Справа № 374/287/14-ц Головуючий у І
інстанції Потапенко А.В.Провадження №
22-ц/780/6755/14 Доповідач у 2
інстанції ОлійникКатегорія 47
УХВАЛА

Іменем України

25 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Сліпченка О.І., Іванової І.В.,

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Ржищівського міського суду
Київської області від 28 жовтня 2014 року
в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 про
зменшення розміру аліментів,
посилаючись на те, що рішенням
Ржищівського міського суду від 26
червня 2013 року стягнуто з нього на
користь відповідача аліменти на
утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3
в твердій грошовій сумі в розмірі 1500
грн., починаючи від 20 травня 2013 року і до
повноліття дитини.

У липні 2014 року він отримав з ВДВС
Бориспільського району
довідку-розрахунок боргу за період від
20 травня 2013 року до дня звернення до
суду у розмірі 20128 грн. 76 коп., але дану
заборгованість він сплачувати не може.

Вважав, що у зв'язку зі зміною його
матеріального стану та погіршенням
здоров'я суд має зменшити розмір
аліментів. Він усвідомлює свої
обов'язки перед донькою, але його стан
здоров'я, похилий вік і відсутність
прибутків не дають змоги виконувати їх
належним чином.

У період шлюбу він разом з
відповідачкою займався
підприємницькою діяльністю, здаючи
нежитлові приміщення у суборенду,
однак після розірвання шлюбу його
прибутки обмежились тільки пенсією в
розмірі 900 грн.

Підприємницькою діяльністю він не
займається. На даний час проживає у
АДРЕСА_1 зі своєю колишньою дружиною. У
2011 році у нього виник інсульт, після
чого знаходився на лікуванні у лікарні
у місті Ржищів та у клініці у місті
Києві. Під час ухвалення рішення про
стягнення аліментів на утримання
доньки він знаходився у хворобливому
стані, тому не зміг бути присутнім на
судових засіданнях. Після розгляду
справи його матеріальний стан значно
погіршився, а матеріальний стан
відповідача навпаки покращився.

Підприємницька діяльність його дочки
також призупинилась, і вона теж не може
надавати своїм батькам матеріальної
допомоги. У дійсності він не малює
картин, не продає їх і не має значних
додаткових доходів у зв'язку з тим,
нього порушено координація руху
кінцівок і він займається своїм
лікуванням за рахунок підтримки своїх
шести повнолітніх дітей. Усі кошти, у
тому числі пенсію, він витрачає на
лікування та готує документи для
призначення йому інвалідності ІІ
групи.

Посилаючись на ч.1 ст.192 СК України,
позивач просив суд ухвалити рішення
про зменшення стягнення з нього
аліментів із встановленої рішенням
Ржищівського міського суду від 26
червня 2013 року суми у розмірі 1 500 грн. до
суми у розмірі 360 грн. у зв'язку зі
зміною його матеріального стану та
погіршенням стану здоров'я, на
неповнолітню доньку ОСОБА_3 з
врахуванням його постійного прибутку -
пенсії в 900 грн.

Рішенням Ржищівського міського суду
Київської області від 28 жовтня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено
частково. Зменшено розмір аліментів,
визначений рішенням Ржищівського
міського суду Київської області від 25
червня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів з твердої грошової суми у
розмірі 1500 грн. на тверду грошову суму у
розмірі 650 грн. щомісячно з дня набрання
рішенням суду законної сили та до
досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі з підстав
порушення судом норм матеріального і
процесуального права ставиться
питання про скасування рішення та
ухвалення нового, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити, виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що що рішенням
Ржищівського міського суду Київської
області від 25 червня 2013 року позов
ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в
розмірі 1500 грн, починаючи від 20 травня
2013 року і до повноліття дитини.

Зокрема, визначаючи розмір аліментів у
розмірі 1500 грн., суд враховував
матеріальне становище відповідача і
те, що він є пенсіонером, має
нерегулярний дохід крім пенсії, інших
осіб на утриманні не має, та інші
обставини, що мають істотне значення
при вирішенні справи. Рішення суду
набрало законної сили відповідно до
ст.223 ЦПК України.

Згідно довідки-розрахунку
заборгованості по аліментах, складеної
ВДВС Бориспільського МУЮ 2 липня 2014
року за виконавчим листом від 16 липня
2013 року, виданим Ржищівським міським
судом Київської області
заборгованість за аліментами станом на
2 липня 2014 року становить 20 128 грн 94 коп.
Сплата коштів боржником ОСОБА_2 за
період від 20 травня 2013 року до 2 липня 2014
року не здійснювалася.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2
користується пільгами відповідно до
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», є пенсіонером і згідно
довідки УПФУ у Кагарлицькому районі
від 7 жовтня 2014 року позивач
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2,
знаходиться на обліку у УПФУ у
Кагарлицькому районі й отримує пенсію
за віком, а сааме: у листопаді 2013 року у
розмірі 944 грн; починаючи від грудня 2013
року до жовтня 2014 року у розмірі 999 грн.
щомісячно.

Згідно довідки виконавчого комітету
Вишеньківської сільської ради від 18
вересня 2014 року ОСОБА_2 проживає і не
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до договору дарування
нежитлової будівлі від 21 березня 2007
року ОСОБА_2 подарував ОСОБА_5 нежитлову
будівлю - приміщення бувшого
побуткомбінату, що знаходиться в
АДРЕСА_3.

За довідкою, виданою Ржищівським
міським відділом культури і туризму
виконавчого комітету Ржищівської
міської ради 6 жовтня 2014 року №197/02-14,
донька ОСОБА_1 - ОСОБА_3 від 1 вересня 2014
р. навчається в Ржищівській дитячій
музичній школі (початковий
спеціалізований мистецький навчальний
заклад (школа естетичного виховання) по
класу хореографії (щомісячна плата 100
грн.) та по класу скрипки (щомісячна
плата 45 грн.).

Згідно довідок, виданих 21 жовтня 2014
року виконавчим комітетом Ржищівської
міської ради ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_4
і до складу її сім'ї входять дочки:
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_6, які перебувають на її
(відповідачки) утриманні.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН
про права дитини від 20 листопада 1989
року, яка ратифікована Постановою
Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від
27 лютого 1991 року та набула чинності для
України 27 вересня 1991 року, держава
визнає право кожної дитини на рівень
життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

За ст.180 СК України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК
України).

Відповідно до ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до положень ст.183 СК України
розмір аліментів визначається у частці
від заробітку (доходу) матері, батька
дитини.

Крім того, суд за заявою платника або
одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення (ч.1
ст.184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру
аліментів у частках до заробітку
(доходу) або у твердій сумі
визначаються з урахуванням як положень
ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183,
184 СК України.

Частиною першою ст.192 СК України
передбачено, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або за
домовленістю між батьками може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року №3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справи щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
розмір аліментів, визначений судовим
рішенням або за домовленістю між
батьками, суд може змінити за позовом
платника або одержувача аліментів у
зв'язку зі зміною матеріального чи
сімейного стану, погіршення чи
поліпшення здоров'я когось із них.

За змістом ст.ст.181, 192 СК України розмір
аліментів, визначений рішенням суду, не
вважається незмінним. Отже, у зв'язку із
значним покращенням матеріального
становища платника аліментів матір
дитини може подати до суду заяву про
збільшення розміру аліментів. Значне
погіршення матеріального становища
батька може бути підставою для його
вимоги про зменшення розміру
аліментів.

Відповідно до ст.ст.183, 184 СК України за
рішенням суду розмір аліментів
визначається у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає
підстави для зміни розміру аліментів,
визначеного за рішенням суду, але не
пов'язує їх зі способом присудження (ч.3
ст.181 СК України). Стаття 192 СК України
тільки вказує на можливість зміни
раніше встановленого розміру
аліментів за наявності доведених в
судовому порядку підстав, а саме: зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру
аліментів в твердій грошовій сумі (що
фактично є зміною розміру) ст.184 СК
України відносить: нерегулярний,
мінливий дохід платника аліментів,
одержання частини доходу в натурі та
інші обставини, що мають істотне
значення.

Право вимагати заміни розміру
аліментів шляхом зміни способу
присудження аліментів не може
заперечуватися, адже можливість вибору
способу присудження аліментів з огляду
на мінливість життєвих обставин,
зазначених ст.ст.182-184 СК України, не
може обмежуватися разовим її
здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної
заборони змінювати розмір аліментів
шляхом зміни способу їх присудження, за
положеннями ст.192 СК України зміна
розміру аліментів може мати під собою
зміну способу їх присудження (зміна
розміру аліментів, стягнутих за
рішенням суду у частці від заробітку
(доходу) матері, батька дитини на розмір
аліментів, визначений у певній твердій
грошовій сумі та навпаки).

Враховуючи вищенаведене, судом першої
інстанції вірно встановлено, що у
спірних правовідносинах підлягає
застосуванню не тільки ст.192 СК України,
але й низка інших норм, присвячених
обов'язку батьків утримувати своїх
дітей (ст.182 «Обставини, які
враховуються судом при визначенні
розміру аліментів», ст.183 «Визначення
розміру аліментів у частці від
заробітку (доходу) матері, батька
дитини», ст.184 «Визначення розміру
аліментів у твердій грошовій сумі»).

