СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2014 року суддя Солом`янського
районного суду м. Києва Кицюк В.С.,
розглянувши позовну заяву Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Інтерполіс» до ОСОБА_3, третя
особа ОСОБА_4, про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із зазначеним
позовом.

Ухвалою суду від 20.10.2014 року дана
позовна заява залишена без руху та
надано позивачу строк для усунення
недоліків протягом 5 днів з моменту
отримання даної ухвали, а саме
наступного.

Так, позивач зазначав, що 19.06.2014 року
сталася ДТП, у вчиненні якого було
визнано винним ОСОБА_3 На момент ДТП
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 була забезпечена полісом
обов`язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АС/9101316 від 01.01.2014 року,
укладеного з ПАТ «Страховою компанією
«Інтер-Поліс», забезпечений
транспортний засіб Ssang Yong,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

При цьому позивач стверджував, що
звернувся до суду виключно для
«отримання від ОСОБА_3 інформації та
документів, передбачених Законом
України «Про обов`язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», оскільки сам ОСОБА_3, за
твердженням позивача, згідно ст.33
вищезазначеного закону таку
інформацію і документи добровільно не
надає, що позбавляє страхову компанію
можливості перевірити обставини
вищезазначеної ДТП.

Відтак, суд приходить до висновку, що
позивач всупереч імперативним
положенням п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України не
зазначив доказів на підтвердження
того, що позивачем «розслідується
певна страхова справа», які
правовідносини і з ким на даний час
виникли (чи є суброгація, передбачена
ст.993ЦК України та ст.27 Закону України
«Про страхування») і більше того є
незрозумілим, яке саме право в
розумінні ст. 15 ЦПК України порушено, не
визнається або оспорюється та ким із
посиланням на конкретну норму
законодавства, яка передбачає
покладення такого обов`язку судом на
конкретну особу (обов`язку надати
інформацію чи документи).

Як вбачається між сторонами існують
цивільно-правові відносини із
покладанням на кожну з них певних
обов`язків. В разі ж невиконання таких
обов`язків, передбачені і конкретні
несприятливі наслідки для тієї
сторони, яка допустила таке
невиконання. Так, в разі ймовірного
порушення ст. 33 вищезазначеного закону,
у позивача після виплати страхового
відшкодування виникає право подати
регресний позов до ОСОБА_3

В свою чергу, суд доводить до відома
позивача, що суд не є стороною
вищезазначених правовідносин. Також
суд не є установою, яка за бажанням тих
чи інших осіб витребовує певну
інформацію або документи для вирішення
питання, зокрема в даному випадку, про
можливість чи неможливість виконання
стороною своїх обов`язків по договору
обов`язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, а саме виплати ОСОБА_4 певного
страхового відшкодування за
викладеними позивачем обставинами.

Як вбачається із зворотного
повідомлення позивач 27.10.2014 отримав
ухвалу суду, проте до даного часу
вищенаведені недоліки не усунув.

В зв'язку з тим, що позивачем вказані
недоліки у встановлений строк усунуті
не були, то слід вважати таку заяву
неподаною та повернути позивачу.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 119, 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Інтерполіс» до ОСОБА_3, третя особа
ОСОБА_4, про визнання протиправною
бездіяльності та зобов`язання вчинити
певні дії - визнати неподаною та
повернути позивачу.

Роз'яснити, що повернення позовної
заяви не перешкоджає повторному
зверненню із заявою до суду, якщо
перестануть існувати обставини, що
стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Солом`янський
районний суд м. Києва протягом п'яти
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
В.С. Кицюк