Ухвала

іменем україни

08 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Колодійчука В.М.,
Висоцької В.С.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«Кредобанк», товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Приватні Інвестиції», третя особа -
мале приватне підприємство
виробничо-комерційна фірма «Гелікон»,
про визнання договору факторингу
недійсним; за позовом малого
приватного підприємства
виробничо-комерційної фірми «Гелікон»
до публічного акціонерного товариства
«Кредобанк», товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Приватні інвестиції» про визнання
договору факторингу недійсним; за
позовом ОСОБА_5 до публічного
акціонерного товариства «Кредобанк»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Приватні Інвестиції», третя особа -
мале приватне підприємство
виробничо-комерційна фірма «Гелікон»,
про визнання договору факторингу
недійсним, за касаційною скаргою
малого приватного підприємства
виробничо-комерційна фірма «Гелікон»
на ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 16 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У провадженні Франківського районного
суду м. Львова знаходиться справа за
вищезазначеним позовом.

У судовому засіданні ОСОБА_5 заявив
клопотання про зупинення провадження у
справі до набрання законної сили
рішенням господарського суду
Львівської області у справі за позовом

ОСОБА_5 до ПАТ «Кредобанк», треті особи:
PKO Bank Polski SA, ТОВ «ФК «Приватні
інвестиції», Національна комісія з
цінних паперів та фондового ринку,
Національний банк України, про
визнання недійсними та скасування
рішень Спостережної ради ПАТ
«Кредобанк» від 09 листопада 20111 року №
68/2011 та № 69/2011, посилаючись на те, що
дана справа пов'язана з позовом ОСОБА_5
про визнання договору факторингу
недійсним, оскільки,прийняття рішення
щодо визнання недійсними вказаних
рішень Спостережної ради, на підставі
яких укладено оскаржуваний договір
факторингу від 29 листопада 2011 року
матиме правові наслідки для вирішення
даного спору.

Ухвалою Франківського районного суду
м. Львова від 30 квітня

2014 року провадження у справі зупинено
до набрання чинності рішенням
господарського суду Львівської
області у справі № 914/3838/13 за позовом
ОСОБА_5 до ПАТ «Кредобанк», треті особи:
PKO Bank Polski SA, ТОВ «ФК «Приватні
інвестиції», Національна комісіїяз
цінних паперів та фондового ринку,
Національний банк України, про
визнання недійсними та скасування
рішень Спостережної ради ПАТ
«Кредобанк» від 09 листопада 2011р № 68/2011
та № 69/2011.

Ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 16 червня 2014 року ухвалу
Франківського районного суду м. Львова
від 30 квітня

2014 року скасовано, а справу передано до
суду першої інстанції для продовження
розгляду.

У касаційній скарзі мале приватне
підприємство виробничо-комерційна
фірма «Гелікон» просить скасувати
ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 16 червня 2014 року та
залишити в силі ухвалу Франківського
районного суду м. Львова від 30 квітня 2014
року, посилаючись на порушення
апеляційним судом норм процесуального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судом апеляційної
інстанції норм процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

При застосуванні правил ЦПК про
зупинення провадження у справі
необхідно мати на увазі, що у випадках,
передбачених ст. 201 ЦПК, суд
зобов'язаний зупинити провадження у
справі; при наявності підстав,
визначених ст. 202 ЦПК, питання про
зупинення провадження у справі
вирішується судом в залежності від
конкретних обставин справи. Перелік
підстав для зупинення провадження у
справі, наведений в статтях 201, 202 ЦПК,
являється вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України,
суд зобов'язаний зупинити провадження
у справі у разі неможливості розгляду
цієї справи до вирішення іншої справи,
що розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства.

Скасовуючи ухвалу суду першої
інстанції та направляючи справу до
суду першої інстанції для продовження
розгляду, суд апеляційної інстанції,
врахувавши пов'язаність справ, яка
розглядається господарським судом зі
справою, що є предметом перегляду,
обумовленість неможливості розгляду
справи, з'ясувавши можливість розгляду
даної справи до вирішення справи іншим
судом, дійшов вірного висновку про
відсутність правових підстав для
зупинення провадження у справі.

Таким чином висновок суду апеляційної
інстанції є обґрунтованим та таким, що
відповідає нормам чинного
законодавства.

Матеріали справи та доводи касаційної
скарги не свідчать про порушення
апеляційним судом норм процесуального
права, а тому колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу малого приватного
підприємства виробничо-комерційна
фірма «Гелікон» відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 16 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук В.С.
Висоцька І.М. Фаловська