Справа № 686/7108/14-ц
11 грудня 2014 р. м.
Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області у складі:
головуючої - судді Логінової С.М.,
при секретарі - Греховій Г.Ю.,
за участі позивача - ОСОБА_1,
за участю представника служби у
справах дітей - Пономарьова Р.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м.
Хмельницькому цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог - Служби у справах
дітей Хмельницької міської ради про
усунення перешкод у користуванні
житлом, вселення, стягнення моральної
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні житлом, вселення,
стягнення моральної шкоди, посилаючись
на те, що з 27.04.2006 р. і по теперішній час
вона зареєстрована у належній на праві
власності ОСОБА_4 кв. АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою ЖЕО ЖЕД 2 № 411
від 01.03.2014 року про склад сім'ї та
Після народження нею ІНФОРМАЦІЯ_1 році
сина ОСОБА_5 ОСОБА_4 дозволила їй
зареєструвати його в означеній
квартирі. З моменту його реєстрації і
до теперішнього часу жодних претензій
щодо проживання позивача та її
неповнолітнього сина у ОСОБА_4 не було.
Іншого житла у ОСОБА_1 немає.
Протягом тривалого часу (з 1994 р.) ОСОБА_1
проживала в цій квартирі та вела
спільне господарство, мала спільний
бюджет зі своєю бабусею ОСОБА_6 1922 р.н.
За проханням бабусі позивач і стала
членом родини, оскільки крім неї у
квартирі проживала її тітка-інвалід
ОСОБА_7 1955 р.н., яка перебувала на обліку
в Хмельницькому обласному
психоневрологічному диспансері та її
неповнолітня донька ОСОБА_8 1988 р.н.
Враховуючи те, що бабуся та ОСОБА_9
часто хворіли, опікуватися
відповідачем приходилося ОСОБА_1,
водити її до школи, годувати,
підтримувати порядок у квартирі.
Після смерті бабусі - ОСОБА_10 та ОСОБА_11
офіційним опікуном відповідача стала
мати позивача - ОСОБА_12, яка забрала її
проживати до себе у м. Городок. Після
закінчення відповідачем у 2004 р.
дев'ятого класу у м. Городку ОСОБА_4
повернулася в свою квартиру, де позивач
за її згодою залишилась проживати з нею
однією сім'ю. В даній квартирі вони вели
спільне господарство, витрачали гроші
на харчування, на придбання побутової
техніки, кабельного телебачення,
інтернету, капітального ремонту
квартири (заміни вікон, вхідних та
міжкімнатних дверей, сантехніки,
підлоги) разом оплачували комунальні
08 квітня 2014 року відповідач змінила
замок на вхідних дверях і почала
вимагати, щоб позивач звільнила
В квартирі знаходяться особисті речі
позивача, а саме: предмети домашнього
вжитку, побутова техніка, меблі, весь
одяг, грошові кошти, документи,
предмети її професійної діяльності.
Позивач просить зобов'язати ОСОБА_4 не
чинити перешкоди їй та її малолітньому
сину - ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження в користуванні кв. АДРЕСА_2.
Вселити ОСОБА_14 та її малолітнього сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження у
кв. АДРЕСА_2. Позивач також просить
стягнути з відповідача моральну шкоду.
У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала з підстав,
викладених у позовній заяві.
Відповідач у судове засідання не
з'явилась, повідомлена належним чином і
від неї не надійшло повідомлення про
причини неявки. Суд приходить до
висновку ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.
Позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.
Представник третьої особи - Служби у
справах дітей підтримав позов ОСОБА_1
Заслухавши пояснення позивача,
представника третьої особи, свідка,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу
України власник житлового будинку,
квартири має право використовувати
помешкання для власного проживання,
проживання членів своєї сім'ї, інших
осіб і не має права використовувати
його для промислового виробництва.
Частина 2 ст. 405 Цивільного кодексу
України передбачено, що член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Згідно ст. 9 Житлового кодексу, у разі
припинення сімейних відносин з
власником житлового будинку колишні
члени його сім'ї не втрачають права
користування займаним ними жилим
приміщенням. Та обставина, що особа є
власником жилого приміщення, а отже,
має охоронюване законом право
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
сама по собі не може бути підставою для
виселення інших осіб, які там
правомірно проживають.
Згідно ст. 156 Житлового кодексу України
право члена сім'ї власника житлового
будинку (квартири), який не є
співвласником, на користування цим
будинком (квартирою) обумовлене
наявністю сімейних відносин з
власником і спільного з ним проживання
Виходячи з вказаних вимог, особа може
бути визнана такою, що втратила право
на проживання, якщо вона вийшла зі
складу сім'ї останнього і перейшла
проживати в інше місце.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 на праві
власності належить кв. АДРЕСА_2. З 27.04.2006
р. і по теперішній час в означеній
квартирі зареєстрована ОСОБА_1, що
підтверджується довідкою ЖЕО ЖЕД 2 № 411
від 01.03.2014 р. про склад сім'ї та прописку,
а з ІНФОРМАЦІЯ_1 р. також зареєстрований
ОСОБА_15 - син позивача. Іншого житла у
Протягом тривалого часу - з 1994 р. ОСОБА_1
проживала у кв. АДРЕСА_2, та вела спільне
господарство, мала спільний бюджет зі
своєю бабусею ОСОБА_16 1922 р.н. В
означеній квартирі проживала також її
тітка-інвалід ОСОБА_7 1955 р.н., яка
перебувала на обліку в Хмельницькому
обласному психоневрологічному
диспансері та її неповнолітня донька
Після смерті бабусі - ОСОБА_10 та ОСОБА_11
офіційним опікуном відповідача стала
ОСОБА_12, яка проживала у м. Городку,
Хмельницької області.
З 2004 р. ОСОБА_4 стала проживати у кв.
АДРЕСА_2, де позивач за згодою
відповідача залишилась проживати в
означеній квартирі. Вели спільне
господарство: витрачали гроші на
харчування, на придбання побутової
техніки, проводили капітальний ремонт
квартири (заміни вікон, вхідних та
міжкімнатних дверей , сантехніки,
підлоги) разом оплачували комунальні
8 квітня 2014 року відповідач змінила
замок на вхідних дверях і почала
вимагати, щоб позивач звільнила
квартиру. В квартирі знаходяться
особисті речі позивача, а саме:
предмети домашнього вжитку, побутова
техніка, меблі, весь одяг, грошові
кошти, документи, предмети моєї
професійної діяльності.
Допитана у судовому засіданні як
свідок ОСОБА_17 підтвердила зазначені
Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що права позивача порушені.
Суд приходить до висновку, що слід
зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкоди
ОСОБА_1 та її малолітньому сину -
ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження у
користуванні кв. АДРЕСА_2.
Вселити ОСОБА_14 та її малолітнього
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження у
Суд приходить до висновку, що позивач
не надала доказів щодо завдання їй
моральної шкоди, тому підстави для
задоволення вимог у цій частині не
підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215, 224 Цивільного
процесуального кодексу України, ст. 9, 156
ЖК України, ст. 383, 405 Цивільного кодексу
України суд
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог - Служби у справах
дітей Хмельницької міської ради про
усунення перешкод у користуванні
житлом, вселення, стягнення моральної
шкоди задовольнити частково.
Зобов'язати ОСОБА_18 не чинити перешкоди
ОСОБА_19 та її малолітньому сину -
ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження в
користуванні квартирою АДРЕСА_3.
Вселити ОСОБА_14 та її малолітнього сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження у
У решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.
На рішення через суд першої інстанції,
який його ухвалив, може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Хмельницької області протягом десяти
днів з дня проголошення рішення, а
особою, без участі якої проголошено
рішення - протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Логінова С.М.

11.12.2014