АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/3051/2014
Головуючий в І інстанції: Дригваль В.М.
Доповідач: Майданік В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року жовтня місяця 21 дня
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

головуючого: Майданіка В.В.

суддів: Бугрика В.В.,

Кутурланової О.В.

при секретарі: Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Високопільського
районного суду Херсонської області від
14 вересня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (треті особи -
Пригір'ївська сільська рада
Високопільського району Херсонської
області, відділ Держкомзему у
Високопільському районі Херсонської
області) про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

29 серпня 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з вказаним позовом, в якому з
посиланням на ст.ст.1216-1218, 1222, 1225 ЦК
України просила визнати за нею в
порядку спадкування за законом право
власності на земельну ділянку
загальною площею 4,40 умовних
кадастрових гектарів, розташовану на
території Пригір'ївської сільської
ради Високопільського району
Херсонської області, власника ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позов обґрунтований тим, що померла
ОСОБА_5 приходиться рідною сестрою її
(позивачки) батька ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживав з ОСОБА_5 до
дня її смерті в АДРЕСА_1. Після смерті
останньої її (позивачки) батько
спадщину не прийняв, тому вона вимушена
звернутися до суду з цим позовом.

Рішенням Високопільського районного
суду Херсонської області від 14 вересня
2012 року позов було задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
вказане рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
позові, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права.
Зокрема, зазначив, що участі в справі не
брав, про існування рішення дізнався
тільки у 2014 році. Також зазначив, що
вказаним судовим рішенням не
враховано, що він є чоловіком ОСОБА_5,
після смерті останньої (ІНФОРМАЦІЯ_2)
від спадщини не відмовився, на момент
її смерті був зареєстрований та
проживав разом з нею в АДРЕСА_1, а тому
на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України
вважається, що він прийняв спадщину.
Також зазначив, що позивачка приховала
від суду інформацію про те, що у
померлої ОСОБА_5 є єдиний спадкоємець
першої черги - її чоловік ОСОБА_2, тобто
він, заявник. Також вказав, що ухваленим
рішенням вирішено питання про його
права та обов'язки. Також вказав, що він
(заявник) є інвалідом війни та
інвалідом за станом здоров'я, людиною
похилого віку (89 років), своєчасно
оформити спадщину не міг через
відсутність оригіналу Державного акту
на земельну ділянку, який таємно забрав
рідний брат дружини ОСОБА_6, який
намагався усунути його від спадкового
майна. Після смерті своєї дружини його
забрав до себе в м.Кривий Ріг його зять,
який і досі здійснює догляд за ним.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню на таких підставах.

З матеріалів справи та встановлених
судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до копій свідоцтв про
народження (а.с.6), про укладення шлюбу
(а.с.7), про смерть (а.с.11), про смерть
(а.с.14) рішень Високопільського
районного суду від 22.06.2012 року та від
01.08.2012 року у справах за позовом
відповідно ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про
встановлення факту родинних відносин
(а.с.12, 18), про народження (а.с.8), про
укладення шлюбу (а.с.9), заяви (а.с.29):
ОСОБА_5, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 79
років, приходиться рідною сестрою
батька позивачки ОСОБА_3 (прізвище до
шлюбу - ОСОБА_6) ОСОБА_7 - ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3; рідна сестра
позивачки ОСОБА_4 (прізвище до шлюбу -
ОСОБА_6) ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 подала
11.09.2012 року приватному нотаріусу
Великоолександрівського районного
нотаріального округу ОСОБА_9 заяву про
відмову від спадщини після смерті
своєї рідної тітки ОСОБА_5 на користь
своєї рідної сестри ОСОБА_3; заяву
зареєстровано в реєстрі за №983.

На підставі Державного акту про право
власності на земельну ділянку від
12.08.2004 року ОСОБА_5 була власником
земельної ділянки загальною площею 4,40
умовних кадастрових гектарів,
розташованої на території
Пригір'ївської сільської ради
Високопільського району Херсонської
області; кадастровий номер земельної
ділянки :06:027:0026 (а.с.15).

За довідкою №161 від 24.05.2012 року
Заградівської сільської ради до дня
своєї смерті (ІНФОРМАЦІЯ_2) ОСОБА_5
проживала разом зі своїм рідним братом
ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 (а.с.17).

Згідно довідки №245 від 14.08.2012 року
Заградівської сільської ради та копії
паспорту позивачка зареєстрована з
18.06.2012 року та проживає в АДРЕСА_1 (а.с.13).

Матеріали справи не містять будь-яких
довідок чи постанов з приводу
відкриття спадщини чи подання заяв про
прийняття спадщини після смерті
спадкодавця ОСОБА_5.

Задовольняючи позов на підставі у тому
числі ст.ст.1266 та 1267 ЦК України, суд
виходив з того, що після смерті ОСОБА_5
відкрилася спадщина, оформленням
спадщини займався батько позивачки
ОСОБА_6, однак цього не зробив через
смерть, інших спадкоємців, крім
племінників, у померлої немає, рідна ж
сестра позивачки ОСОБА_4 відмовилась
від спадщини на користь позивачки.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна, оскільки до нього
суд дійшов при неповному з'ясуванні
обставин справи та порушивши норми
матеріального і процесуального права,
що згідно з п.п.1 і 4 ч.1 ст.309 ЦПК України є
підставами для часткового скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення про часткове
задоволення позову.

При апеляційному розгляді до справи
була залучена копія заповіту від 04.05.2010
року, який посвідчений секретарем
Заградівської сільської ради
Високопільського району. Відповідно до
вказаного заповіту ОСОБА_5 заповіла все
своє майно, майнові права та обов'язки
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 Зазначений
документ був долучений до заяви
позивачки, що просила розглянути в
апеляційному суді справу за її
відсутності.

Отже, за наявності підстав мова може
йти про спадкування за заповітом. Однак
вказаний заповіт взагалі не був
предметом розгляду суду першої
інстанції, на нього також в
обґрунтування свого позову не робила
посилання позивачка, суд ухвалив
рішення на підставі ст.ст.1261, 1266 і 1267 ЦК
України, які регулюють спадкування за
законом, що передбачає відсутність
заповіту.

Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець,
який прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно, зобов'язаний
звернутися до нотаріуса за видачею
йому свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно.

Відповідно п.3 ст.34 Закону України
"Про нотаріат? нотаріуси вчиняють такі
нотаріальні дії, зокрема, видають
свідоцтва про право на спадщину.

Згідно п.23 постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30.05.2008
року "Про судову практику у справах про
спадкування? свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

В матеріалах справи відсутня відмова
нотаріуса в оформлені права на
спадщину, а позивачкою не надано
доказів на підтвердження факту
неможливості одержання в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину на земельну ділянку.

Крім того, у своєму позові позивачка не
зазначила підставу позову, а саме чи
вона хоче успадкувати спірну земельну
ділянку після смерті свого батька, який
згідно довідки на момент смерті
спадкодавця проживав разом з останньою
(хоча вона й зазначила, що він спадщину
не прийняв), чи після смерті
спадкодавця як спадкоємець п'ятої
черги, як племінниця померлої,
відповідно до ст.1265 ЦК України. Суд же
самостійно послався на ч.3 ст.1266 ЦК
України, яка до даних правовідносин
застосуванню не підлягає, оскільки
батько позивачки був живий на момент
смерті ОСОБА_5 При цьому, як зазначено
вище, ані позов, ані судове рішення
взагалі не містять посилань на
зазначений заповіт, отже не містять
обґрунтувань того, що він не підлягає
взяттю до уваги.

Суд же не уточнив позовні вимоги,
зокрема, і з урахуванням наявності
зазначеного заповіту, та розглянув
справу за відсутності позивачки на
підставі її заяви про розгляд справи за
її відсутності (а.с.24). Справу взагалі
було розглянуто за відсутності
будь-кого з учасників процесу (а.с.32).

До апеляційної скарги заявника були
долучені копії його паспорта,
посвідчення інваліда війни І групи,
свідоцтва про одруження, довідки №558
від 16.12.2013 року Заградівської сільської
ради, згідно з якими: заявник,
ІНФОРМАЦІЯ_6, що є ветераном війни -
інвалідом війни І групи, є чоловіком
ОСОБА_5, 1930р.н., шлюб зареєстровано 22.01.1957
року; до дня своєї смерті ОСОБА_5
проживала з чоловіком ОСОБА_2 в АДРЕСА_1
(а.с.37-39, 41).

Отже, у випадку відсутності
спадкування за заповітом, на підставі
ч.3 ст.1268 ЦК України вважається, що
заявник, як чоловік померлої, прийняв
спадщину після смерті своєї дружини
ОСОБА_5 і згідно зі ст.1261 ЦК України є
спадкоємцем першої черги за законом.

Оскільки відповідні рішення суду,
заповіт та інші документи, копії яких
долучені до матеріалів цієї справи, не
були предметом розгляду нотаріусу для
вирішення питання про видачу свідоцтва
про право на спадщину, тому позов не
підлягає судовому розгляду.

Крім того, відповідачем у справі
позивачка вказала свою рідну сестру
ОСОБА_4, яка відмовилася від спадщини, а
тому спір з нею щодо визнання права на
спадщину - відсутній.

Суд же на вказане уваги не звернув, не
уточнив позовні вимоги (або
спадкування за законом, або
спадкування за заповітом; якщо за
законом, то чи спадкування позивачки
після смерті свого батька чи після
смерті спадкодавця ОСОБА_5 як
спадкоємець 5 черги за ст.1265 ЦК України),
не взяв до уваги вказаний вище заповіт
та наявність спадкоємця першої черги
за законом (ОСОБА_2), що прийняв спадщину
і тому, у випадку спадкування за
заповітом, є таким, що має право згідно
ст.1241 ЦК України на обов'язкову частку у
спадщині. Крім того, суд першої
інстанції не врахував, що позов
пред'явлено до особи, з якою спір
взагалі відсутній. Таким чином, суд
прийшов до помилкового висновку про
задоволення позову ОСОБА_3 (яка, у
випадку спадкування за законом, є
родичем дальшого ступеня споріднення,
ніж ОСОБА_2).

Таким чином, апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду
слід скасувати й ухвалити нове рішення
про відмову в задоволені позову.

Оскільки заявник, як інвалід війни І
групи, звільнений від сплати судового
збору при поданні апеляційної скарги,
то відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України з
позивачки на користь держави слід
стягнути судовий збір в розмірі 497,28грн.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України,
ст.1261, ч.3 ст.1268 ЦК України, ч.1 ст.1297 ЦК
України, п.3 ст.34 Закону України "Про
нотаріат?, п.23 постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30.05.2008
року "Про судову практику у справах про
спадкування ?, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Високопільського районного
суду Херсонської області від 14 вересня
2012 року скасувати, ухвалити нове
рішення.

В задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4
(треті особи - Пригір'ївська сільська
рада Високопільського району
Херсонської області, відділ
Держкомзему у Високопільському районі
Херсонської області) про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за законом -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в розмірі 497,28грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і на нього може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
моменту його проголошення.

Головуючий:

судді: