Справа № 152/1775/14-ц
У Х В А Л А

13 листопада 2014 року
Шаргородський районний суд Вінницької
області

в складі:

головуючого судді –
Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання –
Бабиної І.Д.,

розглянувши позовну заяву
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до
ОСОБА_1 про звернення стягнення, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору на стороні
відповідача, – ОСОБА_2,

встановив:

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до
Шаргородського районного суду з
позовом до ОСОБА_1 про звернення
стягнення, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
на стороні відповідача, – ОСОБА_2

Мотивуючи позовні вимоги позивач
зазначив, що, відповідно до укладеного
договору VIS0G9 від 20.05.2008 року,
ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 75000 грн.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 22,08 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом, з
кінцевим терміном повернення – 19.05.2018
року.

19.04.2008 року до укладеного договору №
VIS0G9 від 20.05.2008 року було укладено
додаткову угоду. Суму заборгованості,
що виникла в період від дати надання
кредиту до дати підписання додаткової
угоди зменшено на 611,72 грн., а саме:
відсотки у розмірі 0,00 грн., комісія у
розмірі 0,00 грн., пеня – 611,72 грн.

Відповідно до умов договору,
погашення заборгованості здійснюється
в наступному порядку: щомісяця в
період сплати позичальник повинен
надавати банку грошові кошти
(щомісячний платіж) для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інших витрат.

У порушення умов договору
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмету спору на стороні
відповідача ОСОБА_2 зобов’язання за
вказаним договором належним чином не
виконав.

У зв’язку з зазначеними
порушеннями зобов’язань за кредитним
договором третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
на стороні відповідача ОСОБА_2 станом
на 21.03.2014 року має заборгованість –
75118,52 грн., яка складається з наступного:
65633,05 грн. – заборгованість за кредитом,
2609,51 грн. – заборгованість по процентах
за користування кредитом, 47,00 грн. –
пеня за несвоєчасність виконання
зобов’язань за договором, а також
штрафи відповідно до договору: 6828,96
грн. – штраф (процентна складова).

В забезпечення виконання
зобов’язань за кредитним договором
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачка
ОСОБА_1 20.05.2008 року уклали договір
іпотеки № VIS0G9.

Згідно з договором іпотеки, відповідач
надав в іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру загальною площею 52,20 кв. м.,
житловою площею 31,90 кв. м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1. Майно
належить відповідачу на праві
власності на підставі свідоцтва про
право власності. Обумовлена сторонами
договору іпотеки ціна предмету іпотеки
дорівнює 140000 грн.

Вище вказані обставини
підтверджуються кредитним договором,
договором іпотеки, іншими документами.

Згідно з ч.1 ст. 33 ЗУ «Про
іпотеку», у разі невиконання боржником
основного зобов’язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов’язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про
іпотеку», у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду
зазначаються і спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
публічних торгів або із застосуванням
процедури продажу, встановленою
статтею 38 цього Закону, яка передбачає
право іпотекодержателя на продаж
предмета іпотеки будь-якій особі –
покупцеві. Названі та інші
повноваження, надані іпотекодержателю
іпотекодавцем на здійснення дій з
продажу предмету іпотеки від імені
іпотекодавця будь-якій особі покупцеві
у разі порушення основного
зобов’язання, містяться у договорі
іпотеки, укладеному між відповідачем
та позивачем, у розділі, що містить
застереження про задоволення вимог
іпотекодержателя. На момент укладення
договору іпотеки сторони прийшли до
взаєморозуміння, що перелік зазначених
у договорі іпотеки повноважень з
продажу предмету іпотеки
іпотекодержателем не є вичерпним.

Договором іпотеки,
укладеним між відповідачем та
позивачем, передбачене право
іпотекодавця на реєстрацію у предметі
іпотеки інших осіб лише при умові
отримання від іпотекодержателя
письмової згоди на такі дії. Враховуючи
той факт, що іпотекодержатель не
надавав своєї згоди на відповідну
реєстрацію осіб за адресою предмету
іпотеки, позивач вважає, що реєстрація
осіб у предметі іпотеки є порушенням
умов цивільно-правового договору та
статті 629 ЦК України і зняття таких осіб
з реєстраційного обліку є захистом
прав іпотекодержателя та повинно
відбуватись на підставі рішення суду.

Згідно з ч.2 ст.39 ЗУ «Про
іпотеку», одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет
іпотеки суд за заявою іпотекодержателя
вправі винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ
«Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України, –
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців. Відповідач підлягає
виселенню з житла, яке є предметом
іпотеки, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.

Крім того, відповідно до
ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», громадяни України, іноземці
та особи без громадянства реєструють
своє місце проживання. В ст. 3 ЗУ «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»,
встановлено, що реєстрація – це
внесення відомостей до паспортного
документа про місце проживання або
місце перебування із зазначеними
адресами житла особи та внесенням цих
даних до реєстраційного обліку
відповідного органу. За цією адресою
особа має право проживати, на неї
надсилаються усі офіційні документи,
відповідно до даних про реєстрацію
нараховуються усі комунальні послуги
і таке інше. Наявність осіб,
зареєстрованих по квартирі, на яку
звертається стягнення, негативно
відобразиться на її ціні, а також буде
перешкоджати реалізації цього
предмета іпотеки.

Згідно з ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється на підставі остаточного
рішення суду про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням.

Просить в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
VIS0G9 від 20.05.2008 року в розмірі 75118,52
грн.:

- звернути стягнення на квартиру №18
загальною площею 52,20 кв.м., яка
розташована за адресою: вул. Леніна,
буд. 273, м. Шаргород Вінницької області
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з
укладанням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, з
отриманням витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях з
можливістю здійснення позивачем всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки;

- виселити відповідача та інших осіб,
які зареєстровані та/або проживають у
квартирі (предмет іпотеки),
розташованій за адресою: АДРЕСА_1;

- стягнути з відповідача судові
витрати.

13.11.2014 року представник позивача –
ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності
№ 2287-К-О від 10.07.2014 року, подала до суду
заяву про розгляд справи у її
відсутності та залишення позову ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
на стороні відповідача – ОСОБА_2 без
розгляду (а.с.65).

В судове засідання відповідачка ОСОБА_1
та третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
на стороні відповідача, – ОСОБА_2 не
з’явилася, про дату, час і місце
судового розгляду справи
повідомлялися належним чином, про
причини неявки – не повідомили.

В судове засідання не з’явилися всі
особи, які беруть участь в справі, хоча
і були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового розгляду, при
цьому представник позивача ОСОБА_3
заявила клопотання про розгляд справи
за її відсутності, перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні
немає, тому суд вважає, що справу можна
розглянути без здійснення фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК
України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України,
суд постановляє ухвалу про залишення
заяви без розгляду, якщо позивач подав
заяву про залишення позову без
розгляду.

Оскільки представник позивача –
ОСОБА_3 просить залишити позов ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору,
– ОСОБА_2, без розгляду, то суд вважає,
що дана заява про залишення позову без
розгляду підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.207 ч.1 п.5, 210 ЦПК
України, суд

ухвалив:

Позовну заяву Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору на стороні відповідача,
– ОСОБА_2 – залишити без розгляду.

Роз’яснити, що позивач
вправі повторно звернутися до суду з
цим же позовом у загальному порядку.

На ухвалу може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
Вінницької області через
Шаргородський районний суд протягом
п’яти днів з дня її проголошення. У
разі, якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя: