Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/4588/14 Головуючий у 1-й інстанції: Кардашенко О.А.
Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

Дзярука М.П.

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дебальцевського міського суду Донецької області від 03 грудня 2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2012 року ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає позивач за адресою: АДРЕСА_1. Порушуючи вимоги п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює платежі не в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 01.05.2012р. утворилася заборгованість в сумі 4892,30 грн., яка підлягає стягненню разом із інфляційними втратами та 3 % річних.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 4 892 грн. 30 коп., інфляційні втрати в сумі 4 080 грн. 18 коп., три проценти річних від простроченої суми - 801 грн. 40 коп. та судовий збір в розмірі 107,30 грн.

Рішенням Дебальцевського міського суду Донецької області від 03 грудня 2013 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» суму заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 4 892,30 грн. за період з 01.01.2007р. по 01.05.2012р., суму інфляційного збільшення в розмірі 4 080,18 грн., 3% річних в сумі 762,39 грн. та судовий збір в розмірі 53,65 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити в частині визначення суми приросту інфляції та 3 % річних, що підлягають стягненню з нього, визначивши їх в розмірі 1251,33 грн. та 407,45 грн. відповідно.

ОСОБА_3 в апеляційній не заперечує, що його борг за вказаний період складає 4 892,3 грн., але посилається на те, але суд неправильно стягнув з нього суму боргу з урахуванням інфляції та 3 % річних. Суду надав свій розрахунок та вважає, що методика за якою суд визначив розмір інфляції та 3 % річних не відповідає приписам актів цивільного законодавства.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 17 лютого 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Дебальцевського міського суду Донецької області від 03 грудня 2013 року в частині розміру інфляційного збільшення та судових витрат змінено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» інфляційне збільшення в розмірі 2 153,39 грн. та судові витрати у сумі 107,30 коп. В іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 року касаційну скаргу ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» задоволено частково. Рішення апеляційного суду Донецької області від 17 лютого 2014 року у частині стягнення інфляційних втрат скасовано та направлено справу у цій частині на новий розгляд до апеляційного суду Запорізької області.

Як зазначено в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 року, при розрахунку інфляційних втрат апеляційний суд правильно виходив із рекомендацій Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених у листі № 62-97р від 3 квітня 1997 року, а також врахував, що сума заборгованості ОСОБА_3 за надані комунальні послуги складається із щомісячних платежів. Водночас, апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права, оскільки розрахунок інфляційних втрат фактично здійснено за період із 1 січня 2007 року по 1 травня 2011 року (у розмірі 2 153 грн. 39 коп.), тоді як апеляційний суд зазначив період, за який позивач просив стягнути інфляційні втрати: з 1 січня 2007 року по 1 травня 2012 року. За такий же період заборгованість за житлово-комунальні послуги стягнув і суд першої інстанції.

З огляду на допущене порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи, рішення суду апеляційної інстанції у частині стягнення інфляційних втрат скасовано з направленням справи у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Таким чином, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині стягнення інфляційних втрат в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», за адресою: АДРЕСА_1.

Станом на 1 травня 2012 року розмір заборгованості за надані послуги становить 4 892 грн. 30 коп.

На підтвердження наявності та розміру заборгованості позивач надав до заявленого позову нарахування та здійснення оплати за опалення за період 1 січня 2007 року по 1 вересня 2011 року. При цьому, у вказаному розрахунку зазначені відповідні нарахування тільки за певні період, а з квітня по жовтень 2007р., з травня по листопад 2008р., з травня по листопад 2009р., з травня по жовтень 2010р. та з травня по вересень 2011р. нарахування за опалення не зазначені. У вказаному розрахунку містяться відомості, що заборгованість за надані послуги на 01.09.2011р. становить 4 892,30 грн. (а.с. 7).

Також, позивачем надано розрахунок нарахувань та оплати відповідачем послуг з надання холодної води, каналізації з 01.09.2011р. по 01.05.2012р., з якого вбачається, що за вказані послуги відповідач заборгованості не має, оскільки оплата за послуги відповідає нарахуванням щомісячно. У цьому розрахунку зазначено, що заборгованість за надані послуги на 01.05.2012р. становить 4892,30 грн. (а.с. 8).

Розрахунок позивача щодо вартості комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції, з яким погодився суд першої інстанції, не відповідає вимогам законодавства, тому рішення у цій частині підлягає зміні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власником приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) є фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку. Споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Загальними умовами виконання зобов'язання, що встановлені статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовими зобов'язаннями, у якому серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Згідно з п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегією суддів встановлено, що відповідач є належним споживачем комунальних послуг, які надавалися позивачем, ці комунальні послуги відповідач сплачував нерегулярно, тому повинен сплатити відповідні платежі. Але надані сторонами розрахунки суми боргу з урахуванням індексу інфляції зроблені невірно. Розрахунок інфляції треба робити виходячи з щомісячних нарахувань, і розрахунок індексу інфляції повинен провадитися на всю суму несплачених платежів за кожен місць прострочення сплати, сума заборгованості зі сплати платежів за попередні місяці не додається до наступних, а саме стягненню підлягає сума, виходячи з розрахунку:

січень 2007 року - заборгованість 265,64 грн., індекс інфляції - 1,840 - сума приросту за індексом інфляції - 223,14 грн..;

лютий 2007 року відповідно - 309,35 грн. - 1,831 - 257,07грн.;

березень 2007 року - 309,35грн.,- 1,820, -253,67грн.,

жовтень 2007 року -2,62 грн., -1,694, -1,82 грн.;

листопад 2007 року,-255,21грн.,-1,647,-165,12грн.

грудень 2007 року,-191,46грн.,-1,611,-116,98 грн.

Усього за 2007 рік - 1017,80 грн.

січень 2008 року - 261,28 грн. - 1,578 - 151,02 грн.;

лютий 2008 року - 348,63 грн. - 1,533 - 185,82грн.;

березень 2008 року - 314, 73 грн. - 1,493 - 155,16 грн.;

листопад 2008 року - 237,00 грн. - 1,337 -79,87 грн.;

грудень 2008 року - 326, 37 грн. - 1,317 - 103, 46 грн.;

Усього за 2008 рік - 675,33грн.

січень 2009 року - 326, 37 грн. - 1,290 - 94, 65 грн.;

лютий 2009 року - 283,87 грн. - 1, 254 - 72,10 грн.;

березень 2009 року - 114,73 грн. - 1,235 - 26,96 грн.;

листопада 2009 року - 153,00 грн. - 1,172 - 26,32 грн.;

грудень 2009 року - 161,28 - 1,159 - 25,64 грн.;

Усього за 2009 рік - 245,67 грн.

січень 2010 року - 262,80 грн. - 1,149 - 39,16 грн.;

лютий 2010 року - 259,76 грн. - 1,128 - 33,25 грн.;

березень 2010 року - 261,28 грн. - 1, 107 - 27,96 грн.;

квітень 2010 року - 72,36 грн. - 1,097 - 07,02 грн.;

жовтень 2010 року - 198,35 грн. - 1,070 - 13,88 грн.;

листопад 2010 року - 349, 14 грн. - 1,065 - 22,69 грн.;

грудень 2010 року - 349, 65 грн. - 1,061 - 21, 33 грн.;

Усього за 2010 рік - 165,29 грн.

січень 2011 року - 361, 28 грн. - 1,053 - 19,15 грн.;

лютий 2011 року - 322,83 грн. - 1,043 - 13, 88 грн.;

березень 2011 року - 361,28 грн. - 1,033 - 11,92 грн.;

квітень 2011 року - 228, 71 грн. - 1,019, - 4,35 грн.;

Усього за 2011 рік - 49,30 грн.

Усього з 01.01.2007 року до 01.05.2011 року інфляція склала 2 153,39 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розрахунок інфляційних втрат зроблено колегію суддів на підставі наданих позивачем доказів за період з 01.01.2007 року до 01.05.2011 року, оскільки за період з 01.05.2011р. по 01.05.2012р. необхідних для розрахунку відомостей ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» не надано.

Таким чином, доводи представника позивача про те, що розрахунок інфляційних втрат необхідно зробити по 1 травня 2012 року не ґрунтуються на матеріалах справи, розрахунок здійснено колегією відповідно до рекомендацій Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених у листі № 62-97р від 3 квітня 1997 року, за період із 1 січня 2007 року по 1 травня 2011 року у розмірі 2153 грн. 39 коп. на підставі наданих позивачем доказів.

У зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, на підставі ст. 309 ЦПК України, апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно задовольнити частково, а оскаржуване рішення змінити в частині розміру інфляційного збільшення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дебальцевського міського суду Донецької області від 03 грудня 2013 року по цій справі в частині розміру інфляційного збільшення змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькоблнерго» інфляційне збільшення в розмірі 2 153 (дві тисячі сто п'ятдесят три) грн. 39 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: