Справа № 666/5716/14-ц
Провадження № 2/666/2473/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
29.10.2014 року, Дніпровський районний суд
м. Херсона у складі:
головуючої судді Рядчої Т.І.
при секретарі Гуменюк Н.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Херсоні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення коштів за договором позики,
Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом, посилаючись на те, що між ним
та ОСОБА_2 22.07.2014 року був укладений
договір позики, згідно якого ОСОБА_1
передав відповідачу грошову суму у
розмірі 2500 гривень, а останній
зобов'язався їх повернути у строк до
31.07.2014 року, але до теперішнього часу
відповідач не повернув займані кошти.
Також у розписці зазначено, що у разі
прострочення строку виконання
зобов'язання буде нараховуватися штраф
в розмірі 100 грн. за кожен день
прострочення платежу після 31.07.2014 року.
На підставі викладеного просить суд
стягнути з відповідача на його користь,
заборгованість за договором позики у
сумі 2500 гривень та штраф в сумі 1200 грн.
Судові витрати покласти на
В судове засідання позивач не з`явився,
надав до суду заяву у якій просив суд
розглянути справу у його відсутність,
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі, проти винесення заочного
рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
засідання повідомлений належним чином,
причину неявки суду не повідомив.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики
укладається у письмовій формі, якщо
його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, 22.07.2014 року був укладений
договір позики, згідно якого ОСОБА_1
передав відповідачу 2500 гривень, а
останній зобов'язався їх повернути у
строк до 31.07.2014 року.

На виконання умов договору позики
ОСОБА_1 передав відповідачу 2500 гривень,
що підтверджується розпискою.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Відповідно до ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

З пояснень позивача та матеріалів
справи вбачається, що в передбачений
строк відповідач не повернув позичені
кошти, чим порушив свої зобов'язання по
договору позики від 22.07.2014 року, тому
позивач має право вимагати від
відповідача стягнення штрафу за
прострочення сплати боргу за договором
позики.

Отже, враховуючи вище наведене,
необхідно стягнути з відповідача на
користь позивача штраф за прострочення
сплати боргу за договором позики в сумі
1200 грн., з розрахунку (12 днів х 100 грн.) за
період з 01.08.2014 р. по 12.08.2014 р.

Згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджено
судові витрати, які в даному випадку
складаються з 243,60грн. сплаченого
судового збору.

Керуючись ст.ст.526, 530, 625, 629, 1046, 1047, 1049 ЦК
України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 213, 215, 295
ЦПК України, суд, -

в
и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
коштів за договором позики -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_1, основний борг в сумі 2500
грн. та штраф в сумі 1200 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення до Дніпровського
районного суду м. Херсона.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Т.І.Рядча