Справа № 667/5641/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року

Комсомольський районний суд м.
Херсона у складі:

головуючого - судді Черниш О.Л.

при секретарі Верескун Є.В.

за участю позивачки ОСОБА_1,
представника позивачки - адвоката
ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,
представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_5 поділ майна подружжя,
зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1
про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду із
позовом, у якому просить визнати за нею
право власності на 48/200 частин
домоволодіння АДРЕСА_1 визнати за нею
право власності на 1/2 частину
автомобіля Лада Пріора,2009 року випуску.

На обґрунтування позовних вимог
позивачка зазначила такі обставини:

17.04.2004 року між сторонами було
укладено шлюб, від якого є син
ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Комсомольського
районного суду м. Херсона від 15.04.2013
року шлюб між сторонами розірвано.

Під час шлюбу придбано майно, що
належить сторонам на праві спільної
сумісної власності, а саме: 48/100 частин
домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі
договору купівлі-продажу від 01.11.2007
року, автомобіль Лада Пріора, 2009 року
випуску вартістю 44000 грн.

Пославшись на норми закону, а
саме: ч.1 ст.60, ч.1 ст.61, ч.1 ст.63, ч.1 ст.68, ч.1
ст.70СК України, ч.3 ст.368, ч.2 ст.72 ЦК
України позивачка вказала, що майно,
набуте подружжям під час шлюбу є їхньою
спільною сумісною власністю.

Відповідач звернувся до
позивачки із зустрічною позовною
заявою, у якій просить визнати за ним
право власності на 48/100 частин
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1,
визнати за ним право власності на
автомобіль Лада Пріора, 2009 року випуску
шляхом виплати компенсації ? частини
вартості автомобіля у розмірі 22 000 грн.
ОСОБА_1

На обґрунтування позовних вимог
ОСОБА_3 зазначив такі обставини:

До моменту одруження з ОСОБА_1 у
його власності знаходилася
однокімнатна квартира за адресою:
АДРЕСА_2 придбана за його особисті
кошти ще 11.09.1998 році.

Після народження сина дружина
запропонувала збільшити житлову площу
вищезазначеної квартири.

Для цього була продана особиста
квартира ОСОБА_3 за 33000 доларів США і був
підібраний для купівлі будинок.

ОСОБА_3 мав намір дати господарям
завдаток у розмірі 100 доларів США і
попросив почекати поки відбудеться
продаж його квартири.

Після оформлення завдатку
попросив власницю домоволодіння
розпочати підготовку необхідних
документів до продажу. Продавши власну
квартиру наприкінці жовтня 2007 року
позивач придбав 01.11.2007 року 48/100 частин
домоволодіння.

Тобто, за кошти, отримані від
продажу особистої квартири ОСОБА_3 було
придбано 48/100 частини домоволодіння,
оскільки спільних коштів для придбання
нового житла не було.

ОСОБА_3 зазначив, що позивач у
первісному позову просить визнати за
нею право власності на ? частину
автомобіля, проте не можливо виділити в
натурі ? частину автомобіля або
встановити порядок користування без
втрати її цільового призначення, а тому
має бути визначена компенсація
співвласнику на підставі ст.ст.364 та
ст.370 ЦК України.

У судовому засіданні ОСОБА_1
підтримала свій позов про визнання за
нею права власності на 48/200 частини
будинку по АДРЕСА_1, не визнала
зустрічний позов ОСОБА_3 про визнання
за ним права власності на 48/100 частин
будинку, не заперечувала проти сплати
їй компенсації ? частини вартості
спірного автомобіля у розмірі 22000
гривень.

ОСОБА_3 не визнав позов ОСОБА_1,
підтримав зустрічний позов у повному
обсязі, просив його задовільнити.

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши матеріали
справи, інвентарних справ, суд
встановив, що сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі з 17 квітня 2004
року по15.04.2013 року, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб та рішенням
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 02 квітня 2013року про
розірвання шлюбу (а.с.4,6).

Під час перебування сторін у
шлюбі на ім'я ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі-продажу від 01
листопада 2007 року було придбано 48/100
частин житлового будинку АДРЕСА_1

Згідно договору купівлі-продажу
(а.с.48) продаж частини будинку
вчиняється за 22308 гривень, що
відповідно до витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно, виданого
19.10.2007 року ОСОБА_9 для відчуження
частини будинку є інвентарною вартістю
майна.

Згідно пояснення ОСОБА_3, показань
свідка ОСОБА_10, яка є дочкою продавця
ОСОБА_9, насправді частина будинку була
продана ОСОБА_3 за 33 000 доларів США, а в
договорі купівлі-продажу була
зазначена інвентарна ціна майна, що
законом на той час заборонено не було.

ОСОБА_1., стверджуючи, що купівлю
будинку вчинено за ціною, зазначеною у
договорі, пояснила, що при передачі
коштів продавцю не була присутня, а
доказів на спростування доводів ОСОБА_3
про реальну вартість придбаної частину
будинку у 33 000 доларів США не надала.

