Справа № 347/3032/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2014року
м. Косів

Косівський районний суд,
Івано-Франківської області в
складі:

головуючої - судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Мусорук Л.В.,

адвокатів: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Косів
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Пістинської сільської ради, ОСОБА_4 про
встановлення сервітуту на
користування стежкою,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до
Пістинської сільської ради, ОСОБА_4 про
встановлення сервітуту на
користування стежкою.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 подала заяву у якій
просить змінити позовні вимоги, а саме
просить постановити рішення, яким
встановити земельний сервітут на
безстрокове користування частиною
земельної ділянки, стежкою, що належить
на праві власності ОСОБА_4 що
розташована в АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та членам
її сім'ї для пішохідного проходу з
метою обслуговування її земельної
ділянки за цільовим призначенням.

Вважає, що Пістинською сільською радою
на неодноразові її звернення щодо
встановлення проходу до її
господартсва не вжито жодних заходів.

Також Пістинська сільська рада
затверджуючи ОСОБА_4 технічну
документацію на земельну ділянку та
Державний акт на право приватної
власності на землю на його ім'я не
вказала пішохідну стежку, яка
проходила на протязі багатьох років, до
її господарства та не вирішила питання
заїзної дороги до вищевказаної
земельної ділянки. Просить позов
задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_4
ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні
вимоги не визнав та пояснив, що
позивачка користувалася іншою заїзною
дорогою до своєї земельної ділянки, і
на даний час існує дана заїздна
дорога, за допомогою якої позивачка має
заїзд до свого господарсва.

В державних актах на право
приватної власності на землю виданих
стронам не вказано жодної заїздної
дороги на яку посилається позивачка.

Просить в позові відмовити.

Представник Пістинської сільської
ради сільський голова Бейсюк Т.В подав
до суду заяву в якій просить розглянути
дану справу без його участі, та
зазначив що земельною комісією було
встановлено, про необхідність
встановлення сервітуту на стежку по
земельній ділянці, яка належить ОСОБА_4
за погодженням сторін.

Суд, вислухавши сторони, свідків та
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.83 3К України до
земель комунальної власності, які не
можуть передаватись у приватну
власність, належать: землі загального
користування населених пунктів
(майдани, вулиці, проїзди, шляхи,
набережні, пляжі, парки, сквери,
бульвари, кладовища, місця
знешкодження та утилізації відходів
тощо).

Як встановлено судом, що позивачка є
власником земельної ділянки розміром
0,4678 га що знаходиться в с. Пістинь
Косівського району відповідно до
виданого їй державного акту на право
приватної власності на землю.

Також, відповідно до представленого
акту на право приавтної власності на
землю ОСОБА_4 є також власником
земельної ділянки.

Із представленої викопіровки із
генерального плану розташування
земельних ділянок по с.Пістинь
вбачається, що доступ до своєї
земельної ділянки позивачка мала через
земельну ділянку відповідача та інших,
що вказано на карті певними позначками.

Згідно матеріалів
справи позивачка даною стежкою,
користувалася на протязі тривалого
часу, та даною стежкою користувались і
інші жителі с.Пістинь.

Однак відповідно до представленої
довідки Пістинської с/ради між
стронами виник спір щодо користування
даною стежкою, зокрема відповідач
чинить перешкоди. Вказане питання
розглядалось земельною комісією
с/ради, проте сторони не дійшли до
згоди, даний факт підтверджено
відношенням Пістинської с/ради від
19.08.2013р. де вказано що по земельній
ділянці відповідача проходила стежка
до гопосдасртва позивачки, однак через
конфлікт між сторонами прохід
перекритий відповідачем.

.Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснила, що по земельній ділянці
ОСОБА_4 раніше проходила стежка, якою
користувалася вона та інші жителі села
Пістинь. На даний час вона стежкою не
користується вз'язку з тим, що вона має
іншу дорогоу, якою користується на
даний час.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснив, що ОСОБА_3 має заїзд до своєї
земельної ділянки, оскільки земельною
комісією було встановлено заїзд до
даної земельної ділянки, а також для
заїзду всіх інших сусідніх ділянок.

Як вбачається із долученої до
матеріалів справи заяви представника
Пістинської сільської ради в якій
стверджується, що земельна комісія
прийшла до висновку, що необхідно
встановити сервітут на стежку по
земельній ділянці, яка належить ОСОБА_4
для користування даною стежкою ОСОБА_3
проте аналогічним відношенням
сілького голови зазначено, що вказане
питання срада не вирішує оскільки
сервітут встановлюється за рішенням
суду.

Згідно ст.401 ЦК України право
користування чужим майном (сервітут)
може бути встановлене щодо земельної
ділянки, інших природних ресурсів
(земельний сервітут) або іншого
нерухомого майна для задоволення
потреб інших осіб, які не можуть бути
задоволені іншим способом.

Однак як встановлено в судовому
засіданні, зокрема згідно пояснення
представника земельної комісії що
позивачка має інший заїзд до свого
господасртва, проте Пістинською срадою
на вимогу суду не представлено жодних
документів які б підтверджували даний
факт, зокрема виділення заїздної
дороги позивачці рішенням с/ради.

При погодженні меж земельних ділянок
для виготовлення державних актів на
право приватної власності сторонам
с/радою не було вирішено питання заїзду
до господарств, оскільки даний факт не
заначено в державних актах і не
представлено суду жодного рішення
Пістинської с/ради з даного приводу.

А відповідно до ст .26 ЗУ " Про місцеве
самоврядування " та ст . 12 ЗК України
саме до виключної компетенції
сільських селищних рад відноситься
питання вирішення земельних спорів,
саме за рішеннями цих рад.

Що стосується встановлення земельного
сервітуту за рішенням суду то дана
вимога в судовому засіданні не
доведена, оскільки відсутне будь яке
рішення пістинської сради про те що
вказане питання срадою вирішувалось
відповідно до наведеного закону та
вимог земельного законодавства, тобто
с/рада не прийняла жодного рішення яке
б давало можливість позивачці право
на заїзд до свого господаства що
відноситься до її виключної
компетенції.

Тому, враховуючи наведені обставини,
слід зобов'язати Пістинську сільську
раду, Косівського району,
Івано-Франківської області прийняти
рішення щодо встановлення права
проходу до земельної ділянки ОСОБА_3.

На підставі наведеного та керуючись ст
395, 401, 402 ЦК України, ст. 98-100, 152, 158 ЗК
України, ст.ст. 214- 215 ЦПК України, суд,-

в и р і
ш и в:

Позов задоволити частково.

Зобов'язати Пістинську сільську раду,
Косівського району, Івано-Франківської
області прийняти рішення щодо
встановлення права проходу до
земельної ділянки ОСОБА_3.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Івано-Франківського
Апеляційного суду через Косівський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення,а для осіб,які брали
участь у справі,але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
М.І. Крилюк