Справа №200/1086/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/вступна та резолютивна частини/

01 грудня 2014 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі - Южаковій В.А.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила суд: визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, що знаходиться в житловому будинку А-2 в порядку спадкування за Законом після смерті батька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого 24 вересня 2008 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 11 серпня 2007 року померла ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_2, а також на квартиру АДРЕСА_3. Єдиними спадкоємцями першої черги по Закону на відкриту спадщину являються ОСОБА_3 та ОСОБА_6, котрі в свою чергу належним чином оформили спадщину на квартиру АДРЕСА_4 і кожен отримав свідоцтво про право на спадщину за Законом, виданим 05 вересня 2008 року державним нотаріусом Покровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області.

24 вересня 2008 року ОСОБА_6, з яким проживала позивач АДРЕСА_5, помер. Позивач своєчасно звернулась до Третьої ОСОБА_8 державної нотаріальної контори та 26 березня 2009 року одержала свідоцтво про право на спадщину за Законом після померлого ОСОБА_6 на ? частину квартири, що знаходиться в АДРЕСА_6. Серед спадщини ОСОБА_6 є також ? частина квартири АДРЕСА_3, яка належала померлій ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 21 вересня 1994 року, посвідченою 7-ю ОСОБА_8 державною нотаріальною конторою за реєстровим № 6-2317 та зареєстровано в КП ДМБТІ. ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не оформили належним чином спадщину після померлої ОСОБА_7

10 вересня 2010 року позивач одержала дублікат Договору купівлі-продажу від 21 вересня 1994 року, але в КП ДМБТІ позивач його не зареєструвала, для реєстрації позивач звернулася до реєстраційної служби ОСОБА_8 міського управління юстиції. Рішенням державного реєстратора від 11.02.2013 року позивачу було відмовлено у державній реєстрації, оскільки за померлими особами реєстрація прав на нерухоме майно Законом не передбачена. На запит нотаріуса реєстраційна служба надала інформацію щодо реєстрації речових прав на нерухоме майно на квартиру №3 будинку№7 по вул..Артема в м. Дніпропетровську за померлою ОСОБА_7 Наявність реєстрації права власності за померлою підтверджується довідкою КП ДМБТІ від 12.03.2013 року.

Позивач вважає, що має право на ? частину зазначеної квартири після смерті ОСОБА_6, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7Г, але не зміг її оформити.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Відповідач та його представники заперечували проти задоволення позову, оскільки відповідач не прийняв у спадщину спірну квартиру, а тому вважає себе неналежним відповідачем, просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вирішивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок всіх доказів у їх сукупності і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному зясуванню всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, що регламентовано ст.11 ЦПК України.

Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, є дочкою ОСОБА_6, померлого 24 вересня 2008 року. В свою чергу, матірю ОСОБА_6 є ОСОБА_7, про що свідчить свідоцтво про народження від 23.02.1952 року, зареєстроване в книзі реєстрації актів про народження під №20 в Просянському РАЦС. 15 квітня 2010 року виконавчий комітет Просянської селищної ради Покровського районну Дніпропетровської області видав свідоцтво про смерть ОСОБА_7, котра померла 11 серпня 2007 року. 27 вересня 2008 року відділ реєстрації смерті ОСОБА_8 міського управління юстиції Дніпропетровської області видав свідоцтво про смерть ОСОБА_6, котрий помер 24 вересня 2008 року.

Відповідно до договору купівлі продажу ВРА № 158203 від 21 вересня 1994 року, ОСОБА_7 придбала квартиру №3, що знаходиться в м. Дніпропетровську, вул..Артема №7.

12.03.2013 року Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації ОСОБА_8 обласної ради надав державному нотаріусу Третьої ОСОБА_8 Державної нотаріальної контори ОСОБА_9 лист №2013, в якому зазначив, що на 31.12.2012 року в інвентаризаційній справі міститься відомості про право власності за адресою: АДРЕСА_7 за ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.1994 року, посвідченого Сьомою ДДНК, за реєстром №6-2317.

11 лютого 2013 року Реєстраційна служба ОСОБА_8 міського управління юстиції Дніпропетровської області видала рішення №330217 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за заявою ОСОБА_1 від 24.01.2013 року, мотивуючи це тим, що жодними нормами законодавства не передбачено реєстрацію речових прав на нерухоме майно за померлими особами.

20 листопада 2004 року ОСОБА_7 склала заповіт ВВО № 030993 у котрому зазначила, що усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, усі майнові права та обовязки, які їй належать на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обовязки, які належатимуть їй на день смерті, заповідала повністю ОСОБА_10. Цей заповіт посвідчено ОСОБА_11, приватним нотаріусом Покровського району нотаріального округу Дніпропетровської області 12 листопада 2004 року.

25.05.2006 року ОСОБА_7 склала заповіт у котрому зазначила, що усе належне майно ОСОБА_7, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, усі майнові права та обовязки, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обовязки, які належатимуть їй на день смерті, заповідала повністю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 Цей заповіт посвідчено ОСОБА_12, секретарем селищної ради Покровського району Дніпропетровської області.

Частиною 1 ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч 1 ст. 1218 ЦК України).

Частиною 1 ст.1220 ЦК України визначено, що Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 ст.1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 1 ст.1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст.1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст.1276 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 є сином ОСОБА_7, за якою, відповідно листа ОСОБА_8 міжміського бюро технічної інвентаризації ОСОБА_8 обласної ради закріплено право власності за адресою: АДРЕСА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.1994 року, посвідченого Сьомою ДДНК, за реєстром №6-2317, та зважаючи на те, що померлий батько позивача ОСОБА_6 спадщину у вигляді вказаної квартири по вул..Артема, 7 кв.3 не прийняв, відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом на імя ОСОБА_13 на спірну квартиру не видавалось, суд доходить висновку про безпідставність предявлених позовних вимог до відповідача, оскільки по смерті ОСОБА_6 спадщина на спірну квартиру не відкривалась, так як останній її не успадкував (не прийняв).

Згідно ст.88 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок позивача та не відшкодовувати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3,10, 11, 57-61, 88, 169, 212-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Судовий збір не відшкодовувати.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя /підпис/ ОСОБА_14

З оригіналом згідно:

Суддя Бабушкінського

районного суду

м.Дніпропетровська Т.В. ОСОБА_14