КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/9615/13-ц
Провадження № 2/520/2262/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді
Петренка В.С.

при секретарі -
Харитоновій І.С., Лебедюк І.О.,

Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Одесі цивільну
справу за позовом

ОСОБА_3

до ОСОБА_4

про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Київського
районного суду м. Одеси з позовною
заявою до ОСОБА_4, в якій просить суд
зменшити розмір аліментів, що
стягуються з нього на користь ОСОБА_4 на
підставі рішення Київського районного
суду м. Одеси від 17 вересня 2012року по
цивільній справі №1512/3305/2012 на
утримання дитини - доньки ІНФОРМАЦІЯ_1 у
твердій грошовій сумі з 500грн. до 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
дня набрання рішення суду законної
сили до досягнення дитиною повноліття,
щомісячно.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на те, що
рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 17 вересня 2012року з нього на
користь ОСОБА_4 було стягнуто аліменти
на утримання дитини - доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі
500,00грн. до досягнення дитиною
повноліття, починаючи з 02.03.2012року,
щомісячно.

Позивач зазначає, що під час розгляду
справи про стягнення з нього аліментів,
він особисто повідомив суд, що не може
сплачувати аліменти у розмірі,
зазначеному у позовній заяві, оскільки
він не працевлаштований, відповідно у
нього немає доходів, а також зазначив,
що подарував доньці двокімнатну
квартиру в якості сплати майбутніх
аліментів.

Крім того, позивач вказує на те, що його
матеріальний стан на даний час не дає
можливості сплачувати аліменти в
твердій грошовій сумі у розмірі
500,00грн., він не має можливості
влаштуватись на нову роботу за своєю
спеціальністю із заробітком,
необхідним та достатнім для утримання
не лише себе, але й своєї доньки.

З урахуванням викладеного, позивач
зазначає, що він не отримує протягом
півтора року заробітку чи будь-якого
іншого доходу, а тому не має можливості
сплачувати аліменти саме в тому
розмірі, який встановлений рішенням
суду, у зв'язку з чим, звернувся до суду
із відповідним позовом.

У судовому засіданні 24.01.2014року позивач
та його представник позовні вимоги
підтримали у повному обсязі та просили
суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 24.01.2014року
представник відповідачки просив
відмовити у задоволенні позову у
повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача, його
представника та представника
відповідача, суд дійшов висновку про
відмову у задоволенні позову, виходячи
з наступного.

Як встановлено судом у судовому
засіданні, позивач - ОСОБА_3 перебував у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 Від
даного шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них
народилася донька - ОСОБА_5.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 17.09.2012року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 11.12.2012року, вирішено
стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
аліменти на утримання доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500грн. щомісячно,
починаючи з 02.03.2012року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Зі змісту вказаного рішення суду
вбачається, що відповідач пояснив у
судовому засіданні, що на даний час не є
працевлаштованим, доходів не має, а
також те, що в якості сплати аліментів
подарував належну йому квартиру
неповнолітній доньці ОСОБА_5

Однак вказані відповідачем обставини
відносно того, що він подарував належну
йому квартиру неповнолітній доньці
ОСОБА_5 в якості забезпечення сплати
аліментів, не були прийняті судом до
уваги, оскільки відповідач не
представив суду нотаріально
посвідчений договір, який свідчить про
припинення права на аліменти для
дитини у зв'язку з передачею права
власності на нерухоме майно, а правова
необізнаність, на яку посилався ОСОБА_3
не є підставою для позбавлення його
обов'язку платити аліменти на
утримання неповнолітньої дитини.

З розрахунку заборгованості по
аліментам державного виконавця
першого Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Руцької О.В.
вбачається, що заборгованість по
аліментам ОСОБА_3 станом на 01.10.2013року
складає 9 467,74грн.

З довідки Одеського міського центру
зайнятості від 05.12.2013року за №5117/19/06,
яка була надана на виконання вимог
ухвали суду, вбачається, що ОСОБА_3,
зареєстрований в Одеському міському
центру зайнятості як безробітний з
06.07.2012року та на даний час перебуває на
обліку у Одеському міському центрі
зайнятості, його дохід за період з 13
липня 2012року по 31 грудня 2012року
становить 4 828,55грн.: за липень 2012р. -
527,87грн., за серпень 2012р. - 861,27грн., за
вересень 2012р. - 847,00грн., за жовтень 2012р. -
860,41грн., за листопад 2012р. - 860,00грн., за
грудень 2012р. - 872,00грн.

Згідно ст.180, ч.2 ст.181 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття. За
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення. Мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Згідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу
України частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного
кодексу України розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

У судовому засіданні позивач пояснив
суду, що при розгляді справи про
стягнення аліментів у суді першої
інстанції та апеляційної інстанції він
повідомив про те, що він не є
працевлаштованим та знаходиться на
обліку у Одеському міському центру
зайнятості як безробітний, про що надав
відповідну довідку.

Таким чином суд зазначає, що обставини,
на які посилається позивач в
обґрунтування заявленого позову про
зменшення розміру аліментів вже були
оцінені судом першої інстанції та
апеляційної інстанції при розгляді
справи про стягнення аліментів, розмір
аліментів було визначено у сумі 500грн.,
і з того часу обставини жодним чином не
змінились.

Приймаючи до уваги, що вищезазначеними
нормами закону передбачено, що розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках, а
обставини та докази, на які посилається
позивач в обґрунтування заявленого
позову жодним чином не доведені, і ці
докази вже надавалися суду та
досліджувалися ним при ухваленні
рішення про стягнення аліментів, яке
набрало законної сили, суд вважає за
необхідне відмовити у задоволенні
позову ОСОБА_3 про зменшення розміру
аліментів.

Керуючись ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України, суд
-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про зменшення розміру аліментів -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення його вступної та
резолютивної частини.

Суддя
Петренко В. С.