Справа № 638/5425/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року Дзержинський
районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді -
ЛОСЄВОЇ Д.А.

при секретарі -
ВОРОНІНІ Д.Г.

за участю позивачки ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщені Дзержинського
районного суду міста Харкова цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів,

встановив:

08.04.2014 року позивачка ОСОБА_1 звернувся
з дійсним позовом до суду, в якому, з
урахуванням уточнених вимог (а.с. 53-55),
просить стягнути з відповідача ОСОБА_4
на свою користь аліменти на утримання
дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 3000 грн.,
починаючи з травня 2013 року та до
досягнення ними повноліття.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що 21 лютого 2013 р. нею
до суду подано позов про розірвання
шлюбу з ОСОБА_4, який рішенням
Дзержинського районного суду м.
Харкова її вимоги задоволено. За час
перебування у шлюбі у них народилося
три доньки ОСОБА_9 2001 року народження,
ОСОБА_6 2004 року народження та ОСОБА_7 2009
року народження. Малолітня ОСОБА_7 на
даний час разом з нею не мешкає,
оскільки 29.09.2013 року ОСОБА_6 самовільно,
без її відома та згоди забрав з
дитячого майданчика у дворі будинку і з
тих пір вона її не бачила, а ОСОБА_9 та
ОСОБА_6 мешкають разом з нею та
знаходяться на її утриманні. Стан
здоров'я дітей нормальний, але вони
постійно потребують нормального
харчування, одягу, значних витрат
потребує їх навчання. Крім того ОСОБА_9
та ОСОБА_6 додатково займаються музикою
та приймають участь у всеукраїнських
та міжнародних конкурсах, що також в
свою чергу потребує значних витрат.
Також, оскільки із-за постійних побоїв
вона разом із доньками вимушена була
покинути її із колишнім чоловіком
будинок, на даний час вона за договором
оренди орендую квартиру, де мешкаю
разом із ОСОБА_10, ОСОБА_6 та своїм
чоловіком.

З моменту фактичного припинення
шлюбних відносин із відповідачем вона
витрачала на кожну з доньок не менше 2 000
гривень на місяць. Наскільки їй відомо,
батько дітей - ОСОБА_4, не має постійного
місця роботи, але працює за трудовими
угодами та отримує періодичний дохід.
Частина замовників розраховується із
ним грошовими коштами, інша частина -
якимось іншими матеріальними речами.
Батьки відповідача померли, а інших
дітей він не має, аліментів нікому не
платить, стягнень за виконавчими
документами з нього не справляється,
стан його здоров'я нормальний.

Також позивачка зазначає, що вона
неодноразово зверталася до
відповідача з проханням надати
будь-які кошти на утримання дітей, але
кожного разу він відмовляв їй.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі та просила їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому
засіданні позовні вимоги також
підтримала, з мотивіві зазначених у
позові та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся своєчасно та
належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3 у
судовому засіданні проти позову
заперечував частково, просив стягнути
аліменти відповідно до законодавства
та довідки з місця роботи відповідача.

Суд, вислухавши пояснення позивачки
ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
дослідивши матеріали справи, вважає що
позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови
Пленуму Верховного суду України № 3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15 травня 2006
року, за відсутності домовленості між
батьками про сплату аліментів на
дитину той із них, з ким вона проживає,
вправі звернутися до суду з
відповідним позовом.

Відповідно до статті 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з копії свідоцтва про
народження серії НОМЕР_3 та серії
НОМЕР_4 відповідач дійсно є батьком
неповнолітніх ОСОБА_11 2001 року
народження та ОСОБА_8, 2004 року
народження. (а.с. 5,6)

Судом встановлено, що неповнолітні
ОСОБА_9 та ОСОБА_8 проживають разом з
позивачкою ОСОБА_1

Виходячи з цього, відповідач, як батько,
зобов'язаний брати участь у виховані та
утримані своїх дітей наряду з
позивачем.

При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17
Постанови Пленуму Верховного суду
України № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання
щодо розміру аліментів, суд повинен
ураховувати: стан здоров'я, матеріальне
становище дитини і платника аліментів;
наявність в останнього інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх
дочки, сина; інші обставини, що мають
істотне значення.

Відповідно до статті 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне
значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 184 СК
України якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Як встановлено у судовому засіданні,
відповідач ОСОБА_4 працює у ТОВ
«Аметон» на посаді начальника відділу
маркетингу та збуту і його дохід за
період з 01.04.2014 року по 30.09.2014 року склав
14 400 грн.

Оскільки відповідач має постійний
дохід, тому суд приходить до висновку,
що позовні вимоги про стягнення
аліментів у твердій грошовій сумі не
підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги, що прожиткового
мінімуму для дітей віком до шести
років, який на даний час, згідно Закону
України "Про державний бюджет України
на 2014 рік" становить 1032 грн., від шести
до вісімнадцяти років становить 1286
грн., суд вважає, що аліменти у розмірі
1/3 частини з усіх видів заробітку буде
достатнім для задоволення розумних
матеріальних потреб дітей.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України
рішення в частині стягнення аліментів
в розмірі суми платежу за один місяць
підлягає негайному виконанню.

Згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір у
розмірі 244 грн. підлягають стягненню в
дохід держави з відповідачки , так як
позивач, на користь якого ухвалено
рішення, звільнений від сплати
судового збору, а судовий збір у
розмірі 229,41 грн. підлягають стягненню з
відповідачки на користь позивача.

Керуючись ст.ст.10,11,60, 88, 367 ЦПК України,
ст.ст.110,112,160, 180, 181, 182, 184, 191 СК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково:

Стягнути з ОСОБА_4, (ІНФОРМАЦІЯ_6,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_7,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2)
аліменти на утримання ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 у
розмірі 1/3 частини з усіх видів
заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісячно,
починаючи з 01.05.2014 року до їх
повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги через Дзержинський
районний суд міста Харкова протягом 10
днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: