У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мазур Л.М.,суддів:
Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,Маляренка
А.В.,Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, Шосткинської міської
ради, треті особи: управління
Держкомзему в м. Шостка, Сумська
регіональна філія державного
підприємства «Центр Державного
земельного кадастру», Громадська
організація «Шосткинське садове
товариство «Мічурінець», про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою, визнання частково недійсним
рішення Шосткинської міської ради від
04 березня 2011 року, визнання недійсним
державного акта на право власності на
земельну ділянку, скасування запису
про державну реєстрацію державного
акта на землю, відшкодування моральної
шкоди та за зустрічною позовною заявою
ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_6, Шосткинської
міської ради треті особи: управління
Держкомзему в м. Шостка, Сумська
регіональна філія державного
підприємства «Центр Державного
земельного кадастру», Громадська
організація «Шосткинське садове
товариство «Мічурінець», про усунення
перешкод у здійсненні права власності
на земельну ділянку, визнання
недійсним державного акта на земельну
ділянку, відшкодування моральної
шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Шосткинського міськрайонного
суду Сумської області від 04 листопада
2013 року та рішення апеляційного суду
Сумської області від 14 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2011 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з позовом, обґрунтовуючи його тим,
що на підставі рішення виконкому
Шосткинської міської ради від 27 жовтня
1993 року № 328 та рішення Шосткинської
міської ради від 23 грудня 2009 року їй
була передана у приватну власність
земельна ділянка № НОМЕР_1, площею 0,0767
га, для ведення садівництва в садовому
товаристві «Мічуринець» (далі −? СТ
«Мічуринець») та відповідно до цих
рішень їй був виданий Державний акт
серії АК № 583709 на право власності на
земельну ділянку, що був
зареєстрований у державному реєстрі 02
лютого 2010 року, зазначеною земельною
ділянкою вона користується більше 30
років. Власником суміжної земельної
ділянки за № НОМЕР_2 є відповідачі по
справі, які в 2008 році самовільно
зайняли частину її земельної ділянки
площею 0,01 га та на її прохання
звільнити - не реагують, чим чинять
перешкоди у вільному користуванні її
власністю.

ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулись із
зустрічними позовом, мотивуючи його
тим, що вони з 16 серпня 2007 року є членами
СТ «Мічурінець-2», користувалися та
обробляли садову земельну ділянку №
НОМЕР_2. До цього часу цією земельною
ділянкою користувався ОСОБА_9, який
деякий час її не обробляв, чим
скористалась сусідка ОСОБА_6, та,
порушивши межі, самовільно захопила
частину ділянки № НОМЕР_2. У 2011 році
вони придбали за договором
купівлі-продажу у ОСОБА_9 вказану
земельну ділянку, яка йому належала на
праві власності на підставі державного
акта, виданого 11 квітня 2011 року. У
подальшому на підставі нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу
від 28 квітня 2011 року право власності на
цю земельну ділянку було зареєстровано
за ними.

Рішенням Шосткинського міськрайонного
суду Сумської області
від 23 липня 2012 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Сумської області від
29 серпня 2012 року, визнано частково
недійсним та скасовано рішення
Шосткинської міської ради від 04
березня 2011 року в частині п.4 додатка № 1
щодо надання у власність ОСОБА_9
земельної ділянки площею 0,0719 га за №
НОМЕР_2 СТ «Мічуринець» м. Шостка.

Визнано недійсним та скасовано
Державний акт серії ЯЛ № 918010 на право
власності на земельну ділянку, площею
0,0719 га за № НОМЕР_2 в СТ «Мічуринець» м.
Шостка, що виданий на ім'я ОСОБА_9 та
зареєстрований за № НОМЕР_1 у СТ
«Мічуринець» м. Шостка.

У задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_8,
ОСОБА_7 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06 березня 2013
року касаційна скарга ОСОБА_8, ОСОБА_7
була частково задоволена, судові
рішення −? скасовані, а справа −?
передана на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Рішенням Шосткинського міськрайонного
суду Сумської області
від 04 листопада 2013 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 та
зустрічних позовних вимог ОСОБА_8,
ОСОБА_7 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Сумської
області від 14 січня 2014 року рішення
Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області від 04 листопада 2013
року скасовано.

Позов ОСОБА_6 задоволено частково,
визнано незаконним рішення 3 сесії 6
скликання Шосткинської міської ради
від 04 березня 2011 року в частині
передачі у власність ОСОБА_9 земельної
ділянки № НОМЕР_2, площею 0,0719 га,
розташованої в СТ «Мічурінець», масив 2
м. Шостка. Визнано недійсним
Державний акт серії ЯЛ № 9918010 від 08
квітня 2011 року на право власності на
земельну ділянку площею 0,0719 га
(кадастровий номер :05:001:0576)
виданий ОСОБА_9 для ведення
садівництва, що розташована в м. Шостка,
СТ «Мічурінець», массив 2, ділянка №
НОМЕР_2 Сумської області.

Позов ОСОБА_8, ОСОБА_7 частково
задоволено, визнано незаконним рішення
29 сесії 5 скликання Шосткинської
міської ради від 23 грудня 2009 року в
частині затвердження уточненої площі
земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,0767
га, розташованої в СТ «Мічурінець»,
масив 2, м. Шостка передану у власність
ОСОБА_6 рішенням виконавчого комітету
Шосткинської міської ради народних
депутатів № 328 від 27 жовтня 1993 року.
Визнано недійсним Державний акт серії
ЯК № 586709 від 18 січня 2010 року на право
власності на земельну ділянку № НОМЕР_1
площею 0,0767 га (кадастровий номер
:05:0001:0427), виданий ОСОБА_6 для
ведення садівництва, що розташована в
СТ «Мічурінець-2», м. Шостка.

В задоволенні іншої частини позову
ОСОБА_6 та іншої частини позову ОСОБА_8,
ОСОБА_7 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати судові рішення у справі, а
справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу неправильним застосуванням
судами норм матеріального та
порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що державні акти на земельну
ділянку, видані сторонам в справі,
відповідним чином зареєстровані в
державному реєстрі земель, мають
відповідні кадастрові номери та
цільове призначення, тобто є чинними.
Факт накладання спірних земельних
ділянок одна на одну є наслідком
технічної помилки при виготовленні
технічної документації з землеустрою,
а тому не є підставою для визнання
державних актів на земельні ділянки
незаконними. Такі помилки підлягають
виправленню в порядку виправлення
технічних помилок та не тягнуть за
собою недійсність державного акта.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи первісний
та зустрічний позови частково, суд
апеляційної інстанції виходив із того,
що за відсутності рішення кооперативу
про закріплення за ОСОБА_6, як членом
кооперативу, земельної ділянки площею
0,0767 га та за ОСОБА_10 та ОСОБА_9, як
членами кооперативу, земельної ділянки
площею 0,0719 га, рішення 29 сесії 5
скликання Шосткинської міської ради
від 23 грудня 2009 року в частині
затвердження уточненої площі
земельної ділянки № НОМЕР_1, площею 0,076
га, переданої у власність ОСОБА_6
рішенням виконавчого комітету
Шосткінської міської ради народних
депутатів від 27 жовтня 1993 року № 328,
рішення 3 сесії 6 скликання
Шосткинської міської ради від 04
березня 2011 року в частині передачі у
власність ОСОБА_9 земельної ділянки №
НОМЕР_2, площею 0,0719 га та видані на
підставі цих рішень державні акти на
право власності на земельні ділянки не
можна визнати законними.

Такий висновок суду є правильним,
відповідає фактичним обставинам
справи та нормам матеріального права,
які правильно застосовані з огляду на
наступне.

Судами встановлено, що відповідно до
рішення Шосткинського міськвиконкому
від 14 жовтня 1964 року СТ «Мічурінець»
виділено додатково земельну ділянку
площею 22,8 га за рахунок земельного
фонду міської ради в районі 2-ї та 3-ї
ділянки саду «Мічурінець». У цьому
рішенні зазначено, що земельну ділянку
використовувати під колективний сад,
без розділу загального масиву на
окремі ділянки для кожного члена
колективу (а. с. 139, т. 1).

ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є членами
садівничого товариства (а. с. 86, 167, т. 1).

Рішенням Шосткинського міського
виконавчого комітету від 27 жовтня 1993
року № 328 ОСОБА_6 було передано у
власність земельну ділянку для ведення
садівництва у СТ «Мічурінець» №
НОМЕР_1, площею 0,0645 га (а. с. 168, т. 1).
Рішенням Шосткинської міської ради від
23 грудня 2009 року затверджено уточнені
площі і цільове призначення земельних
ділянок, визначені при розробленні
технічної документації із землеустрою
зі складання державних актів на право
власності на земельні ділянки громадян
м. Шостка. Пунктом 103 додатка 1 до цього
рішення ОСОБА_6 уточнено площу
земельної ділянки переданої їй у
власність рішенням Шосткинського
міськвиконкому від 27 жовтня 1993 року №
328, для ведення садівництва площею 0,0767
га (а. с. 165-166, т. 1). ОСОБА_6 був виданий
Державний акт серії АК № 583709 на право
власності на земельну ділянку площею
0,0767 га, що був зареєстрований у
державному реєстрі 02 лютого 2010 року та
присвоєний кадастровий номер, однак у
електронну систему Державного
земельного кадастру земельна ділянка
внесена не була.

Рішенням Шосткинського міськвиконкому
від 25 листопада 1993 року № 345 ОСОБА_10
було передано у приватну власність
земельну ділянку для ведення
садівництва в СТ «Мічурінець» №
НОМЕР_2, площею 0,06 га (а. с. 178, т. 1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_10 помер. За
життя державний акт на земельну
ділянку, передану йому у власність,
ОСОБА_10 не отримав. Рішенням
Шосткинської міської ради від 04
березня 2011 року (п. 4 додатка 2) його
єдиному спадкоємцю - сину ОСОБА_9
передано у власність земельну ділянку
для ведення садівництва у СТ
«Мічурінець» № НОМЕР_2, площею 0,0719 га.
На підставі цього рішення 11 квітня 2011
року ОСОБА_9 був виданий Державний акт
серії ЯЛ № 918010 на право власності на
земельну ділянку, що був
зареєстрований в державному реєстрі 08
квітня 2011 року (а. с. 44, т. 1).

Відповідно до нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу
від 28 квітня 2011 року ОСОБА_9 продав
належну йому земельну ділянку для
ведення садівництва в СТ «Мічурінець»
№ НОМЕР_2 площею 0,0719 га ОСОБА_8 та ОСОБА_7
в рівних частинах та останні
зареєстрували за собою право власності
на цю земельну ділянку, що
підтверджується відповідною відміткою
органу держкомзему на державному акті
на право власності на земельну ділянку
(а. с. 83−?85).

Будь-яких інших документів про
закріплення за ними земельних ділянок
іншої площі або про збільшення
закріпленої за ними площі земельних
ділянок кооперативом не приймалось.

Зі збірного плану спірних земельних
ділянок вбачається часткове
накладання однієї земельної ділянки на
іншу (а. с. 154 т. 1).

Крім того, як збірний кадастровий план
СТ «Мічурінець-2», виготовлений
Закритим акціонерним товариством
«Росна-1», так і зведена експлікація
земель СТ «Мічурінець», які
виготовлені в 1974 році Конотопським
міжміським бюро технічної
інвентаризації, є технічними
документами та не є землевпорядними
документами, які б підтверджували
відведення спірних земельних ділянок в
натурі.

Оскільки відсутнє рішення кооперативу
СТ «Мічурінець» про закріплення за
ОСОБА_6, ОСОБА_10, а після його смерті
ОСОБА_9, як членами кооперативу
земельних ділянок відповідної площі,
то в подальшому це потягло
виготовлення технічної документації
для отримання державних актів на
земельні ділянки, за якою виникло
накладення спірних земельних ділянок
одна на одну.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що судом апеляційної
інстанції правильно встановлено та
належно перевірено обставини, які
мають значення для правильного
вирішення справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому підстав для його зміни чи
скасування немає.

Наведені в скарзі доводи не дають
підстав для скасування або зміни
оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Сумської
області від 14 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає

Головуючий Л.М. Мазур Судді:
А.В. Маляренко А.О. Леванчук В.А.
Нагорняк Т.О. Писана