АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
І М Е Н Е М У К Р А
05 листопада 2014 року
Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва у складі:
головуючого судді: Мазурик О.Ф.,
суддів: Панченка М.М.,
при секретарі: Шалапуді Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
на рішення Печерського районного суду
м. Києва від 09 вересня 2014 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Хрещатик» про
захист прав споживачів та стягнення
В С Т А Н О В И Л А:
В липні 2014 року позивач звернувся з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Хрещатик» (далі - ПАТ «КБ «Хрещатик»,
Банк) про захист прав споживачів та
Свої вимоги обґрунтовував тим, що він з
2009 року був клієнтом Банку та постійно
розміщував грошові кошти на вклади.
Зазначив, що 26 грудня 2013 року між ним та
Банком укладено Договір № 222D-461281
банківського вкладу «Оберіг» в доларах
США із щомісячним приєднанням
(капіталізація) процентів до суми
вкладу (6 місяців). Посилаючись на те, що
він виконав зобов'язання за договором,
Банком видано письмовий екземпляр
договору, який на його думку є
підтвердженням внесення грошових сум
на депозитний рахунок, а відповідач
ухиляється від виконання своїх
зобов'язань за вказаним договором, чим
порушує його права вкладника, просив
стягнути з Банку на його користь 57 453
долари США 24 центи, з яких 55 665 доларів
США - сума вкладу та 1 788 доларів США 24
Банк надавши письмові заперечення
зазначив, що після звернення позивача
до Банку з заявою про повернення вкладу
за Договором № 222D-461281 від 26 грудня 2013
було проведено службове розслідування,
також була проведена ревізія
Київського регіонального відділення.
Банком встановлено, що позивач був
вкладником банку тривалий час, з 10
вересня 2010 року. Договір за яким
позивач просить видати кошти у банку
відсутній, зобов'язання за ним на
балансі не обліковуються. Результати
ревізії свідчать, що кошти позивача
були зняті достроково 01.07.2011 у сумі 47 544
долари США 84 центи ще за договором №
553/2011-222 від 17.06.2011. Також зроблено
припущення, що касовий документ на
отримання готівки міг бути підписаний
не позивачем, а іншою особою. За цим
фактом та іншими подібними фактами
триває досудове розслідування у
Шевченківському РУГУ МВС України у м.
Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 09 вересня 2014 року позов
задоволено. Стягнуто з ПАТ «КБ
«Хрещатик» на користь ОСОБА_1 57 453
доларів США 24 центи.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду ПАТ «КБ «Хрещатик» подав
апеляційну скаргу, в якій зазначив, що
рішення суду постановлене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, висновки суду не відповідають
дійсним обставинам справи. Посилаючись
на те, що суд першої інстанції ухвалив
рішення про стягнення депозитного
вкладу без належних доказів, які б
підтверджували факт внесення грошової
суми, просив рішення Печерського
районного суду м. Києва від 09 вересня 2014
року скасувати та ухвалити нове, яким в
задоволені позову відмовити в повному
обсязі.

Представник ПАТ «КБ «Хрещатик» -
Орендівський В.І. в судовому засіданні
апеляційну скаргу підтримав, з підстав
наведених в ній, та просив
задовольнити.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3
проти апеляційної скарги заперечували
та просили залишити рішення суду
першої інстанції без змін як таке, що є
законним та обґрунтованим.

Вислухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, що з'явились в судове
засідання, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
26.12.2013 між ПАТ «КБ «Хрещатик» та
ОСОБА_1 підписано Договір № 222D-461281
банківського вкладу «Оберіг» в доларах
США із щомісячним приєднанням
(капіталізацією) процентів до суми
вкладу (6 місяців), згідно умов якого
Банк зобов'язався прийняти грошові
кошти в сумі 55 665 доларів США на термін
до 26.06.2014 із процентною ставкою 6,5 %
річних.

Згідно п. 5.1 Договору № 222D-461281 від 26.12.2013,
договір набирає чинності з моменту
підписання його сторонами та внесення
вкладником коштів на вкладений
рахунок, що підтверджується квитанцією
відповідної форми, яка свідчить про
внесення готівки, або випискою
вкладного рахунку.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем не було надано належних
та допустимих доказів на підтвердження
виконання взятих на себе зобов'язань.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду з огляду на
наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

З огляду на визначення договору
банківського вкладу, що закріплене в ЦК
України та інших нормативно-правових
актах, банківський вклад (депозит) - це
кошти в готівковій або безготівковій
формі, у валюті України або в іноземній
валюті, які розміщені клієнтами на їх
іменних рахунках у банку на договірних
засадах на визначений строк зберігання
або без зазначення такого строку, які
підлягають виплаті вкладнику
відповідно до законів України та умов
договору (стаття 2 Закону України від 7
грудня 2000 року № 2121-III «Про банки і
банківську діяльність»).

Договір банківського вкладу є
реальним, оплатним договором і
вважається укладеним з моменту
прийняття банком від вкладника або
третьої особи на користь вкладника
грошової суми (вкладу).