З урахуванням зазначених
обставин, суд погоджується з доводами
ОСОБА_3 про те, що 48/100 частин будинку
було ним придбано за 33 000 доларів США.

При цьому суд враховує
загальновідомі факти, що при укладанні
договорів купівлі-продажу нерухомого
майна, сторони розраховується в
іноземній валюті, а ціна зазначена в
договорі вочевидь не відповідає
реальній вартості частини будинку.

Придбанню 1.11.2007 року частини
будинку передувала продаж ОСОБА_3 29
жовтня 2007 року належної йому квартири
за адресою: АДРЕСА_2, яка згідно
пояснень ОСОБА_3, свідка ОСОБА_11.,
договору завдатку від 16.10.2007 року (а.с.47)
була продана за 33 000 доларів США.

Обставин, які б викликали у суду
сумніви щодо твердження сторони про
продаж квартири за вказаною ціною, у
суду немає.

Свідок ОСОБА_10. показала, що,
домовившись про продаж частини
будинку, належного її матері, укладання
договору купівлі-продажу відкладалося
до продажу ОСОБА_3 квартири, оскільки
коштів на придбання будинку не було.

ОСОБА_1, стверджуючи, що частину
будинку було придбано на спільні кошти,
не надала суду доказів наявності
спільних коштів у такому розмірі, та
існування джерел цих коштів, а тому суд
приходить до висновку, що 48/100 частин
будинку було придбано за кошти,
отримані ОСОБА_3 від продажу належної
йому квартири за адресою: АДРЕСА_2 тому
відповідно до ч.1 ст.57 СК України
придбана частина будинку є його
особистою приватною власністю.

В абз.3 п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України також
зазначається, якщо котрийсь із
подружжя зробив вкладення у придбання
спільного майна за рахунок майна, яке
належало йому до одруження або було
одержано ним під час шлюбу в дар, у
порядку спадкування, надбане за кошти,
що належали йому до шлюбу, або іншого
роздільного майна, то ці вкладення
мають враховуватися при. визначенні
часток подружжя у спільній сумісній
власності.

Представник ОСОБА_1 зазначав, якщо
ОСОБА_3 вважає, що він є власником майна,
то він повинен був заявити вимогу про
визнання частини будинку його
особистою власністю, а не вимогу про
визнання за ним права власності на
частину будинку.

Суд не погоджується з доводами
представника, оскільки особа має право
самостійно обирати спосіб захисту
порушеного, невизнаного чи
оспорюваного права.

ОСОБА_3 вважає себе власником 48/100
частин будинку, але його право не
визнається його колишньою дружиною, а
тому він відповідно до ст.392 ЦК України
має право звернутися із позовом про
визнання права власності. Згідно ст.16
ЦК України одним із способів захисту
цивільних прав та інтересів є визнання
права.

ОСОБА_1. пояснювала, що і в
квартирі, належній до одруження ОСОБА_3,
і в придбаному будинку за власні кошти
за час спільного проживання були
здійснені поліпшення, а тому квартира
на час продажу мала більшу цінність,
ніж на час її придбання чоловіком, і
частина будинку за рахунок поліпшень
має більшу вартість, ніж на час
придбання, але доказів вкладення
спільних коштів у поліпшення будинку
та збільшення його вартості суду не
було надано.

Сторони не оспорювали того, що
автомобіль Лада Пріора є їх спільною
сумісною власністю, та його ціну.

ОСОБА_1 не заперечувала проти
отримання компенсації ? частини
вартості автомобіля у розмірі 22 000
тисячі гривень.

Гарантією отримання ОСОБА_1
компенсації належної їй частки у
спільному автомобілі є стягнення з
ОСОБА_3 вказаної суми, що водночас не
позбавляє сторони права та можливості
передати кошти у добровільному
порядку.

Оскільки автомобіль був
придбаний під час шлюбу і право одного
із подружжя на ? частину презюмується
законом, але ОСОБА_3 сплачується
грошова компенсація цієї частки, то за
ним. має бути визнано право власності
на спірний автомобіль

Керуючись ст. ст. 10,11,60, 88, 179, 209, 212
ЦПК України, ст.57, ст.70 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -
відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про поділ майна подружжя, -
задовільнити.

Визнати за ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2.
право власності на 48/100 частин будинку
за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності
на автомобіль Лада Пріора, 2009 року
випуску.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, ? частину
вартості автомобіля Лада Пріора, 2009
року випуску у розмірі 22000 (двадцять дві
тисячі) гривень.

Рішення протягом десяти днів з
дня його проголошення може бути
оскаржено до апеляційного суду
Херсонської області шляхом подачі
апеляційної скарги через
Комсомольський районний суд м. Херсона.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час його проголошення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

З повним текстом рішення сторони
можуть ознайомитися, починаючи з 04
лютого 2014 року.

Суддя
О.Л.
Черниш