Справа № 740/4979/14
Провадження № 2/740/1600/14
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

14 листопада 2014 року

м.
Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області Діденко
О.П., ознайомившись з позовною заявою
ОСОБА_1 до територіальної громади с.
Велика Кошелівка в особі
Великокошелівської сільської ради
Ніжинського району про визнання права
власності на жилий будинок у порядку
спадкування,

в с т а н о в и л
а :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, у якому просив визнати за ним
право власності на жилий будинок № 38
по вул. Гагаріна в с.Велика Кошелівка
Ніжинського району у порядку
спадкування за законом після смерті 02
березня 1998 року його матері ОСОБА_2,
посилаючись на те, що спадщину після
її смерті він фактично прийняв, так як
вступив в управління та володіння
спадковим майном - зазначеним жилим
будинком, який належав його матері на
підставі договору купівлі-продажу від
22 листопада 1990 року та право власності
на який зареєстровано в КП «Ніжинське
МБТІ», але до нотаріуса для отримання
свідоцтва про право на спадщину не
звертався, а звернувся в Реєстраційну
службу Ніжинського міськрайонного
управління юстиції, якою в реєстрації
на його ім»я права власності на жилий
будинок відмовлено.

Відповідно до вимог ст.119 ЦПК України,
позовна заява повинна містити зміст
позовних вимог, виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги,
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування. Крім того,
позовна заява повинна відповідати
іншим вимогам, встановлених законом.

Главами 84-89 ЦК України, а також
спеціальним законодавством, зокрема,
Законом України "Про нотаріат",
підзаконними нормативними актами,
визначено нотаріальний порядок
оформлення права на спадщину, що
відповідає встановленій
законодавством сукупності функцій,
притаманній юрисдикційній діяльності
судів та нотаріусів. Відповідно до ст. 67
Закону України "Про нотаріат" свідоцтво
про право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку,
встановленому цивільним
законодавством. Це знайшло також
підтвердження і в ч.2 пункту 23 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30
травня 2008 року N 7 "Про судову практику в
справах про спадкування", відповідно до
якої за наявності умов для одержання
в нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину вимоги про визнання
права на спадщину судовому розглядові
не підлягають. В той же час, у ч.3 пункту
23 цієї ж постанови ПВСУ зазначено, що в
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Тому позивачу ОСОБА_1 слід
рекомендувати надати суду докази щодо
відсутності у нього умов для одержання
в нотаріуса свідоцтва про право на
спадщину ( відмову нотаріуса у видачі
свідоцтва про право на спадщину) та в
залежності від причин відмови
нотаріуса у видачі свідоцтва про право
на спадщину, відповідно до п.5 ч.2 ст.119
ЦПК України, викласти обставини, якими
він обґрунтовує свої позовні вимоги, та
відповідно до п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України
зазначити докази, що підтверджують
кожну обставину, оскільки зазначене
ним у позові, що позовні вимоги
стверджуються його паспортом,
свідоцтвом про народження, договором
купівлі-продажу, технічним паспортом
на будинок, свідоцтвом про смерть
матері, довідкою сільської ради та
відмовою РС Ніжинського МРУЮ фактично
є лише переліком документів
відповідно до п.7 ч.2 ст.119 ЦПК України,
які додаються до позовної заяви.

Крім того, зазначаючи у позовній заяві,
що до нотаріуса з заявою про прийняття
спадщини він не звертався, позивач не
зазначає та не надає доказів цьому, а
також не просить суд їх витребувати,
оскільки, відповідно до вимог ст..ст.133,
137 ЦПК України суд може витребувати
докази лише за клопотанням сторін у
випадках, коли щодо їх отримання є
якісь складнощі, і у жодному разі не
може цього вчинити з власної
ініціативи.

З огляду на встановлене, приходжу до
висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 слід
залишити без руху та надати можливість
позивачу протягом встановленого
строку усунути вищезазначені недоліки.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної
громади с. Велика Кошелівка в особі
Великокошелівської сільської ради
Ніжинського району про визнання права
власності на жилий будинок у порядку
спадкування залишити без руху та
надати можливість позивачу протягом
п»яти днів з дня отримання копії даної
ухвали усунути недоліки, зазначені в
її описовій частині.

Якщо позивачем недоліки будуть усунені
у визначений строк, то позовна заява
вважатиметься поданою у день
первинного її подання до суду.

В іншому випадку позовна заява може
бути визнана неподаною та повернута
позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Діденко О.П.