Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/4594/14
Головуючий у 1 інстанції
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Дзярука М.П.

Бабак А.М.

При секретарі: Остащенко
О.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Комунального
підприємства «Компанія «Вода Донбасу»
на рішення Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 8 серпня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до Комунального
підприємства «Компанія «Вода Донбасу»
в особі Костянтинівського виробничого
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства про скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з зазначеним позовом посилаючись
на те, що він є споживачем води, яку
надає відповідач. Письмовий договір з
відповідачем про надання послуг з
водопостачання не укладено, оскільки
не досягнуто згоди з суттєвих умов. 23
квітня 2010 року в будинку АДРЕСА_1 було
встановлено лічильник води, вартість
якого була оплачено ним особисто. 15
січня 2014 року його було повідомлено про
проведення планової перевірки
лічильника, на що ним було надано згоду,
але за рахунок виконавця послуг. 1
березня 2014 року ним було отримано листа
від відповідача у якому повідомлялось,
що нарахування за водопостачання буде
проводитись по затвердженим нормам
споживання та одночасно запропоновано
провести перевірку у місячний термін
лічильника, а також було надано
розрахунок, вартості перевірки, яку він
повинен оплатити. Крім того, на його
адресу було направлено акт від 15 січня
2014 року про виведення з експлуатації
приладу обліку води та акт про відмову
від підпису. 3 березня 2014 року він
звернувся з заявою до відповідача про
проведення планової перевірки за
рахунок виконавця, але 18 березня 2014
року отримав відмову, яку вважає
незаконною, оскільки при встановленні
лічильника з відповідачем були
погоджені всі умови його експлуатації,
ремонту та проведення його перевірки.

Посилаючись на зазначені обставини,
просив суд скасувати, як незаконне
рішення відповідача від 15 січня 2014 року
про заборону використання належного
йому лічильника води при розрахунках
за користування; скасувати, як
незаконні умови експлуатації
лічильника холодної води відповідно до
яких споживач зобов'язаний сплачувати
вартість технічного обслуговування,
ремонту та планової перевірки
лічильника; зобов'язати відповідача
виконувати роботи з технічного
обслуговування, ремонту та планової
перевірки лічильника води за власний
рахунок; зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок з 15 січня 2014 року
за водопостачання відповідно до
показань водяного лічильника, який
негайно поновити на абонентському
обліку; зобов'язати відповідача
забезпечити проведення планових
перевірок належного йому лічильника
води за рахунок виконавця їх
проведення; стягнути з відповідача на
його користь 5000 грн. у відшкодування
моральної шкоди. Крім того просив суд
скасувати, як незаконні умови
експлуатації лічильника холодної води,
при яких споживач, зобов'язаний
сплачувати вартість технічного
обслуговування, ремонту та планової
перевірки лічильника холодної води;
зобов'язати відповідача виконувати
роботи з технічного обслуговування,
ремонту та планової перевірки
лічильника холодної води за його
рахунок; визнати публікації роз'яснень
колишнього директора
Костянтинівського ВУВКГ в
Костянтинівській газеті «Знамя
Індустрії» за 29 квітня 2010 року з
найменуванням «Послуги сплачує
власник», директора Костянтинівського
ВУВКГ ОСОБА_4 в Костянтинівській газеті
«Знамя Індустрії» під рубрикою
«Комуналка або на повірку ставай» в 2012
року головного інженера
Костянтинівського ВУВКГ ОСОБА_5 у
вказані газеті від 24 липня 2014 року під
рубрикою «Гаряча лінія «Знаменки»
статті «За повірку сплачуємо самі» про
оплату споживачами за проведення
планової перевірки лічильників
холодної води, такими, що не
відповідають діючому законодавству
України з опублікуванням в зазначеній
газеті спростування Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області.

Рішенням Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 8 серпня 2014 року позов задоволено
частково.

Зобов'язано КП «Компанія «Вода
Донбасу» в особі Костянтинівського
виробничого управління
водопровідно-каналізаційного
господарства, як виконавця
житлово-комунальних послуг,
забезпечити за власний рахунок
проведення планової перевірки
належного ОСОБА_3 лічильника холодної
води № 94018641 в будинку АДРЕСА_1.

Зобов'язано КП «Компанія «Вода
Донбасу» в особі Костянтинівського
виробничого управління
водопровідно-каналізаційного
господарства, як виконавця
житлово-комунальних послуг, здійснити
ОСОБА_3 з 15 січня 2014 року перерахунок
оплати за послуги з водопостачання та
водовідведення з урахуванням показань
лічильника води № 94018641, який поновити
на абонентському обліку.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з КП «Компанія «Вода Донбасу»
в особі Костянтинівського виробничого
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства в дохід держави судовий
збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

У апеляційній скарзі КП «Компанія
«Вода Донбасу» зазначає, що рішення
суду в частині задоволення позовних
вимог постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Просить рішення суду у зазначеній
частині скасувати та ухвалити в цій
частині нове, яким у задоволенні цих
вимог відмовити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну
скаргу та матеріали справи, колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон їх
регулює.

Судом встановлено і підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_3 проживає
у будинку АДРЕСА_1 та є споживачем води,
яку надає відповідач. Письмовий
договір з відповідачем про надання
послуг з водопостачання не укладено,
оскільки не досягнуто згоди з суттєвих
умов. 23 квітня 2010 року в будинку АДРЕСА_1
було встановлено лічильник води,
вартість якого було оплачено позивачем
особисто. 15 січня 2014 року позивача було
повідомлено про проведення планової
перевірки лічильника, на що ОСОБА_3 було
надано згоду, але за рахунок виконавця
послуг. 1 березня 2014 року позивачем було
отримано листа від відповідача у якому
повідомлялось, що нарахування за
водопостачання буде проводитись по
затвердженим нормам споживання та
одночасно запропоновано провести
перевірку у місячний термін
лічильника, а також було надано
розрахунок, вартості перевірки, яку
ОСОБА_3 повинен оплатити. Крім того, на
адресу позивача було направлено акт
від 15 січня 2014 року про виведення з
експлуатації приладу обліку води та
акт про відмову від підпису. 3 березня
2014 року позивач звернувся з заявою до
відповідача про проведення планової
перевірки за рахунок виконавця, але 18
березня 2014 року отримав відмову, з
посиланням на те, що вартість послуг на
перевірку не включена до тарифу.

З урахуванням викладеного суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що відповідача слід
зобов'язати за власний рахунок
забезпечити проведення планової
перевірки належного ОСОБА_3 лічильника
холодної води, а також перерахування
оплати за воду відповідно до показань
лічильника. При цьому суд обґрунтовано
відмовив позивачу у задоволенні вимог,
щодо виконання відповідних робіт щодо
лічильника на майбутнє і рішення суду в
цій частині не оскаржується.

Рішення суду в частині відмови у
задоволенні вимог про стягнення
моральної шкоди, скасування технічних
умов, а також спростування публікацій
викладених у газетах не оскаржується,
але колегією перевірено і встановлено,
що в цій частині воно правильне і
підстав для його скасування не
вбачається.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду та були
предметом розгляду судом першої
інстанції з висновками якого
погоджується і колегія.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Компанія «Вода Донбасу»
відхилити, а рішення Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 8 серпня 2014 року по цій справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: