УХВАЛА

іменем україни

29 січня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Лесько А.О.,

Хопти С.Ф.,
Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за скаргою комунального
підприємства «Житомирське
трамвайно-тролейбусне управління»
Житомирської міської ради на рішення
та дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Житомирського районного управління
юстиції за касаційною скаргою
комунального підприємства
«Житомирське трамвайно-тролейбусне
управління» Житомирської міської ради
на ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 8 серпня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року комунальне
підприємство «Житомирське
трамвайно-тролейбусне управління»
(далі - КП «ЖТТУ») звернулось до суду з
указаною скаргою, посилаючись на те, що
постановою державного виконавця ВДВС
Житомирського РУЮ Тарнавської А.М. від
15 лютого 2013 року відмовлено в
прийнятті до провадження виконавчого
документа та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2-1041, виданого 31
січня 2013 року Житомирським районним
судом Житомирської області, у зв'язку з
тим, що виконавчий документ не
відповідає вимогам ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження», а саме у
виконавчому документі відсутній
індивідуальний ідентифікаційний номер
суб'єкта господарювання. Вважало
зазначену постанову державного
виконавця незаконною, оскільки такі
дані зазначаються у виконавчому
документі при їх наявності та не є
обов'язковими реквізитами виконавчого
документу, у зв'язку з чим просило
визнати неправомірними дії державного
виконавця щодо ухвалення постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження.

Ухвалою Житомирського районного суду
Житомирської області від 12
квітня 2013 року скаргу КП «ЖТТУ»
Житомирської міської ради задоволено.
Скасовано постанову державного
виконавця ВДВС Житомирського РУЮ
Тарнавської А.М. з приводу відмови у
відкритті виконавчого провадження
постановою від 15 лютого 2013 року з
приводу примусового виконання
виконавчого листа Житомирського
районного суду Житомирської області №
2 - 1041, виданий 31 березня 2013 року про
стягнення 134 грн 8 коп. Зобов'язано
державного виконавця ВДВС
Житомирського РУЮ Тарнавську А.М.
прийняти виконавчий документ
№ 2 - 1041, виданий Житомирським районним
судом Житомирської області від 31
березня 2013 року.

Ухвалою апеляційного суду
Житомирської області від 8 серпня
2013 року ухвалу суду першої
інстанції скасовано, постановлено нову
ухвалу про відмову у задоволенні
скарги КП «Житомирське
трамвайно-тролейбусне управління»
Житомирської міської ради.

У касаційній скарзі КП «Житомирське
трамвайно-тролейбусне управління»
Житомирської міської ради, посилаючись
на неправильне застосування судом норм
матеріального права й порушення норм
процесуального права, просить
скасувати судове рішення апеляційного
суду та залишити в силі судове рішення
суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Задовольняючи скаргу, суд першої
інстанції, виходив з того, що стягувач
обмежений у праві самостійно
витребувати конфіденційну інформацію
щодо боржника, а державний виконавець
відповідно до п. 3 ч. 3 ст.
11 Закону України «Про виконавче
провадження» наділений повноваженнями
на збір інформації, у тому числі
конфіденційної, під час здійснення
виконавчого провадження.

Такі висновки суду є правильними,
відповідають фактичним обставинам
справи та вимогам закону.

Скасовуючи ухвалу районного суду та
відмовляючи у задоволенні скарги,
апеляційний суд виходив із того, що
державним виконавцем було вірно
застосовано Закон України «Про
виконавче провадження» та правомірно
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження, оскільки виконавчий
документ не відповідав вимогам ст. 18
цього Закону через відсутність у
судовому наказі індивідуального
ідентифікаційного номера, що виключає
можливість проведення виконавчих дій.

Проте погодитись із таким висновком
апеляційного суду не можна, оскільки до
нього суд дійшов з грубими порушеннями
вимог закону та порушенням прав
стягувача на справедливий судовий
розгляд та виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону судове рішення
апеляційного суду не відповідає.

Судами встановлено, що постановою
державного виконавця ВДВС
Житомирського РУЮ Тарнавської А.М. від
15 лютого 2013 року відмовлено в прийнятті
до провадження виконавчого документа
та у відкритті виконавчого провадження
з примусового виконання виконавчого
листа № 2-1041, виданого 31
березня 2013 року Житомирським районним
судом Житомирської області про
стягнення зі ОСОБА_4 на користь
КП «ЖТТУ» 134 грн 08 коп. У
постанові зазначено, що виконавчий
документ не відповідає ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження»,
оскільки у ньому відсутні дата та рік
народження боржника, паспортні дані,
ідентифікаційний код.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження» у
виконавчому документі повинні бути
зазначені повне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по-батькові) (для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець при
здійсненні виконавчого провадження
має право з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну. Тобто, у разі не
зазначення індивідуального
ідентифікаційного номера
(реєстраційного номера облікової
картки платника податків) у рішенні
суду, судовому наказі, згідно із п. 3 ч. 3
ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець
може самостійно звернутися до
відповідного державного органу
державної податкової служби із запитом
про витребування довідки про
індивідуальний ідентифікаційний номер
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків) боржника.

Відмовляючи у відкритті виконавчого
провадження, державний виконавець не
врахував, що стягувач самостійно
обмежений правами отримати
конфіденційну інформацію щодо
боржника. Отримання такої інформації
судом після завершення розгляду справи
і видачі виконавчого листа, законом не
передбачена. Крім того, згідно зі ст. 32
Конституції України, ст. 302 ЦК України
ніхто без згоди особи не може збирати
та поширювати конфіденційну
інформацію про неї чи її персональні
дані.

Також державний виконавець залишив
поза увагою визначену ЦПК України
судову процедуру розгляду заяв про
видачу виконавчого листа. Так, суддя
видає виконавчий лист без проведення
судового засідання і без виклику
стягувача і боржника.

Таким чином, як державний виконавець,
так і апеляційний суд при розгляді
скарги на його дії не звернули уваги на
те, що в суду чи заявника відсутні
можливості без згоди боржника, який не
викликався до суду, отримати дані, про
які в своїй постанові зазначив
державний виконавець.

У зв'язку з викладеним, висновок суду
апеляційної інстанції, про те, що
державний виконавець правильно
відмовив у відкритті провадження,
оскільки виконавчий документ не
відповідає вимогам ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження», так як у
виконавчому документі відсутній
ідентифікаційний код боржника (номер і
серія паспорта у разі відмови від
прийняття коду) є таким, що не
відповідає нормам чинного
законодавства.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України,
установивши, що апеляційним судом було
скасовано судове рішення, ухвалене
згідно із законом, суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції і залишає в силі
судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу комунального
підприємства «Житомирське
трамвайно-тролейбусне управління»
Житомирської міської ради
задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Житомирської
області від 8 серпня 2013 року
скасувати, ухвалу Житомирського
районного суду Житомирської області
від 12 квітня 2013 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко