Провадження № 2/641/267/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року

Комінтернівський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого - судді Григор'єва Б.П.

при секретарі - Вакуленко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою про поділ майна, в
якому просила визнати за нею право
власності на 2/3 частини квартири
АДРЕСА_1, надалі позовні вимоги
уточнила та просила поділити майно, що
є спільною сумісно власністю, визнавши
за нею право власності на ? частину
зазначеної квартири, на пилосос LG
Electronics VC 7D 81 HTU, телевізор- Samsung LE 40 C350, DVD -
програвач DESO 8000/4800, пральну машину
Electrolux EWS 10410W, плиту газову Indesit K 3G 21S (x)R,
кухонну витяжку Jet Air FS301 1M 50 IX, кухонний
гарнітур, холодильник, систему
супутникового телебачення Openbox X-800, а за
відповідачем - право власності на
диван «Порту», персональний комп'ютер з
периферійними пристроями, електричний
перфоратор - П1150., кутову шлефмашину
blaucraft bws 125-880, ударне свердло blaukraft bsb 510e,
пилку лобзикову електричну ПЛЄ-100,
імпульсний автоматичний зарядний
пристрій «ЗУ-3000», акумулятор 6СТ-60
Делфі, електричну пилку Einhell KSE 2000/1,
електричний акумулятор шуруповерт Einhell
BAS 18-2/1H, обертовий колонковий
перфоратор Hegmann HBH 850E.

Позивач посилалась на те, що 29.12.1999 року
було зареєстровано шлюб між нею та
ОСОБА_2 в Пономаренківській сільраді
Харківського району Харківської обл.,
актовий запис №21.

В період шлюбу подружжям було придбано
таке нерухоме майно, як двокімнатна
квартира в м.Харкові за адресою:
АДРЕСА_1. Окрім того, за час шлюбу було
придбане рухоме майно, речі: пилосос LG
Electronics VC 7D 81 HTU - 666,32 грн., телевізор Samsung LE
40 C530 - 5933,00 грн., DVD - програвач Deso 8000/4800 -
219,00 грн., пральна машина Elektrolux EWS 10410W -
2527,42, диван «Порту» - 3200,00 грн., плита
газова Indesit K 3G 21S (x) R - 1820,00 грн., витяжка
кухонна Jet Air FS301 1M 50 IX - 426,30 грн.,
персональний комп'ютер з периферійними
пристроями (монітор, акустичні прибори,
принтер, сканер, клавіатура, мишка) -
8200,00 грн., система супутникового
телебачення Openbox X-800 - 1000,00 грн., кухонний
гарнітур - 2500,00 грн., електричний
перфоратор - П1150 - 753,53 грн., кутова
шлефмашина blaucraft bws 125-880 - 285,00 грн.,
ударне свердло blaukraft bsb 510e - 460,00 грн.,
пилка лобзикова електрична ПЛЕ-100 - 286,54
грн., імпульсивний автоматичний
зарядний пристрій «ЗУ-3000» - 348.00 грн.,
акумулятор 6СТ-60 Делфі - 240,00 грн.,
електрична пилка Einhell KSE 2000/1 - 700,00 грн.,
електричний акумулятор шуруповерт Einhell
BAS 18-2/1H - 742,5 грн., обертовий колонковий
перфоратор Hegmann HBH 850E - 870,00 грн., кузов на
автомобіль ВАЗ 21063 - 3000,00 грн., всього на
суму - 34177,61 грн.

Вона з дітьми змушена проживати у своєї
матері, у її власному будинку, оскільки
ОСОБА_2 свідомо створив їй неможливі
для подальшого спільного проживання
умови та заборонив брати із собою
будь-які речі, крім власного одягу та
предметів першої необхідності.
Оскільки двоє неповнолітніх дітей
постійно проживають з нею, повністю
перебувають на її утриманні, ОСОБА_2
взагалі не дбає про їх матеріальне
забезпечення, то вона вважає за можливе
при вирішенні спору відступити від
засади рівності та збільшити її долю.

В судовому засіданні ОСОБА_1, її
представник уточнені позовні вимоги
підтримали та просили їх задовольнити,
позивачка наполягала на тому, що майно
визначене в позовній заяві
придбавалось за спільні грошові кошти
подружжя.

ОСОБА_2, його представник заперечували
проти задоволення вимог ОСОБА_1
посилаючись на те, що позивач
безпідставно та необґрунтовано
просить визнати за нею право власності
на 1/2 частину квартири, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1. Рішенням
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 22.06.2012 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 25.09.2012 року,
встановлено, що квартира АДРЕСА_1, була
придбана за особисті грошові кошти
ОСОБА_2 та його малолітнього (на той час)
сина ОСОБА_3 від першого шлюбу. Отже, на
сьогоднішній день співвласниками
спірної квартири є ОСОБА_2 та ОСОБА_3
(батько та син), які в рівних частках
володіють квартирою АДРЕСА_1, і саме
вони несуть тягар утримання даної
квартири, що підтверджується
матеріалами справи. Окрім того, на
думку відповідача, позивач також не
надала жодного доказу на обґрунтування
частини вимог, що стосуються рухомого
майна: пилососа LG Electronics VC 7D 81 HTU,
телевізора - Samsung LE 40 C350, DVD - програвач DESO
8000/4800, пральну машину Electrolux EWS 10410W, плити
газової Indesit K 3G 21S (x)R, кухонної витяжки
Jet Air FS301 1M 50 IX, системи супутникового
телебачення Openbox X-800, то документи на це
майно відсутні і придбання цього майна
під час шлюбу не доведено.

Свідок ОСОБА_4, яка є матір'ю ОСОБА_2,
пояснила що квартира по вул. С.Грицевця
в м. Харкові належала ОСОБА_2 та ОСОБА_3
Для поліпшення житлових умов вони
вирішили продати зазначену квартиру та
купити більшу. Половина грошей від
продажу квартири по вул. С.Грицевця в м.
Харкові зберігалися у неї, інша
половина - в опікуна ОСОБА_3 Вона
особисто віддала ці кошти своєму сину
для покупки квартири АДРЕСА_1. Жодних
особистих коштів ОСОБА_1 на покупку
квартири АДРЕСА_1 не витрачала.

Свідок ОСОБА_5, яка є матір'ю ОСОБА_1,
пояснила, що її донька в 1997 році
познайомилась із ОСОБА_2 і стали
проживати разом однією сім'єю, в 1999 році
вони зареєстрували шлюб. Увесь час вони
проживали в неї в будинку, відкладали
гроші для купівлі квартири. В 2000 році
ОСОБА_2 продав квартиру на «Роганському
житловому масиві» а потім за 4000 доларів
США купили квартиру АДРЕСА_1 за кошти,
що разом відкладали. Зі слів ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 їй відомо, що вони додали
половину коштів для придбання квартири
АДРЕСА_1.

Оцінюючи докази свідків, суд приходить
до висновку що показання свідка ОСОБА_4
є послідовними, не суперечать доказам у
справі та поясненням відповідача; до
пояснень свідка ОСОБА_5 суд ставиться
критично, оскільки свідок особисто, при
придбанні спірної квартири не була
присутня, обставини, пов'язані з
продажем квартири по вул. С.Грицевця та
придбанням квартири по Садовому
проїзду, їй невідомі.

Суд, вислухавши пояснення позивача та
відповідача, їх представників, свідків,
дослідивши докази, матеріали справи,
приходить до наступного.

29.12.1999 року було зареєстровано шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в Пономаренківській
сільраді Харківського району
Харківської обл., актовий запис №21, що
підтверджується копією свідоцтва про
одруження. /а.с 14/

Від даного шлюбу є двоє дітей: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.
/а.с. 5,6/

14.07.2000 року ОСОБА_2 та опікун ОСОБА_3
ОСОБА_8, яка діяла за згодою опікунської
ради (рішення виконавчого комітету
Орджонікідзевської районної ради
м.Харкова від 11.07.2000р. №118/47), продали
квартиру АДРЕСА_3, яка належала ОСОБА_2
та його сину, ОСОБА_3 в порядку
приватизації. Продаж було здійснено за
7512, 00 грн./а.с. 182/

Через півтора місяця після продажу
зазначеної квартири, а саме 30.08.2000 року
ОСОБА_2 придбав за договором
купівлі-продажу квартиру за адресою:
АДРЕСА_1 за грошові кошти, отримані від
продажу квартири АДРЕСА_3, а саме за 7150,00
грн. /а.с.181/

Дані факти були встановлені рішенням
Комінтернівського районного суду
м.Харкова від 22.06.2012 року, що набрало
чинності, а також ухвалою апеляційного
суду Харківської області від 25.09.2012
року./а.с. 174-178/

Зокрема, рішенням встановлено, що
«ствердження ОСОБА_1 про те, що свою
частку грошей від продажу квартири
АДРЕСА_3 її чоловік ОСОБА_2, витратив на
сімейні потреби та вона додала свої
особисті грошові кошти на придбання
двокімнатної квартири АДРЕСА_1, не
знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні та відповідачкою не надано
жодного доказу про підтвердження цього
факту». Співвласниками спірної
квартири були та залишаються ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 (батько та син), які в рівних
частках володіють квартирою АДРЕСА_1,
та несуть тягар її утримання.

За ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи те, що шлюб був укладений до
набрання чинності СК України, а
розірваний був вже, коли діяв СК
України і спір про поділ майна виник
лише в 2012 році, суд вважає правильним
застосувати до даних правовідносин
норми Сімейного кодексу України, що
набрав чинності одночасно з набранням
чинності ЦК України, оскільки
відповідно до прикінцевих та
перехідних положень ЦК України щодо
цивільних правовідносин, які виникли
до набрання чинності ЦК України,
положення цього кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Сімейного
кодексу України особистою приватною
власністю дружини, чоловіка є: майно,
набуте нею, ним за час шлюбу, але за
кошти, які належали їй, йому особисто.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання.

Рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 22.06.2012 року, яке
набрало чинності, встановлено, що
квартира за адресою: АДРЕСА_1 була
придбана за грошові кошти, отримані від
продажу квартири АДРЕСА_3. Ствердження
ОСОБА_1 про те, що свою частку грошей від
продажу квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2
витратив на сімейні потреби, а вона
додала свої особисті кошти на
придбання двокімнатної квартири
АДРЕСА_1 не знайшли свого
підтвердження.

Таким чином суд приходить до висновку,
що ? частина квартири АДРЕСА_1 є
особистою приватною власністю ОСОБА_2,
оскільки була придбана ним за його
особисті кошти, отримані від продажу
квартири АДРЕСА_3, яка належала йому до
одруження.

Виходячи з викладеного, суд вважає за
необхідне відмовити ОСОБА_1 в
задоволенні позову про визнання за нею
права власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторонам судом роз»яснювалось їх право
заявляти клопотання, зокрема, щодо
подання доказів, витребування доказів,
та інші права, передбачені ст. 27 ЦПК
України.

Суд вважає за необхідне відмовити
ОСОБА_1 в частині визнання за нею права
власності на рухоме майно: пилосос LG
Electronics VC 7D 81 HTU, телевізор- Samsung LE 40 C350, DVD -
програвач DESO 8000/4800, пральну машину
Electrolux EWS 10410W, плиту газову Indesit K 3G 21S (x)R,
кухонну витяжку Jet Air FS301 1M 50 IX, кухонний
гарнітур, холодильник, систему
супутникового телебачення Openbox X-800,
оскільки позивачкою не надано жодних
доказів на підтвердження того,що це
майно було придбано, коли і ким, врешті
чи існує воно.

На підставі викладеного та керуючись
ст.57 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10,
57-61, 212-215 ЦПК України, Постановою
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним, та поділ
спільного майна подружжя», -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ майна подружжя -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги або в порядку ч. 1 ст.
294 ЦПК України.

Суддя: Б. П. Григор'єв