Справа № 447/4041/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

10.01.2014 року Миколаївський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого -судді Березюк
Г. М.

при секретарі Федчук І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві справу за
позовом ОСОБА_1 до Миколаївської
міської ради Львівської області про
визнання права власності на нерухоме
майно ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
Миколаївської міської ради про
визнання права власності на гараж
розташований АДРЕСА_1 за набувальною
давністю. Зазначаючи, що її батьку
ОСОБА_2 згідно рішення міської ради від
31.08.1990 року було надано в користування
вказане гаражне приміщення, яким він
користувався до дня смерті -
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після смерті ОСОБА_2
вона користується і підтримує спірний
гараж у належному стані. Враховуючи те,
що вона добросовісно, відрито
заволоділа гаражем АДРЕСА_1 ,
безперервно володіє цією будівлею
більше 23 років, просить визнати право
власності за нею на вказаний гараж за
набувальною давністю.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позов підтримала в повному обсязі та
пояснила, що після смерті батька
відкрито володіла спірним нерухомим
майном і протягом часу володіння до неї
ніхто не звертався з вимогою звільнити
приміщення. З 1993 року проживала разом з
батьком і з того часу користувалася
вказаним гаражем. Просила визнати за
нею право власності на гараж за
набувальною давністю.

Представник відповідача -
Миколаївської міської ради Львівської
області - Костирко Ю.І. в судовому
засіданні проти позову заперечила та
пояснила, що ОСОБА_2, батьку позивачки,
спірне нерухоме майно надавалось лише
у користування як інваліду. Вказане
приміщення не є гаражем - це
водонасосна станція. До 2013 року дана
будівля не була на обліку міської ради,
однак водонасосна станція є власністю
територіальної громади, тому просила в
позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення сторін, оцінивши докази,
які мають значення для розгляду та
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позов до задоволення не
підлягає з наступних підстав.

Згідно рішення виконавчого комітету
Миколаївської міської ради народних
депутатів №144 від 31.08.1990 року за ОСОБА_2
було закріплено в тимчасове
користування гараж розташований на
прибудинковій території будинку
АДРЕСА_1. Одночасно зобов'язано ОСОБА_2
повернути дану будівлю при першій
вимозі міськвиконкому.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер, що
стверджується свідоцтвом про його
смерть НОМЕР_1. Позивачка ОСОБА_1 є
дочкою, померлого ОСОБА_2 та за
реєстрацією є жителькою АДРЕСА_2.

Як вбачається із листа Миколаївської
міської ради Львівської області від
29.04.2013 року за №02-16/792 ОСОБА_1 було
повідомлено про необхідність
звільнення будівлі, яка
використовувалась тимчасово як гараж,
від особистих речей, які можуть в ній
знаходитись та зняти наявні замки.

Рішенням Миколаївської міської ради
Львівської області №933 від 27.02.2013 р.
будівлю водонасосної станції, що
знаходиться по АДРЕСА_3 визнано
безхазяйним нерухомим майном. 05.03.2013
року рішенням виконавчого комітету
Миколаївської міської ради Львівської
області будівлі водонасосної станції
присвоєно адресний номер - АДРЕСА_3.
29.08.2013 року будівлю водонасосної
станції по АДРЕСА_3 взято на облік
безхазяйного нерухомого майна, що
підтверджено відповідним витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно.

Відповідно ч.1 т. 344 ЦК України особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років або рухомим майном -
протягом п'яти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Добросовісне володіння означає, що
особа не знала і не повинна була
знати, що володіє річчю незаконно.
Позивачці було відомо, що її батьку
ОСОБА_2 спірне нерухоме майно
надавалось лише у тимчасове
користування рішенням виконавчого
комітету Миколаївської міської ради та
було зобов'язано при першій вимозі
повернути дану будівлю. У квітні 2013
року Миколаївська міська рада
надсилала позивачці вимогу про
звільнення будівлі, яка
використовувалась тимчасово як гараж,
однак така залишена нею без належного
реагування.

За таких обставин суд приходить до
переконання, що в позові ОСОБА_1 про
визнання права власності на гараж
розташований АДРЕСА_1 за набувальною
давністю відмовити.

На підставі наведеного та ст. ст. 328, 344
ЦК України і керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212,
215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до Миколаївської
міської ради Львівської області про
визнання права власності на нерухоме
майно відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Львівської області.

Суддя :
Березюк Г. М.