АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1374/2014
Головуючий у першій інстанції -
Доповідач - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука
М.І.,

суддів
Українець Л.Д., Шебуєвої В А.,

при секретарі Сливка
А.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 15
листопада 2013 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про
стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_5, в якому
просила стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання доньки
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини
усіх видів заробітку (доходу)
відповідача до досягнення дитиною
повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог
вказувала, що вона з відповідачем з
грудня 2003 року перебуває у
зареєстрованому шлюбі. Спільне життя з
відповідачем не склалось у зв'язку з
чим звернулась до суду з позовом про
розірвання шлюбу. Дитина проживає
разом з нею і відповідач зобов'язаний
брати участь у її утриманні.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 15.11.2013 позов задоволено
частково: стягнуто з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини всіх
видів заробітку, щомісяця, починаючи з
05.09.2013 і до досягнення дитиною
повноліття. В задоволенні іншої
частини заявлених вимог відмовлено та
з ОСОБА_5 на користь держави стягнуто
судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі позивачка просить
рішення змінити в частині розміру
аліментів та стягнути з відповідача
аліменти в розмірі ј частини всіх видів
заробітку. Вважає, що суд першої
інстанції неправильно застосував
норми матеріального права, зокрема при
визначені розміру аліментів не
врахував, що відповідач працює, має
регулярний дохід, а тому може надавати
допомогу в більшому розмірі. Також
зазначила, що суд не вказав, яка саме
обставина, що має істотне значення
стала підставою для прийняття рішення
про стягнення саме цієї частини
доходів.

В судовому засіданні позивачка та її
представник підтримали апеляційну
скаргу з викладених в ній підстав та
просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечував за її
безпідставністю і необґрунтованістю
та просив рішення суду залишити без
змін.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
про причини неявки суд не повідомив.
Колегія суддів визнала за можливе
розглянути справу за відсутності
відповідача, оскільки його неявка не
перешкоджає розгляду справи і в справі
бере участь його повноважний
представник.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
в межах доводів апеляційної скарги,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК
України, апеляційний суд перевіряє
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
в суді першої інстанції.

Задовольняючи позов частково суд
першої інстанції врахував матеріальне
становище відповідача та інші
обставини, які мають значення для
визначення розміру аліментів та
виходив з того, що відповідач
зобов'язаний утримувати дитину.

Вказаний висновок суду є законним та
обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, що сторони з 18.12.2003
перебувають у зареєстрованому шлюбі,
що підтверджується свідоцтвом про шлюб
(а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Неповнолітня донька сторін проживає
разом з позивачем та знаходиться на її
утриманні, а відповідач не в достатній
мірі бере участь в утриманні дитини.

Також судом встановлено, що відповідач
працює та має регулярний дохід, що
підтверджується довідкою з місця
роботи про розмір заробітної плати, яка
до виплати становить 48405 грн. 12 коп. на
місяць.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України закріплено,
що за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Таким чином, встановивши вищевказані
фактичні обставини справи, належним
чином дослідивши наявні у справі
докази, в їх сукупності, та
проаналізувавши означені норми закону,
які регулюють виниклі правовідносини
сторін, суд першої інстанції дійшов
цілком законних та обґрунтованих
висновків про обов'язок відповідача
утримувати дитину та про стягнення
аліментів у частці від заробітку
(доходу) відповідача саме в ј частині, з
урахуванням розміру щомісячного
доходу останнього. При цьому слід
зазначити, що на утриманні відповідача
знаходяться його непрацездатні батьки,
що не заперечується сторонами.

Визначаючи розмір аліментів судом
дотримано вимог ст.ст. 181, 182, СК України.

При цьому, колегія суддів вважає за
необхідне наголосити на тому, що
визначений судом розмір аліментів
зможе в достатній мірі забезпечити
належне утримання та розвиток дитини,
оскільки, з огляду на розмір заробітної
плати, 1/6 частина становитиме 8067 грн. 52
коп. (48405,12 : 6).

Підсумовуючи викладене, слід
зазначити, що доводи апеляційної
скарги щодо неправильного
застосування норм матеріального права
є безпідставними, так як не ґрунтуються
на фактичних обставинах справи,
наявних у справі доказах та вимогах
закону. Також не заслуговують на увагу
й твердження апелянта про те, що суд не
вказав, яка саме обставина, що має
істотне значення стала підставою для
прийняття рішення про стягнення саме
цієї частини доходів, оскільки зі
змісту оскаржуваного рішення
вбачається, що судом при визначенні
розміру аліментів враховані всі
обставини передбачені законом, в тому
числі й матеріальне становище
відповідача.

Таким чином доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та на
законність рішення не впливають.

Разом з цим, слід зазначити, що ст. 192 СК
України закріплено, право платника
аліментів або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення здоров'я, тощо
звернення до суду з позовом про
зменшення або збільшення розміру
аліментів.

Таким чином, суд першої інстанції повно
та всебічно розглянув справу, надав
всім доводам сторін належну правову
оцінку, оцінив належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності та постановив законне,
правильне по суті і справедливе
рішення.

При апеляційному розгляді справи
порушень норм матеріального і
процесуального права, які є підставою
для скасування рішення, в справі не
виявлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
при цьому, не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Отже, з огляду вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку про
відхилення апеляційної скарги та
залишення рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись, ст. ст.
218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 15 листопада 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та протягом двадцяти
днів може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді