Дата документу 28.10.2014
ЄУ № 420/653/14-ц
Провадження №2/420/291/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
Новопсковський районний суд
Луганської області

у складі: головуючого судді
Тарасова Д.С.

при секретарі

Виходцевій А.Л.

за участю представника позивача
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт.Новопсков
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Луганськгаз» філія Новопсковське
міжрайонне управління по експлуатації
газового господарства до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за спожитий
природний газ,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом
до відповідача, в якому просить
стягнути з останнього на користь ПАТ
“Луганськгаз”філії Новопсковського
міжрайонного управління по
експлуатації газового господарства
заборгованість за спожитий природний
газ в сумі 461 грн. 20 коп., та 243,60 грн. в
рахунок відшкодування судового збору.
Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
відповідач в цілях задоволення
комунально-побутових потреб
використовував природний газ, для чого
ним використовувалося газове
обладнання: КСТ-2шт; ПГ-4; ВПГ. Відповідно
до укладеного між відповідачем та
Новопсковським МРУЕГГ договору про
надання населенню послуг з
газопостачання від 18.11.2013 року №30413
плата за надані послуги повинна
здійснюватись відповідачем не пізніше
10 числа наступного місяця. За даними
абонентського відділу кількість осіб,
які користуються природним газом – 4
чоловіка. Опалювальна площа
домоволодіння складає 90 м.кв. Дружина
відповідача – ОСОБА_3, користується
пільгами по оплаті за природний газ як
пенсіонер, який раніше працював
педагогічним працівником в сільській
місцевості та проживає в ній, ст.57 ЗУ
«Про освіту». Пільга складає – 346,5
м/куб. щомісячно в опалювальний період.
Згідно даних обліку газу та проведених
нарахувань, заборгованість
відповідача за спожитий природний газ
– 461,20 грн., яка склалася за період з
березня 2011 року по грудень 2013 року.
Відповідно до акту перевірки №315 від
21.02.2011 року контролер зафіксував
показники лічильника газу – 53410 м/куб.
05.03.2011 року надійшла оплата в сумі 84,40
грн. (за лютий 2011 року) з показниками 38111
м/куб., які не відповідають фактичним
показникам, зафіксованих контролером.
До березня 2011 року відповідач в
квитанціях вказував розрахункові
показники лічильника газу, а не
фактичні. Тому, до розрахунку були
прийняті показники 53410 м/куб. з
урахуванням оплати, що надійшла, станом
на 01.03.2011 року переплата склала 2,81 грн.
нарахування по особовому рахунку за
період 2010 – 2014 роки здійснюється по
роздрібній ціні, встановленої для
цінової категорії споживачів з річним
обсягом споживання не більше 6000 м/куб.
на рік., до 01.05.2014 року 1 м/куб. – 1,098 грн.
За використаний газ відповідач боргу
не сплачує, про необхідність погашення
заборгованості попереджався, але до
теперішнього часу їхні вимоги не
задоволені, сума заборгованості не
сплачена.

Представник позивача в
судовому засіданні на вимогах
викладених в позові наполягала,
просила задовольнити їх в повному
обсязі.

Відповідач в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав, в
задоволенні позову просив відмовити у
зв’язку із пропуском строку позовної
давності для подачі позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши письмові докази
у справі у їх сукупності, суд вважає
позов таким, що не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлені такі
факти й відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між
позивачем та відповідачем було
укладено типовий договір №9402 н від
20.07.2006 року про надання послуг з
газопостачання (далі Договір),
відповідно до якого, відповідач ОСОБА_2
є споживачем природного газу, а позивач
–постачальником природного газу,
договором №30413 від 18.11.2013 року про
надання населенню послуг з
газопостачання, надані послуги було
подовжено.

Відповідно до п.4.2.1., п.4.3.,
п.4.7. Договору плата за надані протягом
місяця послуги з газопостачання
вноситься не пізніше 10 числа
наступного місяця. При наявності
лічильника газу розрахунок Споживача
за надані послуги з газопостачання
проводиться за діючими цінами на
підставі фактичних показань
лічильника газу. У разі отримання
Споживачем субсидії та/або пільг з
оплати природного газу Споживач
вносить плату за надані послуги з
газопостачання у встановленому
законодавством порядку, що також
передбачено п.16, п.22, п.25 договору №30413
від 18.11.2013 року про надання населенню
послуг з газопостачання

Згідно п.29 Правил надання населенню
послуг з газопостачання, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 9 грудня 1999 р. № 2246 року зі змінами
(далі – Правила) споживач повинен
своєчасно вносити плату за надані
послуги з газопостачання.

Згідно п.17 Правил, розрахунковим
періодом для встановлення розміру
оплати послуг по газопостачанню є
календарний місяць. Плата за надані
протягом розрахункового періоду
послуги з газопостачання вноситься не
пізніше 10 числа наступного місяця.

Як вбачається з довідки
Новопсковської районної державної
адміністрації Луганської області №577
від 20 вересня 2010 року, ОСОБА_3 (дружина
відповідача по справі) дійсно
працювала в Новопсковській
газопроводській ОСОБА_4 ступенів і
згідно ст.57 Закону України «Про освіту»
має право на безоплатне користування
житлом з опаленням і освітленням у
межах встановлених норм.

Зазначена пільга була надана в межах
встановлених норм, відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№879 від 1 серпня 1996 року «Про
встановлення норм користування
житлово-комунальними послугами
громадянами, які мають пільги щодо їх
оплати» (яка діяла на час виникнення
спору) та складає 346,5 м/куб. щомісячно в
опалювальний період.

Актом перевірки №315 від 21 лютого 2011
року, за адресою відповідача –
вул.Леніна, 63 смт.Новопсков Луганської
області, зафіксовано показники
лічильника газу – 53410 м/куб.

Згідно квитанції відповідача оплати за
природний газ за лютий 2011 року,
відповідачем за використаний
природний газ було сплачено 84, 40 грн., з
показниками лічильника газу на початок
місяця – 37691 м/куб., на кінець – 38111
м/куб.

Відповідно до розрахунку
позивача по нарахуванню за
використаний природний газ (далі –
Розрахунок), заборгованість
відповідача ОСОБА_2 перед позивачем за
спожитий природний газ, за період з
березня 2011 року по грудень 2013 року
становить 462,20 грн., та станом на 01.05.2014
року – 461,20 грн.

Згідно пояснень відповідача ОСОБА_2,
які підтвердила представник позивача,
відповідач до березня 2011 року,
щомісячно сплачував кошти за спожитий
природний газ, але в квитанціях про
оплату вказував показники лічильника
газу, зменшуючи їх на кількість кубів
газу, які повинна була оплачувати
держава, відповідно до наданої пільги
його дружині ОСОБА_3, що передбачена
ст.57 Закону України «Про освіту».

Відповідно до п.12 Правил
розрахунки за надані послуги з
газопостачання можуть провадитися: за
розрахунковими книжками; за платіжними
документами, які виписуються
газопостачальним підприємством.
Порядок і форма розрахунку
визначаються у договорі.

Згідно п.20 договору №30413 від 18.11.2013
року про надання населенню послуг з
газопостачання, плата за послуги
вноситься на поточний рахунок із
спеціальним режимом використання, який
зазначається в розрахунковій
книжці/платіжному документів
Споживача.

Як вбачається з квитанцій відповідача
оплати за природний газ за період з
лютого 2011 року по грудень 2013 року,
відповідачем було спожито 26817 м/куб.
природного газу, а сплачено – 5544,3 грн.,
що підтверджується відповідними
квитанціями.

Згідно Розрахунку, відповідачу
станом на 01.03.2011 року, за лютий 2011 року,
нараховано суму заборгованості у
розмірі 589,08 грн.

Відповідно до Розрахунку, за даними
обліку позивача, відповідач за період з
лютого 2011 року по травень 2014 року,
фактично спожив 13404 м/куб. природного
газу.

Згідно квитанцій відповідача та
розрахунку позивача по нарахуванню за
використаний природний газ від 23
жовтня 2014 року, відповідачем за період
з лютого 2011 року по травень 2014 року було
спожито 13404 м/куб. природного газу,
сплачено – 6010,5 грн.

Отже, відповідачем за надані послуги
з газопостачання, спожитий природний
газ - 13404 м/куб., за період з лютого 2011
року по травень 2014 року, було сплачено
6010,5 грн., відповідно до квитанцій
відповідача, що підтверджується
розрахунком позивача від 23 жовтня 2014
року.

Таким чином, з урахуванням
зазначеного, суд дійшов висновку, що
заборгованість відповідача перед
позивачем у розмірі 461,20 грн., виникла до
березня 2011 року.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_3 пояснила, що відповідач по
справі її чоловік. Вона, відповідно до
ст.57 ЗУ «Про освіту», має пільгу,
оскільки раніше працювала
педагогічним працівником в сільській
місцевості та проживає в ній.
Заборгованість відповідача перед
позивачем утворилася у зв’язку з тим,
що з 1997 року по 2011 рік пільга, якою вона
користується, не враховувалася в
розрахунки за спожитий природний газ.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
ЦК України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

У чинність ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Згідно ч.1 ст.257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Оскільки, позивач звернувся до суду з
даним позовом 05.06.2014 року, а
заборгованість відповідача перед
позивачем за спожитий природний газ у
сумі 461,20 грн. виникла станом на 1
березня 2011 року та від відповідача
надійшла заява про застосування строку
позовної давності, то суд, у чинність ч.4
ст.267 ЦК України, вважає необхідним
застосувати строк позовної давності по
виконанню відповідачем зобов’язання
щодо сплати заборгованості за спожитий
природний газ.

В силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених, ст.61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі, виникає
спір. Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Таким чином, на основі повно і
всебічно з’ясованих обставин, доказів,
досліджених в судовому засіданні,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв’язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
підлягають застосуванню до цих
правовідносин, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Луганськгаз» філія Новопсковське
міжрайонне управління по експлуатації
газового господарства задоволенню не
підлягають.

Оскільки суд дійшов до висновку про
відмову в задоволенні позову, то
позивачу понесені ним судові витрати, у
чинність ст.88 ЦПК України, не
відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,60,88,212-215,218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Луганськгаз» філія Новопсковське
міжрайонне управління по експлуатації
газового господарства до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за спожитий
природний газ, відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано апеляційному суду
Харківської області через
Новопсковський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: