АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/7087/14
Головуючий 1 інстанції - Юдін
Справа № 2034/4173/2012
Доповідач - Пилипчук
Категорія - земельні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - судді: Пилипчук Н.П.

суддів: Трішкової І.Ю.,
Кірсанової Л.І.

при секретарі - Костенко Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу

за апеляційними скаргами ОСОБА_1, який
діє від імені та в інтересах ОСОБА_2

на рішення Харківського районного суду
Харківської області від 12 липня 2012 року

за позовом Харківського міжрайонного
прокурора в інтересах Харківської
районної державної адміністрації до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, треті особи: Селянське
(фермерське) господарство «Залозний
В.П.», Міськрайонне управління
Держкомзему у місті Люботин та
Харківському районі про припинення
права власності на земельні ділянки,
визнання недійсними державних актів на
право власності на земельні ділянки з
моменту їх видачі, скасування
державної реєстрації державних актів
на право власності на землю,-

В С Т А Н О В И Л А :

Харківський міжрайонний прокурор
звернувся до суду із зазначеним
позовом в інтересах Харківської
районної державної адміністрації,
посилаючись на те, що в ході проведеної
перевірки з питань дотримання вимог
земельного законодавства було
встановлено, що рішенням Харківської
районної державної адміністрації від
29.09.2000 року за №183 у постійне
користування для ведення фермерського
господарства на території
Вільхівської сільської ради
Харківського району Харківської
області ОСОБА_8 надано земельну ділянку
площею 49,98 га (державний акт на право
постійного користування землею ІУ-ХР
№000317). Зазначену ділянку фактично
використовує фермерськє господарство
«Залозний В.П.», зареєстроване 29.01.2001
року, головою якого є ОСОБА_8 Зважаючи
на вимоги Земельного Кодексу України,
зокрема вимог ст.ст.31, 32, земельна
ділянка надана у користування ОСОБА_8
як громадянину не могла бути
розпайована між членами ФГ «Залозний
В.П.», як юридичної особи. Таке
розпаювання було проведено з
порушенням вимог діючого
законодавства, є незаконним.

Прокурор просив припинити право
власності ОСОБА_2 на земельну ділянку
площею 4,5 га для ведення фермерського
господарства на території
Вільхівськоі сільської ради
Харківського району Харківської
області, визнати недійсним з моменту
видачі державний акт на право,
власності серії ЯЕ №489252
зареєстрований під №89 від 27.10.2008
року на земельну ділянку площею 4,5 га
для ведення фермерського господарства
та зобов'язати ОСОБА_2 повернути
державний акт на право власності на
земельну ділянку до ХРФ ДП «Центр ДЗК»
для анулювання; припинити право
власності ОСОБА_9 на земельну ділянку
площею 4,5 га для ведення фермерського
господарства на території
Вільхівськоі сільської ради
Харківського району Харківської
області, визнати недійсним з моменту
видачі державний акт на право
власності серії ЯЕ №489251
зареєстрований під №90 від 27.10.2008
року на земельну ділянку площею 4,5 га
для ведення фермерського господарства
та зобов'язати ОСОБА_9 повернути
державний акт на право власності на
земельну ділянку до ХРФ ДП «Центр ДЗК»
для анулювання; припинити право
власності ОСОБА_4 на земельну ділянку
площею 4,5 га для ведення фермерського
господарства на території
Вільхівської сільської ради
Харківського району Харківської
області, визнати недійсним з моменту
видачі державний акт на право
власності серії ЯЕ №489250
зареєстрований під №91 від 27.10.2008
року на земельну ділянку площею 4,5 га
для ведення фермерського господарства
та зобов'язати ОСОБА_4 повернути
державний акт на право власності на
земельну ділянку до ХРФ ДП «Центр ДЗК»
для анулювання; припинити право
власності ОСОБА_5 на земельну ділянку
площею 4,5 га для ведення фермерського
господарства на території
Вільхівської сільської ради
Харківського району Харківської
області, визнати недійсним з моменту
видачі державний акт на право
власності серії ЯЕ №489249
зареєстрований під №92 від 27.10.2008
року на земельну ділянку площею 4,5 га
для ведення фермерського господарства
та зобов'язати ОСОБА_5 повернути
державний акт на право власності на
земельну ділянку до ХРФ ДП «Центр ДЗК»
для анулювання; припинити право
власності ОСОБА_6 на земельну ділянку
площею 4,5 га для ведення фермерського
господарства на території
Вільхівської сільської ради
Харківського району Харківської
області, визнати недійсним з моменту
видачі державний акт на право
власності серії ЯЕ №489248
зареєстрований під №93 від 27.10.2008
року на земельну ділянку площею 4,5 га
для ведення фермерського господарства
та зобов'язати ОСОБА_6 повернути
державний акт на право власності на
земельну ділянку до ХРФ ДП «Центр ДЗК»
для анулювання; припинити право
власності ОСОБА_7 на земельну ділянку
площею 4,5 га для ведення фермерського
господарства на території
Вільхівської сільської ради
Харківського району Харківської
області, визнати недійсним з моменту
видачі державний акт на право
власності серії ЯЕ №489247
зареєстрований під №94 від 27.10.2008
року на земельну ділянку площею 4,5 га
для ведення фермерського господарства
та зобов'язати ОСОБА_7 повернути
державний акт на право власності на
земельну ділянку до ХРФ ДП «Центр ДЗК»
для анулювання.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 12 липня 2012 року
позовні вимоги Харківського
міжрайонного прокурора, що діяв в
інтересах Харківської районної
державної адміністрації задоволено у
повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє в
інтересах ОСОБА_2, просить скасувати
вказане рішення суду першої інстанції,
відмовити у задоволенні позову
прокурора. Посилається на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи. Вказує, що позивач не вказав
жодної обставини, яка є підставою для
примусового припинення права
власності на земельну ділянку в
судовому порядку, тому позов
задоволенню не підлягає.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги
Харківського міжрайонного прокурора,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем обґрунтовано доведено
наявність підстав для припинення права
власності відповідачів на земельні
ділянки.

Проте з таким висновком суду
погодитись не можна.

Судом встановлено, що розпорядженням
Харківської районної державної
адміністрації від 29.09.2000 року за №183 у
постійне користування для ведення
фермерського господарства на
території Вільхівської сільської ради
Харківського району Харківської
області ОСОБА_8 надано земельну ділянку
площею 49,98 га (державний акт на право
постійного користування землею ІУ-ХР
№000317).

В ході перевірки з питань дотримання
вимог земельного законодавства,
проведеного Харківською міжрайонною
прокуратурою, встановлено, що
фермерське господарське «Залозний
В.П.» зареєстровано 29.01.2001 року, головою
ФГ «Залозний В.П.» є ОСОБА_8; земельну
ділянку, надану в постійне
користування ОСОБА_8 (державний акт на
право постійного користування землею
ІУ-ХР №000317) фактично використовувало
фермерське господарство «Залозний
В.П.», зареєстроване 29.01.2001 року, головою
якого є ОСОБА_8

Розпорядженням голови Харківської
районної державної адміністрації №2039
від 03.07.2008 «Про передачу у власність
земельних ділянок членам селянського І
фермерського) господарства «Залозний
В.П.» передано безоплатно у власність
членам ФГ «Залозний В.П.», а саме
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_6,
ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та
ОСОБА_8, земельні ділянки у розмірі
земельної частки (паю), визначеної для
членів ВАТ «Колос», на території
Вільхівської сільської ради, за
рахунок земель категорії
сільськогосподарського призначення
сільськогосподарських угідь, які
перебувають в постійному користуванні
ОСОБА_8, розташованих за межами
населеного пункту на території
Вільхівської сільської ради, для
ведення фермерського господарства у
розмірі по 4,5 га. кожному.

Згідно книзі записів реєстрації актів
на право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі Харківською
регіональною філією ДП «Центр
державного земельного кадастру»
зареєстровані та отримані державні
акти на право власності відповідачів
на земельні ділянки. Так, ОСОБА_13
отримав державний акт на право
власності серії ЯЕ №489255
зареєстрований під №97 від 27.10.2008
на земельну ділянку площею 4,5 га для
ведення фермерського господарства;
ОСОБА_10 - державний акт на право
власності серії ЯЕ №489254
зареєстрований під №87 від 27.10.2008
на земельну ділянку площею 4,5 га для
ведення фермерського господарства;
ОСОБА_12 - державний акт на право
власності серії ЯЕ №489245
зареєстрований під №96 від 27.10.2008
на земельну ділянку площею 2,33 га для
ведення фермерського господарства;
ОСОБА_12 - державний акт на право
власності серії ЯЕ №489246
зареєстрований під №95 від 27.10.2008
на земельну ділянку площею 2,17 га для
ведення фермерського господарства;
ОСОБА_2 - державний акт на право
власності серії ЯЕ №489252
зареєстрований під №89 від 27.10.2008
на земельну ділянку площею 4,5 га для
ведення фермерського господарства;
ОСОБА_3 - державний акт на право
власності серії ЯЕ №489251
зареєстрований під №90 від 27.10.2008
на земельну ділянку площею 4,5 га для
ведення фермерського господарства;
ОСОБА_4 - державний акт на право
власності серії ЯЕ №489250
зареєстрований під №91 від 27.10.2008
на земельну ділянку площею 4,5 га для
ведення фермерського господарства;
ОСОБА_5 - державний акт на право
власності серії ЯЕ №489249
зареєстрований під №92 від 27.10.2008
на земельну ділянку площею 4,5 га для
ведення фермерського господарства;
ОСОБА_6 - державний акт на право
власності серії ЯЕ №489248
зареєстрований під №93 від 27.10.2008
на земельну ділянку площею 4,5 га для
ведення фермерського господарства;
ОСОБА_7 - державний акт на право
власності серії ЯЕ №489247
зареєстрований під №94 від 27.10.2008
на земельну ділянку площею 4,5 га для
ведення фермерського господарства;
ОСОБА_8- державний акт на право
власності серії ЯЕ №489253
зареєстрований під №88 від 27.10.2008
на земельну ділянку площею 4,5 га для
ведення фермерського господарства.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4
ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Позивач просить захистити порушене
право Харківської районної державної
адміністрації, а саме просить
припинити право власності
відповідачів на земельні ділянки
отримані ними згідно розпорядження
голови Харківської районної державної
адміністрації №2039 від 03.07.2008 «Про
передачу у власність земельних ділянок
членам селянського і фермерського)
господарства «Залозний В.П.»; визнати
недійсними з моменту видачі відповідні
державні акти, зобов'язати
відповідачів повернути державні акти
на право власності на земельну ділянку
до ХРФ ДП «Центр ДЗК» для анулювання.

У позовній заяві у частині позовних
вимог про припинення права власності
відповідачів на земельні ділянки,
прокурор посилається на ст. 149 ЗК
України, яка регулює порядок вилучення
земельних ділянок і не передбачає
вирішення питання про припинення права
власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 143 ЗК України
примусове припинення прав на земельну
ділянку здійснюється у судовому
порядку у разі: а) використання
земельної ділянки не за цільовим
призначенням; б) неусунення допущених
порушень законодавства (забруднення
земель радіоактивними і хімічними
речовинами, відходами, стічними водами,
забруднення земель
бактеріально-паразитичними і
карантинно-шкідливими організмами,
засмічення земель забороненими
рослинами, пошкодження і знищення
родючого шару ґрунту, об'єктів
інженерної інфраструктури
меліоративних систем, порушення
встановленого режиму використання
земель, що особливо охороняються, а
також використання земель способами,
які завдають шкоди здоров'ю населення)
в строки, встановлені вказівками
приписами) центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері здійснення державного
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі; в) конфіскації земельної
ділянки; г) примусового відчуження
земельної ділянки з мотивів суспільної
необхідності; ґ) примусового звернення
стягнень на земельну ділянку по
зобов'язаннях власника цієї земельної
ділянки; д) невідчуження земельної
ділянки іноземними особами та особами
без громадянства у встановлений строк
у випадках, визначених цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги про
припинення права власності на земельні
ділянки, суд першої інстанції не
звернув уваги на зазначені норми
Земельного кодексу та на відсутність у
позовній заяві посилання на жодну із
передбачених ст.143 ЗК України підставу.

Задовольняючи позовні вимоги про
визнання недійсними державних актів
про право власності на земельні
ділянки, виданих відповідачам суд
першої інстанції не звернув увагу на
те, що матеріали справи не містять
належних та допустимих доказів того, що
у встановленому законом порядку були
визнані незаконними або скасовані
розпорядження голови Харківської
районної державної адміністрації №2039
від 03.07.2008 «Про передачу у власність
земельних ділянок членам селянського і
фермерського) господарства «Залозний
В.П.», яким відповідачам передано
безоплатно у власність спірні земельні
ділянки та на підставі якого були
оформлені оспорювані державні акти.

Позовних вимог про визнання
незаконними вказаного розпорядження
голови райдержадмінінстраціїї у цій
справі позивачем не заявлено.

Захист цивільних прав - це передбачені
законом способи охорони цивільних прав
у разі їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника. Загальний перелік
таких способів захисту цивільних прав
та інтересів передбачений ст. 16 ЦК
України.

Так, за змістом ст. 16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: 1) визнання
права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Як правило, власник порушеного права
може скористатися не будь-яким, а
конкретним способом захисту свого
права. Спосіб захисту порушеного права
частіше за все визначається
спеціальним законом, який регулює
конкретні цивільні правовідносини.

Такий спосіб захисту, як зобов*язання
повернути державні акти для анулювання
не передбачено чинним законодавством,
тому не є належним способом захисту
прав.

За таких обставин висновок суду першої
інстанції про наявність підстав для
задоволення позову Харківського
міжрайонного прокурора є помилковим.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК
України суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне скасувати рішення
суду першої інстанції, підставою для
чого є, згідно п.3, п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України є невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення норм
матеріального, процесуального права.
Необхідно ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст.
309, ст. ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія -

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє від
імені та в інтересах ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Харківського районного суду
Харківської області від 12 липня 2012 року
скасувати.

Відмовити у задоволенні позову
Харківського міжрайонного прокурора в
інтересах Харківської районної
державної адміністрації до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
треті особи: Селянське (фермерське)
господарство «Залозний В.П.»,
Міськрайонне управління Держкомзему у
місті Люботин та Харківському районі
про припинення права власності на
земельні ділянки, визнання недійсними
державних актів на право власності на
земельні ділянки з моменту їх видачі,
скасування державної реєстрації
державних актів на право власності на
землю.

Рішення апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржено в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -