Справа №173/3042/13-ц
Провадження №2/173/135/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області у
складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання
Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в
приміщенні суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання їх малолітньої дитини. В
обґрунтування позовних вимог
зазначає, що 23 липня 2011 року між нею та
відповідачем було зареєстровано шлюб.
У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 року народилася
донька - ОСОБА_3. З вересня 2013 року з
відповідачем припинено шлюбні
відносини. Донька проживає разом з нею
та знаходиться на її утриманні.
Відповідач добровільно не надає
допомогу на утримання доньки, хоча
офіційно працює та на утриманні у
нього ніхто не знаходиться. Тому
позивач просила стягнути з відповідача
на її користь аліменти у розмірі 1/4
частини від всіх видів доходу
відповідача, але не менше 30 % від
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з дня
подання заяви до повноліття доньки.

У судовому засіданні позивач
підтримала позов та просила
задовольнити позовні вимоги. Суду
пояснила, що проживає з дитиною окремо
від відповідача, який не надає
матеріальної допомоги на утримання їх
малолітньої дитини. Має також старшого
сина, ІНФОРМАЦІЯ_1. Непрацездатних
батьків на утриманні вона не має. Вона
працює, та отримує заробітну плату
близько 1300 грн. Їхня донька має роджене
захворювання, потребує лікування та
спеціального харчування. За весь час,
коли вони не проживають разом з
відповідачем, він надавав матеріальну
допомогу лише декілька разів по 100 грн.
та 300 грн.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнав, проти задоволення позовних
вимог не заперечував. Пояснив, що
офіційно працює, отримує стабільну
заробітну плату. Підтвердив, що
матеріальну допомогу на утримання
дитини надає нерегулярно. Інших дітей,
непрацездатних батьків на утриманні не
має. Хронічних захворювань не має.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши
матеріали справи та оцінивши докази в
їх сукупності, прийшов до наступних
висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 мають спільну неповнолітню
дитину - доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується її свідоцтвом про
народження серія НОМЕР_2 (а.с.5).

Дитина проживає разом з позивачем та
знаходиться на повному її утриманні,
що підтверджується довідкою
Верхівцевської міської ради від 6
листопада 2013 року (а.с.6).

Відповідач офіційно працевлаштований -
працює в товаристві з обмеженою
відповідальністю «Солома», має
стабільну заробітну плату, що
підтверджується довідкою про
заробітну плату (а.с.11). Матеріальну
допомогу надає не систематично.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки відповідач є батьком
неповнолітньої дитини, домовленості
(договору) щодо сплати аліментів на
утримання дитини між сторонами у
справі, досягнуто не було, суд вважає,
що позовні вимоги про стягнення
аліментів підлягають задоволенню.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини та сторін, той факт, що
дитина мешкає разом із позивачем та
потребує утримання, та те, що
відповідач не надав суду доказів про
наявність у нього інших дітей,
непрацездатних батьків та про
проведення з нього стягнень на
утримання зазначених осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного
кодексу України мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків, передбачених ст.
184 Сімейного кодексу України.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку про те, що вбачаються підстави
для задоволення заявлених позовних
вимог та стягнення з відповідача
аліментів на утримання дитини у
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
(доходу) щомісяця, але не менш ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку до повноліття
дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного
кодексу України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред`явлення позову.

Матеріалами справи підтверджується, що
за складання позовної заяви позивачем
було понесено витрати на правову
допомогу в сумі 250 грн. (а.с.7). Витрати на
правову допомогу відповідно до ст. 79
Цивільного процесуального кодексу
України належать до судових витрат, а
тому згідно з ч. 1 ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України
підлягають стягненню з відповідача.
Також суд бере до уваги, що згідно з п.3
ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий
збір» позивача було звільнено від
сплати судового збору при зверненні до
суду, тому відповідно до ч. 3 ст. 88
Цивільного процесуального кодексу
України судовий збір підлягає
стягненню з відповідача в дохід
держави у розмірі 229 (двісті двадцять
дев`ять) грн. 40 коп.

Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного
процесуального кодексу України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 181, 183, 191 Сімейного кодексу
України, ст. ст. 88, 212-215, п.1 ч.1 ст. 367
Цивільного процесуального кодексу
України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.н.НОМЕР_3),
ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1
(ін..н. НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_5,
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1,
аліменти на утримання дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку (доходу), але не менше
ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку щомісячно,
починаючи з 7 листопада 2013 року та до
досягнення дитиною повноліття та
судові витрати у справі в сумі 250 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.н.НОМЕР_3),
ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в дохід
держави у розмірі 229 грн. 40 коп.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення
аліментів у межах суми
платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ю.Шевченко