Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №0608/2-256/12
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого Павицької
Т.М.,

суддів
Заполовського В.Й., Шевчук А.М.,

з участю секретаря судового

засідання
Капустинській Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа - ОСОБА_4 про поділ будинку та
визнання права власності за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне
рішення Житомирського районного суду
Житомирської області від 17 квітня 2012
року,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2011 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ
будинку та визнання права власності, на
частину будинку, який знаходиться по
АДРЕСА_1.

Рішенням Житомирського районного суду
Житомирської області від 17 квітня 2012
року позов задоволено частково.
Виділено в натурі ОСОБА_2 веранду
площею 5,1 кв.м., кладову - 2,6 кв.м.,
коридор-7,1 кв.м., кімнату - 17,5 кв.м.,
кімнату 13,5 кв.м., кімнату - 14,5 кв.м. В
решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення суду.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом та вбачається
з матеріалів справи відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 12.07.2001 року ОСОБА_2 є
власником ? частини будинку та
господарських будівель по АДРЕСА_1.
Власником іншої 1/2 частини будинку є
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом
про право на спадщину за заповітом від
08.11.2012 року.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_3 про поділ даного будинку та
визнання права власності на частину
будинку.

Відповідно до положень ст.356 ЦК
України власність двох чи більше осіб
із зазначенням частки кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Згідно ст.367 ЦК України кожен із
співвласників має право на поділ майна,
що є у спільній частковій власності з
дотриманням вимог ст.183 ЦК України .

За відсутності згоди співвласників
про поділ спільного майна це питання
вирішується судом.

Порядок проведення робіт з поділу,
виділу та розрахунку часток житлових
будинків, будівель, споруд, іншого
нерухомого майна при підготовці
проектних документів щодо можливості
проведення цих робіт визначається
Інструкцією щодо проведення поділу,
виділу та розрахунку часток об'єктів
нерухомого майна № 55 від 18.06.2007 року,
яка затверджена в Міністерстві юстиції
України 06.07.2007 року №774/14044.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї
Інструкції поділ об'єкта нерухомого
майна (виділ частки) на окремі
самостійні об'єкти нерухомого майна
здійснюються відповідно до
законодавства на підставі висновку
щодо технічної можливості такого
поділу (виділу) з дотриманням чинних
будівельних норм та з наданням кожному
об'єкту поштової адреси.

Пленум Верховного Суду України у п.7
постанови № 7 від 04.10.1991 року « Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок», роз'яснив, що у спорах про
поділ будинку в натурі учасникам
спільної часткової власності на
будинок може бути виділено
відокремлену частину будинку, яка
відповідає розміру їх часток у праві
власності. Якщо виділ технічно
можливий, але з відхиленням від розміру
часток кожного власника, суд з
урахуванням конкретних обставин може
провести його зі зміною та
присудженням грошової компенсації
учаснику спільної власності, частка
якого зменшилась.

У тих випадках, коли для поділу
необхідне переобладнання або
перепланування будинку він
провадиться за наявності на це дозволу
виконавчого комітету місцевої ради
(ст.152 ЖК України).

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

На виконання ухвали апеляційного
суду Житомирської області від 05.11.2013
року по даній справі була проведена
будівельно-технічна експертиза. За
висновком експертизи запропоновано 5
варіантів поділу спірного житлового
будинку. За кожним варіантом
експертизи визначено незначний
відступ від ідеальних часток.

Рішенням виконавчого комітету
Сінгурівської сільської ради
Житомирського району Житомирської
області №113 від 19 грудня 2013 року
надано згоду на переобладнання
житлового будинку по АДРЕСА_1 на дві
ізольовані квартири.

Згідно ст.3 ЦК України одними з
загальних засад цивільного
законодавства є справедливість,
добросовісність та розумність.

При визначенні варіанту поділу
спірного житлового будинку, судова
колегія, з метою дотримання принципу
добросусідства між сторонами, враховує
фактичне користування сторонами
спірним будинком, той факт, що ОСОБА_2
постійно проживає в м. Києві. Із
варіантів поділу, судова колегія
вважає за необхідне зупинитися на тому
варіанті, який буде, на думку судової
колегії, найбільше відповідати
інтересам сторін, буде прийнятним для
них та справедливим, оскільки згоди,
стосовно варіанту поділу, шляхом
взаємних поступок сторони самостійно
не досягли.

Приймаючи до уваги конкретні
обставини справи, правовідносини
сторін, які не досягли згоди, та
оцінивши всі наявні у справі докази за
правилами ст.ст.57, 58, 212 ЦПК України,
судова колегія вважає найбільш
сприятливим для сторін перший варіант
судової будівельно-технічної
експертизи №27/12 від 03.12.2013 року. При
цьому вказаний варіант не
суперечить вимогам санітарних
правил і правил протипожежної
безпеки.

Запропонований експертом
другий, третій варіант поділу
спірного будинку, колегія суддів
вважає неприйнятним, оскільки за
другим варіантом у відповідачки буде
відсутній сарай, який їй необхідний для
ведення підсобного господарства, а за
третім варіантом вона буде позбавлена
частини будинку - кладови 2-2 площею 5
кв.м.

Також, колегія суддів вважає
неприйнятним, запропонований
експертом четвертий, п'ятий варіант
поділу спірного будинку, оскільки ці
варіанти передбачають значно більший
відступ від рівності часток та значно
більшу доплату.

За першим варіантом поділу
позивачу ОСОБА_2 в натурі виділяється 46
/100 ідеальних частин будинковолодіння,
загальною вартістю 23 760 грн.

Відповідачці ОСОБА_3 в натурі
виділяється 54/100 ідеальних частин
будинковолодіння, загальною вартістю
28 098 грн.

Оскільки ОСОБА_3 виділяється на 2
169 грн. більше, ніж вартість її
ідеальної частки, тому з неї на користь
відповідача необхідно стягнути
грошову компенсацію в сумі 2 169 грн.

На сторони необхідно покласти
обов'язок здійснити переобладнання
кожному у своїй частині будинку.

Доводи ОСОБА_3 про те, що право
власності на кімнату І-4 площею 17,5 кв.м.
перейшло до неї в порядку спадкування
після смерті батька ОСОБА_6
спростовуються матеріалами справи.

Так, згідно свідоцтва про право на
спадщину від 08 листопада 2012 року
відповідачка успадкувала після смерті
батька ОСОБА_6 ? частину спірного
будинку. Право власності на таку ж
частину належить і відповідачу.

Крім того, рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 15 серпня 2013
року скасовано рішення Житомирського
районного суду Житомирської області
від 19 липня 2013 року та додаткове
рішення від 24 липня 2013 року в частині
визначення розміру фактичної частки
та зазначення самих приміщень
спадкодавців ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та
ухвалено в цій частині нове рішення.
Відмовлено в задоволенні вимог ОСОБА_3
до ОСОБА_2, Сінгурівської сільської
ради, третя особа - ОСОБА_4 про визнання
фактичного розміру часток у
спадковому майні за кожним із
спадкоємців за безпідставністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України
цивільні права можуть виникати з
рішення суду лише у випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства. Щодо права власності, то
ЦК України передбачає можливість його
виникнення на підставі рішення суду у
випадках, встановлених ст. 376 ЦК
України, а підтвердження рішенням суду
існуючого в особи права власності - у
випадках, встановлених ст. 392 ЦК
України. В інших випадках право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Судом встановлено, як вже зазначалося
вище, що у ОСОБА_2 виникло право
власності на спірне нерухоме майно і
держава офіційно визнала за ним це
право шляхом здійснення його державної
реєстрації органом БТІ.

За таких обставин підстав для
підтвердження наявного в нього права
власності на спірне майно ще і в
судовому порядку немає. Тому вимоги
про визнання за відповідачем права
власності на частину будинку не
підлягають задоволенню.

Зважаючи на викладене колегія
суддів вважає, що рішення суду, з
підстав визначених ст.309 ЦПК України
слід скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позов
ОСОБА_2 частково.

З відподачки ОСОБА_3 на користь
позивача колегія суддів стягує 450 грн.
сплаченого ним судового збору та
половину вартості за проведення
судової експертизи - 1 000 грн.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309,324,316 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Житомирського районного
суду Житомирської області від 17 квітня
2012 року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа
- ОСОБА_4 про виділ частки з майна та
визнання права власності задовольнити
частково.

Виділити в натурі ОСОБА_2 в житловому
будинку з господарськими будівля по
АДРЕСА_1 веранду III площею 5,1 кв.м.
вартістю 1 316 грн., кладову IV - 2,6 кв.м. - 671
грн., кімнату І-4 - 17,5 кв.м., 4543 грн.,
коридор 2-1 -7,1 кв.м. 1 833 грн., кухню 2-3 - 13,5
кв.м. - 3871 грн., кімнату 2-4 - 14,6 кв.м. - 3 768
грн., сарай В вартістю 1677 грн., гараж Г - 4
324 грн., вбиральню Ж - 429 гр., №1-2-1 ?
частину огорожі - 1328 грн., що становить 46
/100 ідеальних частин будинковолодіння,
вартістю 23 760 грн.

Виділити натурі ОСОБА_3 в житловому
будинку з господарськими будівля по
АДРЕСА_1 веранду I площею 7,2 кв.м.
вартістю 1 858 грн., ванну ІІ - 3, 5 кв.м. - 904
грн., коридор І-1 -4,4 кв.м. -1 136 грн., кухню
І-2 - 12,8 кв.м. - 3 302 грн., кімнату І-3 - 12,4
кв.м. - 3 199 грн., кладову 2-2 - 5 кв.м., - 1 291
грн., 2-5 кімнату - 14,7 кв.м., - 3 897 грн.,
літню кухню Б вартістю 6 201 грн., сарай
Д - 3 912 грн., колодязь К - 1 070 грн., №1-2-1 ?
частину огорожі - 1328 грн., що становить
54/100 ідеальних частин
будинковолодіння, вартістю 28 098 грн.

Відмовити в задоволенні позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4
про визнання права власності.

Зобов'язати ОСОБА_2 демонтувати
дверний блок між приміщення 1-4 та 1-3 ; та
2-4 та 2-5; та 2-1 та 2-2 з подальшим
закладанням прорізу та штукатуренням
із обох сторін.

Зобов'язати ОСОБА_2 улаштувати
дверний проріз з подальшим
встановленням дверного блоку між
приміщенням 1-4 та 2-1 з наступним
штукатуренням укосів із обох сторін.

Зобов'язати ОСОБА_3 улаштувати
дверний проріз з подальшим
встановленням дверного блоку між
приміщенням 2-2 та 1-1 з наступним
штукатуренням укосів із обох сторін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2
169 грн. грошової компенсації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 450 грн. судових витрат та 1000 грн.
судових витрат за проведення судової
експертизи.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді