№ 2/202/5346/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 грудня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Кубишкіної К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року до Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська
звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що сімейне життя з
відповідачем не склалось через різні
характери та погляди на життя,
відсутність взаєморозуміння.
Зазначила, що фактично шлюбні
відносини з відповідачем припинені та
примирення не можливе.

В судове засідання позивач з'явилась,
позовну заву та викладені в ній
обставини підтримала в повному обсязі
та просила суд їх задовольнити.
Зазначила, що не проживає з
відповідачем та не веде спільного
господарства з липня 2014 року.

Відповідач також з'явився, не
заперечував проти задоволення
позовної заяви. Однак зазначив, що
підставою для розірвання шлюбу стали
відносини позивача з іншим чоловіком.

Судом встановлено, що сторони одружені
з 12 квітня 2003 року, відповідно до
свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2,
виданого відділом реєстрації актів
громадянського стану Індустріального
районного управління юстиції м.
Дніпропетровська, актовий запис № 161.

Позивач та відповідач мають дитину -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до
свідоцтва про народження серії НОМЕР_3,
виданого відділом реєстрації актів
громадянського стану Індустріального
районного управління юстиції м.
Дніпропетровськ, 21 жовтня 2003 року.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

З урахуванням викладеного, приймаючи
до уваги, що сторони разом не
проживають та спільного господарства
не ведуть, між ними відсутня взаємна
допомога, відбулась втрата почуттів та
поваги, суд вважає, що подальше
збереження родини стало неможливим,
тому даний шлюб необхідно розірвати.
Дані висновки суду засновані на
матеріалах справи.

Згідно зі ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 208-209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного
кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 12 квітня
2003 року відділом реєстрації актів
громадянського стану Індустріального
районного управління юстиції міста
Дніпропетровська, актовий запис № 161 -
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ІПН НОМЕР_1, сплачений судовий збір в
сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60
(шістдесят) коп .

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя:
Г.В. Бєсєда