Саме такі правові висновки міститься у
постанові Верховного Суду України від 5
лютого 2014 року у справі №6-143 цс13, і що
згідно зі ст.360-7 ЦПК України є
обов'язковими для судів, які
зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність із рішенням
Верховного Суду України.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Згідно зі ст.
11 ЦПК України суд розглядає справи в
межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін, при цьому кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях (ч.4 ст. 60 ЦПК України).

В обґрунтування позову про зменшення
розміру аліментів на підставі ст.192 СК
України позивач посилається на те, що
підприємницькою діяльністю у місті
Ржищів він не займається і на даний час
проживає у АДРЕСА_1 зі своєю колишньою
дружиною.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців станом на 10
вересня 2014 року Благодійний фонд
«Культурно-просвітницький центр
«Мальовнича Україна», засновником
якого є ОСОБА_2 є юридичною особою з
організаційно-правовою формою
-благодійна організація з видом
діяльності - благодійна діяльність.

Як вбачається з відомостей з
центральної бази даних Державного
реєстру фізичних осіб ДПА України про
суми виплачених доходів, наданої
Кагарлицьким відділенням Миронівської
ОДПІ від 27 жовтня 2014 року,
повідомляється, що стосовно ОСОБА_2 за
період від 1 квітня 2013 року до 30 вересня
2014 року інформації про доходи в ЦБД
ДРФО немає.

Суд першої інстанції вірно вважав, що
вищенаведені обставини є доведені
позивачем та такими, що знайшли своє
підтвердження у судовому засіданні,
про що свідчать наведені вище докази,
які є належними та допустимими в силу
ст.ст.58, 59 ЦПК України.

Також в обґрунтування позову позивач
посилався на те, що після ухвалення
рішення про стягнення аліментів у
нього суттєво погіршився стан здоров'я,
у 2011 році отримав інсульт і він
перебував на стаціонарному лікуванні.
У дійсності він не малює картин і не
продає їх, і не має значних додаткових
доходів, тому що у нього порушено
координація руху кінцівок і він
займається своїм лікуванням за рахунок
підтримки своїх шести повнолітніх
дітей. Усі кошти, у тому числі пенсію,
він витрачає на лікування та готує
документи для призначення йому
інвалідності ІІ групи.

Згідно виписного епікризу зі
стаціонарної картки пацієнта ОСОБА_2
від 14 липня 2011 року позивач знаходився
на лікуванні від 1 до 25 червня 2011 року,
зокрема, з діагнозом ішемічний
(атеротромботичний) інсульт. Згідно
виписки №20500 з медичної карти
стаціонарного хворого Ржищівської
міської лікарні від 26 травня 2011 року
ОСОБА_2 знаходився в стаціонарі від 5 до
26 травня 2011 року, зокрема, з діагнозом -
гостре порушення мозкового кровообігу.

При визначенні розміру аліментів суд
першої інстанції відповідно до ст.182 СК
України вірно врахував, що станом на
день ухвалення цього рішення про зміну
розміру аліментів за ст.7 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2014 рік» у 2014 році прожитковий
мінімум для дітей віком від 6 до 18 років
встановлено в розмірі 1286 грн., та що
відповідачка несе додаткові витрати,
пов'язані із забезпеченням навчання
неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у
навчальних закладах.

Згідно з п.23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року №3 у новому розмірі аліменти
необхідно стягувати з позивача,
починаючи від дня набрання рішенням
законної сили.

З огляду на вищенаведене, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
щодо часткового задоволення позовних
вимог щодо зменшення розміру
аліментів, визначеного рішенням
Ржищівського міського суду Київської
області від 25 червня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів з твердої грошової суми у
розмірі 1500 грн. на тверду грошову суму у
розмірі 650 грн. щомісячно, з дня
набрання рішенням суду законної сили
та до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
про порушення судом норм матеріального
і процесуального права безпідставні,
спростовуються матеріалами справи та
висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та
враховуючи, що обставини справи судом
встановлені відповідно до наданих
пояснень сторін та письмових доказів,
що містяться в матеріалах справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що рішення постановлене з дотриманням
вимог матеріального і процесуального
права, а тому апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Ржищівського міського суду
Київської області від 28 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської
області набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подачі
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:
Олійник В.І.

Судді:
Сліпченко О.І.

Іванова І.В.