Справа № 565/1425/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2014 року
м. Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської
області під головуванням

судді Малкова В.В.при секретарі за
участю: представника позивача
відповідача Бірук Н.С.
Нікітчука Р.С. ОСОБА_4

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі судових
засідань Кузнецовського міського суду
цивільну справу за позовною заявою
Кузнецовського міського комунального
підприємства до ОСОБА_4 про визнання
договору укладеним на підставі
нормативного акту обов'язкової дії, -

в с т а
н о в и в:

Кузнецовське міське комунальне
підприємство (далі - КМКП) звернулось в
суд з позовом до відповідача про
визнання укладеним договору №2541 від
02.09.2013 року про житлово - комунальні
послуги, що складається з договорів
про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій №2541-Ж, про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення №2541-КП, про надання
послуг з вивезення та захоронення
побутових відходів №2541С (далі - договір
№2541). Також надано суду копію проекта
вказаного договору, що підписаний від
КМКП начальником
житлово-експлуатаційної дільниці №4
(ЖЕД №4) КМКП.

Позов обґрунтовується тим, що
відповідач є наймачем АДРЕСА_1, КМКП
надає відповідачу житлово-комунальні
послуги, проте відповідач користуючись
житлово-комунальними послугами не
підписує договір на надання цих послуг.

В жовтні 2013 року позивач направив
відповідачу лист з проханням з»явитись
в житлово-експлуатаційну дільницю №4
КМКП для укладення договору про
надання житлово-комунальних послуг,
однак укладати договір відповідач
відмовилась. Оскільки з жовтня 2013 року
по даний час сторони не досягли згоди
щодо умов договору на надання
житлово-комунальних послуг, позивач
просить ухвалити рішення про визнання
договору №2541 з 02.09.2014 року укладеним на
підставі нормативних актів
обов»язкової дії - відповідних типових
договорів.

Під час судового засідання, що
відбулось 06.11.2014, представник позивача
просив задоволити позовні вимоги з
підстав, вказаних в позові.

Відповідач під час судового засідання
позов не визнала та пояснила, що вважає
умови договору, зокрема, в частині
оплати послуг з вивезення та
захоронення побутових відходів
протиправними, тому відмовляється
укладати договір на запропонованих
відповідачем умовах.

Суд, дослідивши наявні докази,
заслухавши пояснення учасників
судового розгляду та керуючись
законом, прийшов до наступного
висновку.

Відповідач з 1991 року постійно проживає
у чотирьохкімнатній АДРЕСА_1 і є
наймачем цієї квартири, що
підтверджується адресною довідкою та
ордером на житлове приміщення №12998
виданим на ім»я ОСОБА_4 Павліни на
вселення її та членів її сім»ї у
вказану квартиру.

Балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 є
КМКП, що підтверджується довідкою КМКП
№1528 від 12.09.2014. Також КМКП надає
мешканцям міста Кузнецовська, в тому
числі відповідачу та членам її сім»ї,
житлово-комунальні послуги, зокрема
послуги з утримання будинків, споруд,
прибудинкових територій, опалення,
водопостачання і водовідведення,
вивезення побутових відходів, що
підтверджується Статутом підприємства
та Рішеннями виконавчого комітету
Кузнецовської міської ради №180 від
17.08.2011 року і №257 від 24.11.2014 року (додатки
№1 і №2 до цього рішення). Фактично
позивач надає відповідачу
житлово-комунальні послуги, проте
відповідач користуючись
житлово-комунальними послугами не
уклав відповідний договір.

Відповідач не заперечує, що позивач
надає їй житлово-комунальні послуги,
проте відповідач не згідна з обсягами
та вартістю цих послуг.

Статею 61 ЖК УРСР передбачено, що
користування жилим приміщенням у
будинках державного і громадського
житлового фонду здійснюється
відповідно до договору найму жилого
приміщення. Договір найму жилого
приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду
укладається в письмовій формі на
підставі ордера на жиле приміщення
між наймодавцем -
житлово-експлуатаційною організацією
(а в разі її відсутності - відповідним
підприємством, установою,
організацією) і наймачем -
громадянином, на ім'я якого видано
ордер. Типовий договір найму жилого
приміщення, правила користування
жилими приміщеннями, утримання
жилого будинку і придомової
території затверджуються Радою
Міністрів Української РСР. Умови
договору найму жилого приміщення, що
обмежують права наймача та членів його
сім'ї порівняно з умовами,
передбаченими законодавством Союзу
РСР, цим Кодексом, Типовим договором
найму жилого приміщення та іншими
актами законодавства Української РСР,
є недійсними.

Як передбачено ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
(далі-Закон), житлово-комунальні
послуги - результат господарської
діяльності, спрямованої на
забезпечення умов проживання та
перебування осіб у жилих і нежилих
приміщеннях, будинках і спорудах,
комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил.
Комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на задоволення потреби фізичної чи
юридичної особи у забезпеченні
холодною та гарячою водою,
водовідведенням, газо- та
електропостачанням, опаленням, а також
вивезення побутових відходів у
порядку, встановленому законодавством.
Споживач - фізична чи юридична особа,
яка отримує або має намір отримати
житлово-комунальну послугу. Утримання
будинків і прибудинкових територій -
господарська діяльність, спрямована на
задоволення потреби фізичної чи
юридичної особи щодо забезпечення
експлуатації та/або ремонту жилих та
нежилих приміщень, будинків і споруд,
комплексів будинків і споруд, а також
утримання прилеглої до них
(прибудинкової) території відповідно
до вимог нормативів, норм, стандартів,
порядків і правил згідно із
законодавством.

Статтями 16, 19 та 20 Закону встановлено,
що порядок надання житлово-комунальних
послуг, їх якісні та кількісні
показники мають відповідати умовам
договору та вимогам законодавства.
Відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах. Учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є: власник, споживач, виконавець,
виробник. Виробник послуг може бути їх
виконавцем. Споживач зобов'язаний,
зокрема, укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору.

Крім перелічених у ч.2 ст.16 ЦК способів
захисту цивільного права цією частиною
статті передбачене право суду
захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений
договором або законом. Обраний
позивачем спосіб захисту свого права
шляхом визнання договору укладеним на
підставі нормативних актів
обов»язкової дії - типових договорів
про надання житлово-комунальних послуг
відповідає нормам ЦК України та п.1 ч.3
ст.20 Закону.

Правовий аналіз Закону дає підстави
для висновку, що він є нормативним
актом спеціальної дії та регулює
відносини, що виникають між
виробниками, виконавцями, споживачами
у процесі створення, надання та
споживання житлово-комунальних послуг.
Разом з тим ст. 4 Закону передбачає, що
законодавство України у сфері
житлово-комунальних послуг, крім цього
Закону, базується на Конституції
України і складається з
нормативно-правових актів у галузі
цивільного, житлового законодавства та
інших нормативно-правових актів, що
регулюють відносини у сфері
житлово-комунальних послуг. ЦК України
у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні
засади цивільного законодавства,
зокрема поняття договору і свободи
договору та формулює загальні вимоги
до договорів як різновиду правочинів
(вільне волевиявлення учасника
правочину). У відповідності із ч.1 ст.630
ЦК договором може бути встановлено, що
його окремі умови визначаються
відповідно до типових умов договорів
певного виду, оприлюднених у
встановленому порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України
правочин між фізичною і юридичною
особами належить вчиняти у письмовій
формі, за виключенням випадків,
передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.
Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК
України). Інші випадки визнання
договору укладеним зазначені у ст. ст.
642 - 643 ЦК України.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає,
що зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст свободи договору у
ст. ст. 6, 627 ЦК України визначає, що
свобода договору полягає в праві
сторін вільно вирішувати питання при
укладенні договору, виборі
контрагентів та погодженні умов
договору.

Закріпивши принцип свободи договору,
ЦК України разом з тим визначив, що
свобода договору не є безмежною,
оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та
ст. 627 цього Кодексу при укладенні
договору, виборі контрагентів,
визначенні умов договору сторони не
можуть діяти всупереч положенням цього
Кодексу та інших актів цивільного
законодавства.

Частиною 1 ст.61, ч.1 ст.63 ЖК та ч. 1 ст. 19
Закону передбачено, що користування
жилими приміщеннями здійснюється
відповідно до договору найму жилого
приміщення. Предметом договору найму
жилого приміщення в будинках
державного і громадського житлового
фонду є окрема квартира або інше
ізольоване жиле приміщення, що
складається з однієї чи кількох
кімнат, а також одноквартирний жилий
будинок. Відносини між учасниками
договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах. Статті 20, 21 Закону визначають
обов'язки споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 ч.
3 ст. 20 Закону передбачений обов'язок
споживача укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору. Цей обов'язок
відповідає зустрічному обов'язку
виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21
Закону, підготувати та укласти зі
споживачем договір на надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Таким чином, укладення договору на
надання житлово-комунальних послуг є
обов'язком споживача за умови, якщо
запропонований виконавцем послуг
договір відповідає типовому договору.
Відмова споживача послуг від укладення
договору в такому разі суперечить
вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України
та ст. ст. 19, 20 Закону.

Форма та зміст (умови) типових
договорів про надання
житлово-комунальних послуг,
затверджені постановами КМУ від 20
травня 2009 р. № 529 « Про затвердження
типового договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій» (далі -
постанова № 529) та «Про затвердження
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення» від
21.07.2005 року №630 (далі-постанова №630).

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК
України, ст. ст. 19 - 21 Закону, постанов №
529 і №630 вбачається, що умови типових
договорів, що набули юридично
обов'язкового значення в силу актів
цивільного законодавства, є
обов'язковими для сторін договору, які
не мають права відступити від їх
положень і врегулювати свої відносини
на власний розсуд.

В свою чергу, в проекті договору про
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій
№2541-Ж, що є складовою договору №2541, не
вказані права споживача, передбачені
підпунктами 4 і 7 пункту 10 (право
споживача на відшкодування збитків,
зменшення розміру плати за спожиті
послуги) та порядок розв»язання спорів,
передбачений пунктами 16-17 типового
договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій. В проекті
договору про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення №2541-КП, що є складовою
договору №2541, відсутній розділ, яким у
типовому договорі про надання цих
послуг, передбачено порядок
встановлення факту неналежного
виконання договірних обов»язків з боку
виконавця та оформлення претензій
споживача. Проектом договору про
надання послуг з вивезення та
захоронення побутових відходів №2541 С,
що є складовою договору №2541,
передбачено надання послуг з вивезення
і захоронення побутових відходів,
проте захоронення побутових відходів
не є комунальною послугою, у визначенні
ст.1 Закону.

Крім того проект договору №2541 від
імені юридичної особи - КМКП підписаний
начальником ЖЕД №4 КМКП, хоча в проекті
цього договру відсутні будь-які
вказівки на наявність повноважень
(довіреність, статут, положення)
начальника ЖЕД №4 КМКП на підписання
від імені КМКП договору про надання
житлово-комунальних послуг. Позивач
відповідних документів на
підтвердження повноважень начальника
ЖЕД №4 також не надав.

У відповідності із ч.1 та ч.2 ст.203 ЦК
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності.

Оскільки наданий позивачем проект
договору №2541 не в повній мірі
відповідає умовам типових договорів,
затверджених постановами № 529 і №630 та
підписаний від позивача особою,
повноваження якої на підписання
договору від імені КМКП не
підтверджені, позовні вимоги
задоволенню не підлягають через
безпідставність.

Відповідачем судові витрати по справі
не понесені.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 16, 203, 208, 215, 627, 630, 638, 640 ЦК України,
ст.ст.1, 4, 19-21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», ст.ст. 88,
212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Залишити без задоволення позовні
вимоги Кузнецовського міського
комунального підприємства про
визнання укладеним з 02.09.2013 року
договору №2541 від 02.09.2013 року про
житлово - комунальні послуги (послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, надання послуг з
вивезення та захоронення побутових
відходів) між Кузнецовським міським
комунальним підприємством та ОСОБА_4 на
підставі нормативного акту
обов'язкової дії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана сторонами протягом десяти
днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду Рівненської області
через Кузнецовський міський суд.

Головуючий

Повний текст рішення виготовлений та
підписаний головуючим 18.11.2014 року