У Х В А Л А

Іменем України

23 січня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого: Дроботі В.В.

суддів: Власова С.О., Бисаги Т.Ю.

при секретарі: Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою відповідача управління освіти,
молоді та спорту Міжгірської
райдержадміністрації на рішення
Міжгірського районного суду від 13
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 пред'явила до управління освіти,
молоді та спорту Міжгірської
райдержадміністрації позов про
поновлення на роботі та стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу.

Позивачка зазначала, що відповідач 30
серпня 2013 року звільнив її з посади
вчителя фізичної культури Пилипецької
ЗОШ I-III ступенів у зв'язку з
реорганізацією школи із скороченням
чисельності працівників. Посилаючись
на те, що у відповідача скорочення не
відбулось, а також на те, що при її
звільнені: був порушений порядок її
вивільнення, позивачка просила
задовольнити її вимоги.

Рішенням суду позивачку поновлено на
посаді вчителя фізкультури
Пилипецької спеціалізованої ЗОШ -
інтернату з поглибленим вивченням
окремих предметів I-III ступенів та на її
користь стягнуто 6393, 92 втраченого
заробітку за час вимушеного прогулу.

В апеляційній скарзі відповідач
просить рішення скасувати, ухваливши
нове, яким відмовити у позові. Вказує на
те, що у двох новоутворених навчальних
закладах с. Пилипець Міжгірського
району вакантних посад на час
звільнення позивачки не було, окрім
того забезпечення працівників, що
вивільняються, іншою роботою не
входить в обов'язок відповідача.
Висновок суду про те, що профспілкова
організація не обговорювала питання
дачі згоди позивачки на звільнення не
відповідає дійсності.

Колегія суддів вважає, що скарга до
задоволення не підлягає з таких
підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 235 КЗпП
України у разі звільнення без законної
підстави працівник повинен бути
поновлений на попередній роботі
органом, який розглядає трудовий спір.

Як встановив суд першої інстанції
позивачка була звільнена з роботи у
зв'язку із скороченням чисельності
працівників з порушенням чинного
трудового законодавства, тобто без
законних підстав.

Так, в порушення вимог ст. 43 КЗпП
України трудовий договір з позивачкою
був розірваний без згоди виборного
органу первинної профспілкової
організації, членом якої вона була.

З протоколу засідання профспілкового
комітету школи від 30 серпня 2013 року
видно, що в його порядок денний було
включено питання «Про скорочення
працівників та внесення змін до
штатного розпису Пилипецької ЗОШ І-ІІІ
ст.». В той же час в порушення вимог ч.2
ст. 43 КЗпП обгрунтоване подання
відповідача про розірвання трудового
договору з позивачкою до профкому не
надходило і не розглядалось, а
обставини, які зазначені у ст.43 КЗпП і є
обов'язковими для перевірки та
обговорення, профком щодо неї не
досліджував.

Окрім того, в порушення вимог ч.3 ст.42
КЗпП позивачка на засідання профкому
не запрошувалась, а питання щодо її
звільнення було прийняте у її
відсутності.

Враховуючи допущені порушення закону
суд першої інстанції відповідно до
вимог ч.9 ст. 43 КЗпП під час знаходження
даної справи у його провадженні
запитав у профкома згоду або відмову у
дачі згоди на звільнення ОСОБА_1

Є доведеним, що профком допущені ним
порушення закону та трудових прав
позивачки не усунув, а підтвердив
листом №63 від 11 листопада 2013 року
незаконність свого попереднього
рішення.

Отже, висновок суду про звільнення
позивачки без згоди первинної
профспілкової організації ґрунтується
на матеріалах справи та відповідає
вимогам закону.

Окрім того, суд першої інстанції
правильно встановив, що при звільненні
позивачки за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП відповідач
не дотримався також вимог ч.2 ст.40 КЗпП
України, яка зобов'язує його
забезпечити працівника іншою роботою.

Є доведеним, що штатна чисельність
педагогічних та непедагогічних
працівників Пилипецької ЗОШ І-ІІІ
ступенів до реорганізації становила 18,5
одиниць, а після її реорганізації у
двох новоутворених навчальних
закладах у цьому селі така чисельність
становить 20,75 одиниць.

Факт збільшення чисельності
працівників на 2,25 одиниці стверджений
штатними розписами, тарифікаційними
списками та розподілом навантажень,
наданих відповідачем.

Отже, після реорганізації школи, у якій
працювала позивачка, відбулося
збільшення чисельності працівників.

Вакантні посади, в т.ч. непедагогічного
працівника у новоутворених навчальних
закладах відповідач позивачці не
пропонував.

Таким чином, висновок суду про
недотримання відповідачем порядку при
звільненні, що призвело до порушення
трудових прав позивачки, відповідає
закону та ґрунтується на матеріалах
справи.

Доводи скарги до уваги прийняті бути не
можуть.

Дійсно, станом на 30 серпня 2013 року,
тобто на час звільнення позивачки
вакантних посад у двох новоутворених
навчальних закладах не було, але це
було пов'язано з незатвердженням нових
штатних розписів.

Нові штатні розписи були затверджені у
вересні 2013 року, тобто після звільнення
позивачки. Тоді ж було з'ясовано, що
внаслідок реорганізації відбулось
збільшення чисельності працівників
двох нових шкіл

Забезпечення працівника, що
вивільнюється, роботою є обов'язком
того органу, який звільняє працівника,
отже саме управління освіти, молоді та
спорту Міжгірської
райдержадміністрації повинно було
запропонувати позивачці одне з
вакантних місць.

Змістом протоколу №5 засідання
профкому школи від 30 серпня 2013 року та
листа цього органу №63 від 11 листопада
2013 року спростовуються доводи скарги
відповідача про те, що профспілкова
організація всебічно, повно та
об'єктивно розглянула питання дачі
згоди на звільнення позивачки. Як
зазначено вище, подання відповідача,
яке у відповідності до вимог ч.2 ст.43
КЗпП має бути обґрунтованим, щодо
позивачки до профкому Пилипецької ЗОШ
І-ІІІ ступенів взагалі не надходило.

Відповідно до положень ч.1 ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Міжгірського районного суду
від 13 листопада 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили після її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом 20 днів безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області
В.В. Дроботя