АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

29 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді
Росік Т.В.

суддів:
Прокопчук Н.О.‚ Мазурик О.Ф.

при секретарі
Обухівському О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»
на рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 23 вересня 2013 року в
справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого
акціонерного товариства Національної
акціонерної страхової компанії
«Оранта», третя особа Публічне
акціонерне товариство «Укрсоцбанк»
про стягнення страхового
відшкодування, -

В С
Т А Н О В И Л А:

У січні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом про стягнення
страхового відшкодування, посилаючись
на те, що уклав 16.05.2008 року з ВАТ НАСК
«Оранта» та АКБ «Укрсоцбанк»
(вигодонабувач) договір добровільного
страхування належного йому автомобіля
Мітсубісі Аутлендер д.н.з. НОМЕР_1
строком дії з 17.05.2008 року по 15.05.2015 року.
В період часу з 22-30 год. 23.03.2010 року по 07-00
24.03.2010 року з автомобіля було викрадено
невстановленими особами чотири колеса,
за фактом чого порушено кримінальну
справу. Він звернувся до відповідача з
заявою про виплату страхового
відшкодування, але йому було
відмовлено. Вважаючи, що настав
страховий випадок, просив стягнути з
відповідача 26669 грн. страхового
відшкодування.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 23.09.2013 року позов
задоволено, стягнуто з ВАТ НАСК
«Оранта» на користь ОСОБА_2 страхове
відшкодування в розмірі 26669 грн.,
судовий збір 266 грн.69 коп.

Посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
в апеляційній скарзі ВАТ НАСК «Оранта»
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позову відмовити.

В обґрунтування вимог посилається на
те, що вигодонабувачем за договором
добровільного страхування був
визначений ПАТ «Укрсоцбанк», який від
пред'явлення позову до страховика не
відмовлявся, тому ОСОБА_2 не є належним
позивачем у справі. Крім того
відповідач правомірно відмовив у
виплаті страхового відшкодування,
оскільки відповідно до п.4.2.17 договору
страхування визначено, що не
вважається страховим випадком факт
заподіяння шкоди застрахованому
транспортному засобу та/або
застрахованого додаткового обладнання
у вигляді пошкодження, знищення або
втрати шин та/або дисків, ковпаків
коліс, якщо при цьому транспортний
засіб не зазнав інших пошкоджень.

В судове засідання суду
апеляційної інстанції представники
ВАТ НАСК «Оранта» та третьої особи ПАТ
«Укрсоцбанк» не з'явилися, відповідач
та третя особа належним чином
повідомлені про розгляд справи.

Представник ОСОБА_2 просив апеляційну
скаргу відхилити, рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника позивача, перевіривши
законність і обгрунтованість
оскаржуваного рішення в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
16.05.2008 року між ОСОБА_2, ВАТ НАСК
«Оранта» та АКБ «Укрсоцбанк»
(вигодонабувач) укладено договір
добровільного страхування автомобіля
Мітсубісі Аутлендер д.н.з. НОМЕР_1
строком дії з 17.05.2008 року по 15.05.2015 року.
Страхувальник призначив
вигодонабувачем за договором АКБ
соціального розвитку «Укрсоцбанк».

В період часу з 22-30 год. 23.03.2010 року по 07-00
24.03.2010 року з автомобіля було викрадено
невстановленими особами чотири колеса,
за фактом чого Солом'янським РУ ГУ МВС
України порушено кримінальну справу.

ОСОБА_2 звернувся до відповідача з
заявою про виплату страхового
відшкодування, але йому було
відмовлено.

Задовольняючи позов, суд виходив з
того, що викрадення дисків та шин з
автомобіля є страховим випадком,
оскільки власник застрахованого
транспортного засобу зазнав шкоди
внаслідок неправомірних дій третіх
осіб, що відповідно до положень
договору добровільного страхування
транспортного засобу є страховим
випадком і входить до ризику
«протиправні дії третіх осіб».

Проте з такими висновками суду не
погоджується колегія суддів
апеляційного суду м. Києва.

Так, дійсно, п. 3.1.4 договору
добровільного страхування
транспортного засобу від 16.05.2008 року
визначено, що відповідно до Правил
добровільного страхування страховими
випадком за договором є знищення,
пошкодження або втрата застрахованого
транспортного засобу та/або
застрахованого додаткового обладнання
внаслідок протиправної дії третіх
осіб, не пов'язаних з незаконним
заволодінням застрахованим
транспортним засобом, а саме знищення
застрахованого транспортного засобу в
цілому, пошкодження, знищення або
викрадення окремих його частин,
деталей, вузлів, механізмів, що входять
в заводську комплектацію, а також
пошкодження, знищення або викрадення
застрахованого додаткового обладнання
(ризик «Протиправні дії третіх осіб»).

Разом з тим, п. 4 договору сторонами
визначені винятки зі страхових
випадків, передбачених у п. 3 договору і
обмеження страхування. Так, відповідно
до п. 4.2.17 не вважається страховим
випадком факт пошкодження чи знищення
застрахованого транспортного засобу
та/або застрахованого додаткового
обладнання внаслідок пошкодження,
знищення або втрати шин та/або дисків,
ковпаків коліс, якщо при цьому
транспортний засіб не зазнав інших
пошкоджень.

З довідки Солом'янського РУ ГУ МВС
України в м. Києві від 24.03.2010 року та
постанови Солом'янського РУ ГУ МВС
України в м. Києві від 24.03.20101 року про
порушення кримінальної справи
вбачається, що інших пошкоджень
транспортний засіб не зазнав.

Втратою(утратою) є дія, внаслідок якої
особа залишається без чогось,
втраченим є загублене, викрадене,
витрачене, знищене і т.д.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що втрата
(викрадення) коліс з застрахованого
транспортного засобу відповідно до
умов укладеного між сторонами договору
добровільного страхування не є
страховим випадком з настанням якого у
страховика виникає обов'язок здійснити
виплату страхового відшкодування. Тому
є неправильними висновки суду першої
інстанції про наявність підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_2

За таких обставин рішення суду не
відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності і обґрунтованості,
зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору, що є
підставою для скасування рішення суду
з ухваленням нового про відмову у
задоволенні позову.

Колегією суддів відхиляються доводи
апеляційної скарги ВАТ НАСК «Оранта»
про наявність підстав для скасування
рішення суду також у зв'язку і з тим, що
вигодонабувачем за договором
добровільного страхування є ПАТ
«Укрсоцбанк». Третьою особою надано
лист про повне виконання ОСОБА_2 своїх
зобов'язань по кредитному договору,
припинення у зв'язку з цим договору
застави та про те, що банк рекомендує
позивачу вирішувати самостійно
питання щодо отримання страхових
виплат у страховика.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І
Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»
- задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 23 вересня 2013 року скасувати
та ухвалити нове, яким у задоволенні
позову ОСОБА_2 до Відкритого
акціонерного товариства Національної
акціонерної страхової компанії
«Оранта», третя особа Публічне
акціонерне товариство «Укрсоцбанк»
про стягнення страхового
відшкодування відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий суддя:

Судді:

Справа № 752/909/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1882/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Колдіна О.О.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Росік Т.В.