Справа 2-3834/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року Солом"янський районний
суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

при секретарі - Загородній І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві

справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Даніель» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ПАТ «Комерційний банк
«Даніель» 19.05. 2014 року звернувся до суду
із позовом до відповідача в якому
просив в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 994-04-КН від 25.04.2007 року, в розмірі 3826348,74
грн. звернути стягнення на предмет
іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, шляхом
визнання за ПАТ «Комерційний банк
«Даніель» права власності на квартиру.

В обґрунтування позову позивач вказує,
що 25.04.2007 р. між ТОВ «Комерційний банк
«Даніель» (правонаступником якого є
ПАТ «Комерційний банк «Даніель») та
ОСОБА_1 укладено договір про іпотечний
кредит № 994-04-КН. Відповідно до умов
договору ОСОБА_1 отримала кредит у сумі
1550000 грн. терміном до 24.04.2022 р. зі сплатою
за користування кредитом 18% річних.

Позивач вказує, що в забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між позивачем та
відповідачем ОСОБА_1 25.04.2007 р. було
укладено іпотечний договір,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2, зареєстрований в
реєстрі за № 2510. За іпотечним договором
ОСОБА_1 передала банку в іпотеку майно:
3-кімнатну квартиру загальною площею 97,3
м2, житловою площею 59,0 м2, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1.

На порушення умов кредитного договору
позичальник не виконав зобов»язання по
своєчасній сплаті платежів по кредиту,
процентів за користування коштами, у
зв»язку з чим виникла заборгованість.

Пунктом 2.3.3 кредитного договору
передбачено, що позичальник
зобов»язаний у разі порушення умов
цього договору на вимогу банку
достроково повернути суму кредиту в
повному обсязі, сплатити відсотки за
користування кредитними коштами,
комісії за користування кредитом,
виконати інші зобов»язання за
договором. У випадку невиконання
позичальником зазначеної вимоги банку,
банк має право звернути стягнення на
майно, що знаходиться в іпотеці.

24.01.2014 р. відповідач отримала вимогу
банку про усунення порушень по
кредитному договору та погашення
заборгованості.

Загальні сума заборгованості за
договором про іпотечний кредит станом
на 25.04.2014 р. складає: сума
заборгованості по кредиту - 1289068,51 грн.,
по процентам за користування кредитом -
1280839,64 грн., неустойка - 1256440,59 грн.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов»язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов»язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Статтею 37 Закону України «Про іпотеку»
встановлено, що іпотекодержатель може
задовольнити забезпечену іпотекою
вимогу шляхом набуття права власності
на предмет іпотеки.

За змістом ч. 3 ст. 37 Закону України «Про
іпотеку» іпотекодержатель набуває
предмет іпотеки у власність за
вартістю, визначеною на момент такого
набуття на підставі оцінки предмета
іпотеки суб'єктом оціночної
діяльності.

Відповідно до звіту про оцінку майна,
складеного 06.02.2014 р. суб'єктом оціночної
діяльності - Товариством з обмеженою
відповідальністю «Е.Р.С.Т.Е.»
(сертифікат № 13758/12, виданий Фондом
державного майна України 31.08.2012),
загальна ринкова вартість предмету
іпотеки переданої Банку за Іпотечним
договором (трикімнатна квартира номер
АДРЕСА_1, загальною площею 97,3 кв.м)
станом на 06.02.2014 р. становить 1202350 грн.,
що не перевищує заборгованості
Позичальника перед Банком.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги з
підстав наведених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не
з»явився, про розгляд справи
повідомлявся належним чином.

Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального
Кодексу України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло повідомлення про причини
неявки або якщо зазначені ним причини
визнані неповажними, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Виходячи з цього, суд, заслухавши думку
позивача, який не заперечує проти
заочного розгляду справи, вважає за
можливе ухвалити заочне рішення у
справі на підставі наявних доказів.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд виходить із наступного.

Згідно до ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Встановлено, що 25.04.2007 р. між ТОВ
«Комерційний банк «Даніель»
(правонаступником якого є ПАТ
«Комерційний банк «Даніель» ) та ОСОБА_1
укладено договір про іпотечний кредит
№ 994-04-КН. Відповідно до умов договору
ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 1550000 грн.
терміном до 24.04.2022 р. зі сплатою за
користування кредитом 18% річних.

Пунктом 1.2 договору визначено, що
кредит надається на купівлю
нерухомості, трикімнатної квартири, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 4.1 договору визначено, що
погашення кредиту здійснюється
позичальником щомісячно шляхом внеску
готівкових коштів в касу банку не
пізніше 25 числа поточного місяця,
починаючи з наступного місяця після
видачі кредиту, рівними частками в сумі
8612,0 грн. Остаточне погашення залишку
кредиту в сумі 8452,0 грн. здійснити не
пізніше 24 квітня 2022 року.

Відповідно до п.5.1 договору при
порушенні позичальником зобов»язань
по сплаті кредиту та/або відсотків за
користування кредитом, передбачених
п.1.1, 4.1, 4.2, 4.3 договору позичальник
сплачує банку за кожен випадок
порушення пеню в розмірі 0,1% від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між позивачем
та відповідачем ОСОБА_1 25.04.2007 р. було
укладено іпотечний договір,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2, зареєстрований в
реєстрі за № 2510.

За іпотечним договором ОСОБА_1 передала
банку в іпотеку майно: 3-кімнатну
квартиру номер АДРЕСА_1, загальною
площею 97,3 м2, житловою площею 59,0 м2.

Обумовлена сторонами договору іпотеки
ціна предмету іпотеки, дорівнює 1823529,0
грн.

Відповідно до наданого розрахунку
позивачем, станом на 25.04.2014 р.
утворилась заборгованість в сумі
3826348,74 грн., яка складається з: сума
заборгованості по кредиту - 1289068,51 грн.,
по процентам за користування кредитом -
1280839,64 грн., неустойка - 1256440,59 грн.

Як свідчать матеріали справи
направлена ПАТ «КБ «Даніель» вимога
про усунення порушень кредитного
договору та дострокове погашення
заборгованості на адресу ОСОБА_1 24.01.2014
р. залишена відповідачем поза увагою.

Відповідно до положень ст. 525 ЦПК
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За п. п. 6.1., 6.2. - 6.4. Іпотечного договору,
банк набуває право звернути стягнення
на Предмет іпотеки за Іпотечним
договором у разі невиконання або
неналежного виконання Позичальником
та/або Іпотекодавцем умов Іпотечного
договору та умов Кредитного договору і
задовольнити за рахунок Предмету
іпотеки свої вимоги по Кредитному
договору в повному обсязі.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про
іпотеку», іпотека - вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотеко держатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про
іпотеку» у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором, іпотекодержатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а в
разі його невиконання - звернути
стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України «Про
іпотеку», іпотекодержатель може
задовольнити забезпечену іпотекою
вимогу шляхом набуття права власності
на предмет іпотеки. Правовою підставою
для реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.

Укладаючи іпотечний договір сторони
домовились про те, що у випадку набуття
права звернення на предмет іпотеки
іпотекодавець передає у власність
іпотекодержателю предмет іпотеки. При
цьому ціною придбання у власність
предмета іпотеки є вартість предмета
іпотеки, визначена на момент такого
набуття на підставі оцінки предмета
іпотеки суб'єктом оціночної діяльності
(п.6.2.1. договору).

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в своїй постанові
№5 від 30.03.2012 р. «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» роз'яснив, що
з урахуванням положень частини третьої
статті 33, статті 36, частини першої
статті 37 Закону України «Про іпотеку»
іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Правовою підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання. У зв'язку з
наведеним суди мають виходити з того,
що з урахуванням цим норм права не
виключається можливість звернення
стягнення на предмет іпотеки в такий
спосіб і набуття іпотекодержателем
права власності на нього за рішенням
суду, оскільки цими нормами
передбачено задоволення вимог
іпотекодержателя шляхом набуття права
власності на предмет іпотеки, яке
ототожнюється зі способом звернення
стягнення, якщо його передбачено
договором. Тому в разі встановлення
такого способу звернення стягнення на
предмет іпотеки в договорі
іпотекодержатель на підставі частини
другої статті 16 ЦК має право вимагати
застосування його судом.

Статтею 39 Закону України "Про іпотеку"
встановлено, що у разі задоволення
судом позову про звернення стягнення
на предмет іпотеки у рішенні суду
зазначаються, зокрема, загальний
розмір вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; опис
нерухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя; спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
прилюдних торгів або застосування
процедури продажу, встановленої
статтею 38 цього Закону; початкова ціна
предмета іпотеки для його подальшої
реалізації.

Відповідно до звіту про оцінку майна,
складеного 06.02.2014 р. суб'єктом оціночної
діяльності - Товариством з обмеженою
відповідальністю «Е.Р.С.Т.Е.»
(сертифікат № 13758/12, виданий Фондом
державного майна України 31.08.2012),
загальна ринкова вартість предмету
іпотеки переданої Банку за Іпотечним
договором (трикімнатна квартира номер
АДРЕСА_1, загальною площею 97,3 кв.м)
станом на 06.02.2014 р. становить 1202350 грн.
без ПДВ, що не перевищує заборгованості
Позичальника перед Банком.

За наведених підстав та обставин,
встановлених в судовому засіданні, суд
дійшов висновку про необхідність
задоволення позовних вимог позивача
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, з метою задоволення вимог
позивача за кредитним договором на
суму 3826348,74 грн., шляхом визнання права
власності на нерухоме майно - предмет
іпотеки.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір в сумі
3654 грн.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.4,5 ,15, 16, 526, 575, 590, 626, 1046-1050, 1052, 1054 ЦК
України, Законом України « Про
іпотеку», ст.ст.3, 10, 60, 209, 212-215, 224-226, 228, 294
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Даніель» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет іпотеки
задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
перед Публічним акціонерним
товариством «Комерційний банк
«Даніель» за договором про іпотечний
кредит № 994-04-КН від 25.04.2007 р. станом на
25.04.2014 року в сумі 3826348,74 грн., (з яких:
сума заборгованості по кредиту - 1289068,51
грн., по процентам за користування
кредитом - 1280839,64 грн., неустойка - 1256440,59
грн.) звернути стягнення на предмет
іпотеки за договором іпотеки від 25.04.2007
р. а саме: трикімнатну квартиру
загальною площею 97,3 м2, житловою площею
59,0 м2, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом визнання за Публічним
акціонерним товариством «Комерційний
банк «Даніель» (ідентифікаційний код
26475516) права власності на трикімнатну
квартиру загальною площею 97,3 м2,
житловою площею 59,0 м2, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1., вартістю 1202350 грн. без
ПДВ.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір в сумі 3654,00 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом

СУДДЯ: Кушнір С.І.