Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 116/7201/13-ц

Провадження № 2/116/203/14

30.01.2014 року
м. Сімферополь

Сімферопольський районний суд
Автономної Республіки Крим в складі:

головуючого судді: Тімофеєвої Г.О.,при
секретарі: Рожаєвій Ю.Г.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визначення частки у праві
власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до
відповідача ОСОБА_4 з позовними
вимогами про визначення частки у праві
спільної сумісної власності на
земельну ділянку, а саме просить
визначити, що частка ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві спільної сумісної
власності на земельну ділянку, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача та
після його смерті залишилась спадщина
у вигляді частки земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1. На вказаній земельній
ділянці розташований будинок, 3/4 частки
даного житлового будинку було
успадковане позивачем.

Позивач звернувся до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини у вигляді земельної ділянки,
але постановою нотаріуса йому було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину на зазначену
земельну ділянку, оскільки це право
спільної сумісної власності.

У судове засідання позивач не з'явився,
надав до суду заяву про розгляд справи
у його відсутності та підтримав свої
позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
надав до суду заяву, у якій просить
справу розглянути за його відсутності,
позовні вимоги визнає.

Згідно з частиною 4 статті 174 Цивільного
процесуального кодексу України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
надані позивачем письмові докази в їх
сукупності, суд вважає за необхідне
позовні вимоги задовольнити з
наступних підстав.

Частиною 1 ст.3 ЦПК України встановлено,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизначених або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК
України, якою встановлений принцип
диспозитивності цивільного
судочинства, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, установлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, що мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
між сторонами ті іншими особами, які
беруть участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

По справі встановлені такі обставини
та відповідні ним правовідносини.

Згідно з державним актом на право
власності на земельну ділянку серії КМ
№ 2068834, ОСОБА_5 є співвласником
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.
Також одним із співвласників зазначено
ОСОБА_4.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_1 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

За життя ОСОБА_5 27.01.2000 року склав
заповіт, зареєстрований в реєстрі за №
12, яким заповів все своє майно ОСОБА_3

Згідно зі свідоцтвом про право на
спадщину за заповітом від 29.10.2013 року за
реєстровим № 1-2989 ОСОБА_3 є спадкоємцем
ОСОБА_5 та спадщина була видана на 3/4
частки житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно з витягом з державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності № 11767199,
ОСОБА_3 зареєстрував належним чином
своє право власності на ? частки
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, з матеріалів справи
встановлено, що ОСОБА_5 за життя
належало права власності на ? частки
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з ч.2 ст. 89 ЗК України у спільній
сумісній власності перебувають
земельні ділянки співвласників
житлового будинку.

Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України у разі
виділу частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частка кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Згідно ч.4, 5 ст.89 ЗК України
співвласники земельної ділянки, що
перебуває у спільній сумісній
власності, мають право на її поділ або
на виділення з неї окремої частки.
Поділ земельної ділянки, яка є у
спільній сумісній власності, з
виділенням частки співвласника, може
бути здійснено за умови попереднього
визначення розміру земельних часток,
які є рівними, якщо інше не передбачено
законом або не встановлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у
разі набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

З вищезазначених вимог закону
вбачається, що частка ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві спільної сумісної
власності на земельну ділянку, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
складає ?.

Відповідно до положень статті 214 ЦПК
України, суд під час ухвалення рішення
вирішує, у тому числі, і питання щодо
розподілу між сторонами судових
витрат.

Однак, оскільки позивачем дані вимоги
заявлені не були, судом дане питання не
вирішено.

На підставі ст.86, 87, 89 ЗК України,
керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 174, 209, 212, 214, 215,
294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення
частки у праві власності на земельну
ділянку - задовольнити повністю.

Визначити частку ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві спільної сумісної
власності на земельну ділянку, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, у
розмірі 3/4.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд АР Крим через
Сімферопольський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя