АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 681/77/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1773/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

у складі: головуючого судді
Купельського А.В.,

суддів: Фанди В.П., Спірідонової Т.В.

при секретарі: Дорощук
О.М.

з участю: представника апелянта
Коберського А.П., представника позивача
- ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю
«Понінківська картонно-паперова
фабрика» на рішення Полонського
районного суду Хмельницької області
від 17 липня 2014 року, по справі за
позовом ОСОБА_3 до з обмеженою
відповідальністю «Понінківська
картонно-паперова фабрика» про
поновлення на роботі, стягнення
середньої заробітної плати та
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_3, звертаючись до
суду з вказаним позовом, зазначав, що
працював у ТзОВ «Понінківська
картонно-паперова фабрика», 26.12.2013 року
було видано наказ про його звільнення
за п. 7 ст. 40 КЗпП за появу на роботі в
стані алкогольного сп'яніння.

Позивач вказує, що перевірку на стан
алкогольного сп'яніння належним чином
здійснено не було, з наказом про
звільнення його також не ознайомили.

У зв'язку з цим, ОСОБА_3 просив суд
скасувати наказ № 386-К ТОВ
«Понінківська картонно-паперова
фабрика» від 26.12.2013 року про його
звільнення з роботи, та зобов'язати
поновити на роботі позивача.

Стягнути з відповідача середній
заробіток за час вимушеного прогулу та
моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Рішенням Полонського районного суду
Хмельницької області від 17 липня 2014
року позов задоволено частково.

Наказ генерального директора
товариства з обмеженою
відповідальністю «Понінківська
картонно-паперова фабрика» №386 - К від 26
грудня 2013 року про звільнення ОСОБА_3 з
роботи відповідно

________________________________________________________________________
__

Головуючий у першій інстанції: Боб’як
Б.В. Категорія:53,
54, 55

Доповідач: Купельський А.В.

до п.7 ст.40 КЗпП України за появу на
роботі в нетверезому стані визнано
незаконним і скасовано.

ОСОБА_3 поновлено на посаді
машиніста ПРМ 5 розряду
паперово-картонного виробництва ТзОВ
«Понінківська картонно-паперова
фабрика» з 26 грудня 2013 року.

Стягнуто з ТзОВ «Понінківська
картонно-паперова фабрика» на користь
позивача, середній заробіток за час
вимушеного прогулу в сумі 14 411 грн. 34
коп. із вирахуванням відповідачем із
цієї суми податкових та інших
обов'язкових платежів, 3000 грн.
моральної шкоди - всього стягнуто 17 411
грн. 34 коп. та судові витрати по оплаті
правової допомоги адвоката в сумі 500
грн.

В решті частини позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ТзОВ
«Понінківська картонно-паперова
фабрика» в апеляційній скарзі просить
його скасувати та ухвалити нове, яким у
позові відмовити.

Вважає, що рішення прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
суперечать обставинам справи.

Посилається на те, що судом не надано
оцінку факту, що при затриманні ОСОБА_3
на прохідній у стані алкогольного
сп'яніння 25.12.2013 року, було складено акт.

Апелянт вказує, що судом не було взято
до уваги факт, якщо позивач був
незгодний з результатами алкотесту,
мав можливість протягом двох годин
пройти самостійне обстеження у
найближчій медичній установі, що
зроблено ним не було.

Також апелянт зазначає, що суд не
звернув уваги на недоведеність
позивачем його моральних страждань та
безпідставно стягнув судові витрати.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
ознайомившись з доводами апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.40 Кодексу
законів про працю України (далі - КЗпП
України) трудовий договір, укладений на
невизначений строк, може бути
розірваний власником або
уповноваженим ним органом в тому числі
і у випадку появи на роботі в
нетверезому стані.

До застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен, відповідно до вимог
ч.1 ст.149 КЗпП України, зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення.

Відповідно до п. 7.5 Правил
внутрішнього трудового розпорядку КПФ
перед застосуванням дисциплінарного
стягнення від працівника вимагається
письмове пояснення проступку. Відмова
працівника надати таке пояснення не є
перешкодою для застосування стягнення.
Про відмову надати роз'яснення
складається акт за підписом інших двох
працівників підприємства.

Відшкодування власником
моральної шкоди, відповідно до ст. 237-1
КЗпП України провадиться працівникові,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Судом встановлено, і це
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_3 працював в КПФ машиністом ПРМ 5
розряду паперово-картонного
виробництва (а. с. 3). 25.12.2013 року до
початку робочої зміни, яка починається
у 08 годині, близько 07 год. 30 хв. на
прохідній КПФ його не пропустила
охорона на територію підприємства за
підозрою, що він знаходиться в стані
алкогольного сп'яніння. Працівники
охорони працюють в охоронному
підприємстві - фізичної особи -
приватного підприємця ОСОБА_5, а
охорону КПФ здійснюють відповідно до
договору з КПФ про надання охоронних
послуг №01ОП-Д від 01.07.2013 року. На
підставі наказу генерального
директора ТОВ "ПКПФ" КПФ № 821 від 08.05.2013
року працівники охорони здійснюють у
разі потреби обстеження працівників
КПФ на стан алкогольного сп'яніння (а. с.
69-79). Працівники охорони пропонували
позивачу пройти обстеження із
застосуванням алкотестера. ОСОБА_3
відмовився від проходження обстеження,
про що був складений акт №14"А" (а. с. 18).
Службові особи КПФ не допустили
позивача до роботи. Наказом № 386 - К від
26.12.2013 року його звільнено з роботи за
появу на роботі в нетверезому стані (а.
с. 4). ОСОБА_3 притягався до
дисциплінарної відповідальності за
появу на роботі в нетверезому стані
10.07.2013 року та 31.10.2013 року (а. с. 23-26).
Правила внутрішнього трудового
розпорядку КПФ затверджені 12.11.2012 року
(а. с. 80-83).

Задовольняючи позов частково, суд
виходив з того, що у відповідача не були
відібрані письмові пояснення, не
запропоновано пройти обстеження на
стан алкогольного сп'яніння у
медичному закладі, не було складено
відповідних актів.

З таким висновком погоджується колегія
суддів апеляційного суду, оскільки
посадовими особами фабрики, пояснення
від ОСОБА_3 не відібрано, пропозиції
щодо проходження медичного огляду не
надано, акт про відмову позивачем
надання пояснення працівникам фабрики
та відмови від обстеження у медичному
закладі не складений. В судове
засідання відповідачі не надали
доказів цього.

Посилання апелянта, що судом не надано
оцінку факту, що 25 грудня 2013 року на
прохідній фабрики працівниками
охорони було складено акт про
перебування ОСОБА_3 у стані
алкогольного сп'яніння, що позивач мав
можливість протягом двох годин пройти
самостійне обстеження у найближчій
медичній установі, що зроблено ним не
було, що підтверджує правомірність
його звільнення є необґрунтованим і
спростовується вимогами ч.1 ст.149 КЗпП
України та змістом інструкції про
порядок направлення громадян для
огляду на стан сп'яніння в заклади
охорони здоров'я та проведення огляду з
використанням технічних засобів,
затвердженої наказом Міністерства
внутрішніх справ України, Міністерства
охорони здоров'я та Міністерства
юстиції України від 24 лютого 1995 року N
114/38/15-36-18.

Статтями 32, 33 зазначеної інструкції,
яка вказівкою МОЗ України від 28 травня
1996 року N 164 визнана діючою,
передбачається, що направлення на
огляд здійснюють крім інших, також
службові особи підприємств, установ і
організацій за місцем роботи особи, яка
направляється на огляд. Якщо особа
направляється з підприємства,
установи чи організації, у неї повинно
бути письмове звернення, завірене

відповідною печаткою. Допускається
проведення огляду за особистим

зверненням громадянина на підставі
його письмової заяви.

Особа, яка направлена на огляд за
письмовим зверненням

підприємств, установ чи організації
може прибути в заклад охорони

здоров'я як самостійно, так і в
присутності уповноважених

працівників цих підприємств. Особи,
які мають бути оглянуті в закладах
охорони здоров'я, повинні бути
доставлені до місця проведення огляду
не пізніше двох годин з моменту
встановлення підстав для його
проведення.

Посилання апелянта, що суд не
звернув уваги на недоведеність
позивачем його моральних страждань
суперечить вимогам ст. 237-1 КЗпП України.

Між тим, обґрунтованим є посилання
відповідача про безпідставність
стягнення судових витрат.

Судові витрати, відповідно до ст. 79 ЦПК
України, складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать
витрати на правову допомогу

Витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, відповідно до ст. 84 того ж
кодексу, несуть сторони.

Як вбачається з договору про надання
правової допомоги, від 24 січня 2014 року,
складеного між ОСОБА_3 та адвокатом
ОСОБА_2, позивач доручає повіреному
представляти його інтереси відповідно
до ст. ст. 27-31 ЦПК України.

Крім того, квитанція про сплату
позивачем коштів за правову допомогу
не відповідає вимогам викладеним
відповідно до вимог Закону України
«Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах».

За таких обставин, рішення в частині
стягнення витрат за правову допомогу
підлягає скасуванню, з відмовою у
задоволенні позову у цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія
суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Понінківська картонно-паперова
фабрика» задовольнити частково.

Рішення Полонського районного суду
Хмельницької області від 17 липня 2014
року в частині стягнення витрат на
правову допомогу скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити ОСОБА_3 в стягненні витрат на
правову допомогу.

В решті рішення залишити буз змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду
А.В. Купельський