Справа № 447/937/14
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/5591/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року
м.Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І.,
Штефаніци Ю.Г.,

секретаря -
Ясиновської Я.М.,

з участю:
представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Миколаївського районного суду
Львівської області від 01 липня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
приватного підприємства «Комерційний
центр «Бізнес-Фінанс» про визнання
права власності на нерухоме майно,-

в с т а
н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом, в якому просив
визнати за ним право власності на
нерухоме майно - будівлю складу під
літерою «О-1», загальною площею 1048, кв.м.,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
Миколаївського району Львівської
області.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
за результатами проведення 08.01.2013 року
відкритих (прилюдних, публічних) торгів
з продажу майна банкрута приватного
підприємства (далі-ПП) «Комерційний
центр «Бізнес-Фінанс», він став
переможцем з продажу майна за лотом №4 -
будівлі складу, площею 1046,4 кв.м., як
частини належного на праві власності
відповідачеві цілісного майнового
комплексу в АДРЕСА_2 Миколаївського
району Львівської області, і 10.01.2013 року
між ним та відповідачем, в особі
ліквідатора - арбітражного керуючого
Чорній М.В., було укладено договір
купівлі-продажу цієї будівлі,
відповідно до умов якого він повністю
сплатив її вартість. З урахуванням
того, що належний на праві власності
відповідачеві майновий комплекс було
продано з торгів частинами без
фактичного його поділу, це
унеможливило видачу йому відповідних
правовстановлюючих документів на
придбану ним будівлю, якій за рішенням
Березинської сільської ради №16 від
30.04.2013 року було присвоєно окремий
адресний номер, а тому просить в
судовому порядку визнати за ним право
власності на неї.

Рішенням Миколаївського районного
суду Львівської області від 01.07.2014 року
у задоволенні вказаного вище позову
ОСОБА_3 відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_3,
просить його скасувати з підстав
неповного з»ясування судом обставин,
що мають значення для справи,
невідповідності висновків суду
обставинам справи, неправильного
застосування норм матеріального права
та ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що
суд неправильно застосував до спірних
правовідносин норму ст.75 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», оскільки за
цією нормою обов»язок передавання акту
та протоколу про проведення аукціону
покладається не на покупця, а на
організатора торгів. На його думку, суд
не врахував, що майно відповідача було
продано на торгах частинами без
фактичного його поділу, без присвоєння
окремим будівлям адресних номерів та
без висновку щодо технічної можливості
поділу об»єкта нерухомого майна на
відокремлені об»єкти права власності,
що не давало можливості оформити право
власності на придбане з торгів майно в
позасудовому порядку. Апелянт вважає
помилковим висновок суду про
відсутність спору у даній справі,
оскільки його право було порушено тим,
що він не має можливості документально
оформити та зареєструвати своє право
власності на придбане майно, і це
залежить від дій відповідача. Крім
того, зазначає, що посилання суду в
оскаржуваному рішенні на те, що він не
звертався в компетентні органи, є
безпідставними, оскільки, на його
думку, загально відомо, що реєстраційна
служба управління юстиції не має
підстав зареєструвати право власності
без належно оформленого
правовстановлюючого документу.
Апелянт вказує на те, що організатор
торгів не передав акт
приймання-передачі майна та протокол
торгів нотаріусу, тому позасудовим
шляхом цього виправити вже не можна.

В судове засідання відповідач не
з»явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений у
встановленому законом порядку (а.с.50),
клопотань про відкладення розгляду
справи від нього не надходило, що дає
апеляційному суду право, у
відповідності до вимог ч.2 ст.305
Цивільного процесуального кодексу
(далі-ЦПК) України, розглянути справу у
його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторони апелянта в підтримання
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку про відхилення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з
протоколом №004 проведення відкритих
(прилюдних, публічних) торгів від 08.01.2013
року, переможцем торгів з продажу майна
за лотом №4 (будівлі складу під літерою
«О-1» загальною площею 1046,4 кв.м., що
знаходиться за адресою: Львівська
область Миколаївський район АДРЕСА_1)
став позивач ОСОБА_3 (а.с.5).

Відповідно до п.10 протоколу, даний
протокол є підставою для укладення між
продавцем та переможцем торгів
(покупцем) договору купівлі-продажу.

Передача майна покупцеві здійснюється
по акту передачі-приймання після
повного розрахунку за придбане майно
та поступлення коштів на ліквідаційний
рахунок банкрута (продавця) (п.9
протоколу).

Пунктом восьмим цього протоколу
визначено, що перехід права власності
на майно відбувається з моменту
державної реєстрації договору
купівлі-продажу у відповідності до
ст.210, ч.4 ст.334 Цивільного кодексу
(далі-ЦК) України, п.5 Тимчасового
порядку державної реєстрації
правочинів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 26.05.2004
року №671.

На виконання вимог вказаного вище
протоколу проведення відкритих
(прилюдних, публічних) торгів, 10.01.2013
року між ПП «Комерційний центр
«Бізнес-Фінанс», в особі ліквідатора -
арбітражного керуючого Чорній
М.В.(продавцем), та позивачем ОСОБА_3
(покупцем) було укладено договір
купівлі-продажу будівлі складу під
літерою «О-1» загальною площею 1046,4 кв.м.,
що знаходиться на АДРЕСА_1
Миколаївського району Львівської
області (а.с.7).

Згідно з п.4 цього договору, договір
вважається виконаним покупцем після
повного розрахунку за договором і
здійснення його державної реєстрації.

Пункт п»ятий договору купівлі-продажу
містить аналогічне з вказаним вище
протоколом положення щодо моменту
переходу права власності на придбане
майно, а саме, з моменту державної
реєстрації цього договору.

Відповідно до п.8 договору, продавець
зобов»язується отримати витяг з
реєстру прав власності на нерухоме
майно, після чого сторони оформлять
нотаріально посвідчений договір
купівлі-продажу будівлі. З моменту
державної реєстрації договір
вважається укладеним.

Відповідно до п.5 Тимчасового порядку
державної реєстрації правочинів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.05.2004 року №671,
державній реєстрації підлягають,
зокрема, договори купівлі-продажу
нерухомого майна.

Пунктом шостим цього Порядку
передбачено, що державна реєстрація
правочинів проводиться шляхом
внесення нотаріусом запису до Реєстру
одночасно з його нотаріальним
посвідченням.

У відповідності до ст.75 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
в редакції, чинній на момент придбання
позивачем майна з торгів, для видачі
покупцю майна банкрута
правовстановлюючого документу до
нотаріуса необхідно було подати акт
про передавання права власності на
куплене нерухоме майно разом із
протоколом про проведення аукціону.

Враховуючи наведені вище норми
матеріального права та встановлені
судом обставини справи, а саме те, що:
між сторонами було укладено договір
купівлі-продажу придбаного позивачем з
торгів нерухомого майна банкрута,
передача майна від продавця до покупця
відбулась по акту приймання-передачі
від 30.01.2013 року, що підтверджує позивач
у своїй апеляційній скарзі, і доказів
на підтвердження того, що позивачеві
було відмовлено у вчиненні
нотаріальної дії щодо реєстрації
договору купівлі-продажу та/чи видачі
правовстановлюючого документу,
стороною позивача не надано, - суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про відмову у задоволенні
вимоги позивача, оскільки не було
встановлено, що право позивача на
придбане з торгів майно було порушене
відповідачем, або не визнавалось ним,
або оспорювалось, оскільки в силу вимог
ст.ст.15, 16 ЦК України, тільки порушене,
невизнане або оспорюване право особи
підлягає захисту у спосіб, визначений
законом.

Окрім того, позивач просить визнати
право власності на будівлю площею 1048
кв.м., в той час, як з торгів він придбав
будівлю загальною площею 1046,4 кв.м.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив фактичні
обставини справи, давши належну оцінку
доказам, які є в матеріалах справи,
правильно вирішив спір, не допустивши
порушень норм матеріального та
процесуального права, які б були
підставою для зміни чи скасування
оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Миколаївського районного суду
Львівської області від 01 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного
суду.

Головуючий:
_____________ Бойко С.М.

Судді:
_____________ Береза В.І.

_____________ Штефаніца Ю.Г.