу проголошення через
Миргородський міськрайонний суд до
Апеляційного суду Полтавської області.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо її не було подано.

Суддя: Ю. В. Сидоренко