Положення статті 1059 ЦК України
врегульовує питання форми
банківського вкладу та наслідки
недодержання письмової форми договору.
Так, за змістом цієї статті договір
банківського вкладу укладається у
письмовій формі. Письмова форма
договору банківського вкладу
вважається додержаною, якщо внесення
грошової суми підтверджено договором
банківського вкладу з видачею ощадної
книжки або сертифіката чи іншого
документа, що відповідає вимогам,
встановленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері
банківської діяльності (банківськими
правилами) та звичаями ділового
обороту. У разі недодержання письмової
форми договору банківського вкладу цей
договір є нікчемним.

Пунктом 1.4 Положення про порядок
здійснення банками України вкладних
(депозитних) операцій з юридичними і
фізичними особами, затвердженого
Постановою правління Національного
банку України від 03.12.2003 № 516 (далі -
Положення) передбачено, що залучення
банком вкладів (депозитів) юридичних і
фізичних осіб підтверджується:
договором банківського рахунку;
договором банківського вкладу
(депозиту) з видачею ощадної книжки;
договором банківського вкладу
(депозиту) з видачею ощадного
(депозитного) сертифіката; договором
банківського вкладу (депозиту) з
видачею іншого документа, що
підтверджує внесення грошової суми або
банківських металів і відповідає
вимогам, установленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері
банківської діяльності (банківськими
правилами) та звичаями ділового
обороту.

Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції
про ведення касових операцій банками в
Україні, затвердженої постановою
Правління Національного банку України
від 1 червня 2011 року № 174, (далі -
Інструкція) передбачено, що банк (філія,
відділення) зобов'язаний видати
клієнту після завершення приймання
готівки квитанцію (другий примірник
прибуткового касового ордера) або
інший документ, що є підтвердженням про
внесення готівки у відповідній
платіжній системі. Квитанція або інший
документ, що є підтвердженням про
внесення готівки у відповідній
платіжній системі, має містити
найменування банку (філії, відділення),
який здійснив касову операцію, дату
здійснення касової операції (у разі
здійснення касової операції в
післяопераційний час - час виконання
операції або напис чи штамп «вечірні»
чи «післяопераційний час»), а також
підпис працівника банку (філії,
відділення), який прийняв готівку,
відбиток печатки (штампа) або
електронний підпис працівника банку
(філії, відділення), засвідчений
електронним підписом САБ.

Виходячи зі змісту ст. 1059 ЦК України, п.
1.4 Положення, п. 2.9 глави 2 розділу IV
Інструкції, письмова форма договору
банківського вкладу (депозиту)
вважається додержаною, якщо внесення
грошової суми підтверджено договором
банківського вкладу з видачею ощадної
книжки або сертифіката чи іншого
документа, що відповідає вимогам,
встановленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері
банківської діяльності (банківськими
правилами) та звичаями ділового
обороту, які у свою чергу, є
підтвердженням внесення готівки у
відповідній платіжній системі (правова
позиція, викладена у постанові
Верховного Суду України від 6 червня 2012
року № 6-17цс12).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено позивачем в позовній
заяві жодних документів на
підтвердження перерахування коштів
йому не надавалось.

З огляду на викладене, та враховуючи, що
у справі, яка переглядається, відсутні
належні та допустимі докази, які
відповідають вимогам п. 8 гл. 2 роз. III
Інструкції про касові операції в
банках України та підтверджують
внесення позивачем грошової суми за
Договором № 222D-461281 від 26.12.2013, слід
дійти висновку, що письмова форма
спірного договору не дотримана.
Недотримання сторонами договору
письмової форми не створює жодних
правових наслідків для сторін.

У порушення вимог ст. 212 - 214 ЦПК України
суд першої інстанції, за недоведеністю
обставин додержання сторонами
письмової форми договору, дійшов
помилкового висновку про задоволення
позовних вимог.

Посилання позивача на незаконне
привласнення працівниками Банку
грошових коштів позивача за Договором
№ 553/2011-222 від 17.06.2011 року у сумі 47 544
долари США 84 центи не мають правового
значення для вирішення вказаного спору
про стягнення заборгованості за
Договором № 222D-461281 від 26.12.2013 року.

Так, згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних та юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

За змістом позовної заяви позивач,
посилаючись на ст. 526, 1058 ЦК України,
обґрунтовував свої вимоги порушенням
Банком зобов'язань за Договором №
222D-461281 від 26.12.2013 щодо повернення суми
вкладу з нарахованими відсотками.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
ПАТ КБ «Хрещатик» є обґрунтованими, а
висновки, викладені в рішенні суду
першої інстанції є такими, що не
відповідають вимогам закону.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Оскільки суд першої інстанції не взяв
до уваги наведені обставини та норми
закону, що регулюють встановлені
правовідносини, судове рішення
ухвалене з неправильним застосуванням
норм матеріального права, а тому
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову.

Відмова у задоволенні позову про
стягнення коштів за Договором № 222D-461281
від 26.12.2013 не позбавляє позивача права
на звернення до суду з позовом про
стягнення грошових коштів за іншими
договорами.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 218, 303, 307, 309, 313-315, 316, 317, 319, 325, 327 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И
Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Хрещатик» - задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 09 вересня 2014 року - скасувати
та ухвалити нове про відмову у
задоволені позову ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Хрещатик» про захист прав
споживачів та стягнення боргу -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 757/17572/14-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/13645/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Кирилюк І.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Мазурик О.Ф.