Справа № 495/5442/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

16 вересня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

у складі: головуючого - одноособово
судді Боярського О.О.

при секретарі - Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Білгород -
Дністровському цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Випасненської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області, ОСОБА_2 про визнання
права власності на спадкове майно,

В с т а н о
в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до
Випасненської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області про визнання права
власності на спадкове майно, вказуючи,
що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати
ОСОБА_3 За життя остання склала заповіт,
відповідно до якого на випадок своєї
смерті заповіла ОСОБА_1 земельну частку
(пай), яка належала їй на підставі
сертифікату серії ОД №0257149. Однак, за
життя спадкодавець ОСОБА_3 отримала у
власність земельну ділянку, площею 9,04
га, що розташована на території
Випасненської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області, що підтверджується
Державним актом на право приватної
власності на землю, серії ІІ-ОД №089060,
виданого 04 серпня 2001 року
Випасненською сільською радою
Білгород-Дністровського району
Одеської області, зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за №27. З
огляду на викладене, при зверненні до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини за заповітом після
смерті матері ОСОБА_3, позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом, у
зв'язку з тим, що в заповіті зазначена
була земельна частка (пай), однак
спадкодавцю належить земельна ділянка
на підставі Державного акту на право
власності на землю. Позивачу
рекомендовано звернутися до суду.

Позивач у судове засідання не з'явився,
відповідно до наданої суду письмової
заяви просить суд розглянути справу
без його участі, позов підтримує в
повному обсязі та просить
задовольнити.

Представник відповідача -
Випасненської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області, надав до суду заяву
відповідно до якої просить розглядати
справу без представника сільської
ради.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду заяву
відповідно до якої просить справу
розглядати без його участі, проти
задоволення позовних вимог позивача не
заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову
.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі суттєві обставини
справи та перевіривши їх наявними
доказами, суд вважає за необхідне
позов ОСОБА_1 задовольнити з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_1, виданим 01
лютого 2007 року виконавчим комітетом
Випасненської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області, актовий запис №22.

Той факт, що померла була мамою
позивача підтверджується свідоцтвом
про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2,
виданим 26.08.1969 року виконавчим
Випасненської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області, актовий запис №111.

Згідно заповіту, посвідченого 21 квітня
2000 року Журенко Н.В. секретарем
Випасненської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області за реєстровим №134, на
випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповіла
позивачу земельну частку (пай), яка
належала їй на підставі сертифікату
серії ОД №0257149.

Однак, за життя спадкодавець ОСОБА_3
отримала у власність земельну ділянку,
площею 9,04 га, що розташована на
території Випасненської сільської
ради Білгород-Дністровського району
Одеської області, що підтверджується
Державним актом на право приватної
власності на землю, серії ІІ-ОД №089060,
виданого 04 серпня 2001 року
Випасненською сільською радою
Білгород-Дністровського району
Одеської області, зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за №27.

У зв'язку з викладеним позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом,
оскільки у заповіті мова йшляся про
земельну частку (пай), однак
спадкодавцю належала земельна ділянка
на підставі Державного акту на право
власності на землю.

Згідно ст. 1216 ЦК України - спадкуванням
є перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкоємство здійснюється за
заповітом і за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України
право на спадкування мають особи
визначені в заповіті.

Судом встановлено, що позивач
являється спадкоємцем майна померлої
за заповітом.

Окрім позивача спадкоємцем майна
померлої також являється відповідач
ОСОБА_2, який відповідно до наданої суду
письмової заяви про задоволення позову
не заперечує, тим самим відмовляючись
від спадщини.

Інших спадкоємців померлої ОСОБА_3, які
б претендували на спадщину немає, що
підтверджується відповідним листом,
наданим Білгород-Дністровською
міською державною нотаріальною
конторою від 04.09.2014 року.

Відповідно до ст. 81 ЗК України
громадяни України набувають право
власності на земельні ділянки на
підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 131 ЗК України
громадяни та юридичні особи України, а
також територіальні громади та держава
мають право набувати у власність
земельні ділянки на підставі міни,
ренти, дарування, успадкування та інших
цивільно-правових угод.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України -
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше не випливає із
закону або незаконність набуття права
власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.41 Конституції України
кожний громадянин має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності
отримується в порядку, визначеному
законом.

Таким чином, судом встановлено, що
позивач є спадкоємцем за заповітом
після смерті матері ОСОБА_3 та має право
на отримання спадщини, однак
позбавлений можливості отримати
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом, оскільки у заповіті
спадковим майном є земельна частка
(пай), а до дня смерті спадкодавця нею
було оформлено право власності на
земельну ділянку та отримано Державний
акт.

Таким чином права позивача, як
спадкоємця підлягають захисту шляхом
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 8, 11, 16, 1216, 1261, 1268 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 213-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Випасненської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області, ОСОБА_2 про визнання
права власності на спадкове майно -
задовольнити.

Вважати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
прийняв спадщину за заповітом, що
відкрилась після смерті ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку загальною площею 9,04
га, що розташована на території
Випасненської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Одеської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя: