Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/111/14
Головуючий у суді І-ї
інстанції Хрусталенко І.П.
УХВАЛА

Іменем України

28.01.2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого судді - Гайсюка О.В.

суддів -
Карпенко О.Л., Голованя А.М.

при секретарі -
Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Бобринецького районного
суду Кіровоградської області від 07
листопада 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визначення порядку користування
земельною ділянкою. (а.с. 18)

Позивач зазначив, що згідно свідоцтва
про право власності від 30.04.2004 року він
є власником 13/25 жилого будинку і
надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1
і фактично в його користуванні
знаходиться квартира НОМЕР_1, а ОСОБА_4
належить квартира НОМЕР_2.

Він та ОСОБА_4 мають наміри розділити
земельну ділянку за цією адресою,
приватизувати цю земельну ділянку але
не можуть дійти згоди стосовно порядку
користування земельною ділянкою,
оскільки не визначено конкретно межі і
конфігурацію цієї ділянки, хоча в
техпаспорті зазначені ці межі.

Існує спір щодо встановлення межі із
сусіднім домоволодінням (АДРЕСА_4) яке
належить ОСОБА_5

Посилаючись на це, позивач просив
визначити частку в майні з урахуванням
фактичного користування
домоволодінням за адресою АДРЕСА_1 між
ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Визначити порядок користування
земельною ділянкою між ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1, та визначити
порядок користування земельною
ділянкою та встановити межу між
домоволодіннями по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4
між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (том. 1 а.с. 18-19)

Рішенням Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 07
листопада 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2
просить скасувати рішення суду та
задовольнити його вимоги, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуально права.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник позивача доводи
апеляційної скарги підтримала.

Відповідачі в судове засідання не
з»явилися, хоча належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивач є власником 13/25
жилого будинку та надвірних будівель
по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 8), а відповідач
ОСОБА_4 є власницею 12/25 цього будинку та
господарсько - побутових будівель (т. 1
а.с. 71). Отже, підстави для визначення
часток в майні, які вже визначені
відповідно до правовстановлюючих
документів відсутні, незалежно від
того яким чином власники користуються
цим майном.

Відмовляючи в задоволенні вимог
позивача про встановлення порядку
користування земельною ділянкою по
вул. АДРЕСА_1, суд правильно врахував ту
обставину, що ОСОБА_4 частину земельної
ділянки за вказаною адресою, якою вона
користувалася вже приватизувала і
відповідно до Свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 05.08.2013
року є власником земельної ділянки
площею 0,0866га розташованої за адресою
АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 153-154). Про це свідчить і
технічна документація із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості) - т. 1
а.с. 189-208.

Отже, на момент вирішення спору судом
земельна ділянка АДРЕСА_1 вже не
знаходилася в спільному користуванні
сторін, не знаходиться вона і в
спільній власності сторін, оскільки
частина цієї ділянки ОСОБА_4 передана у
власність і виділена їй в натурі.

Позову про визнання недійсним
свідоцтва від 05.08.2013 року не заявлялось.

За таких обставин, суд дійшов
правильного висновку про неможливість
застосування положень ст. 88 Земельного
Кодексу України при вирішенні спору
між позивачем та ОСОБА_4 При цьому суд
правильно послався і на рішення
апеляційного суду Кіровоградської
області від 05.12.2012 року, яким
встановлено, що в спільному
користуванні співвласників будинку
земельна ділянка не перебуває,
оскільки розподілена між ними (т.1 а.с.
42-43)

Суд дійшов правильного висновку і про
те, що не підлягають задоволенню вимоги
позивача про встановлення порядку
користування земельними ділянками по
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4, оскільки
законодавством не передбачено
встановлення порядку користування між
суміжними (сусідніми) земельними
ділянками.

Правильного висновку дійшов суд і про
те, що не можуть бути задоволені вимоги
позивача про встановлення судом межі
між цими сусідніми земельними
ділянками, оскільки згідно ч. 3 ст. 158
Земельного Кодексу України це
компетенція органів місцевого
самоврядування. Поширення юрисдикції
судів на всі спори, які виникають в
державі не означає, що суд повинен
вирішувати питання, які відносяться до
компетенції інших органів. При цьому
суд правильно взяв до уваги, що
відповідач ОСОБА_5 звою земельну
ділянку приватизував, отримавши
правовстановлюючі документи (т. 1 а.с.
149-152). Позову про визнання цих
документів недійсними не заявлялося.

Наведене свідчить про те, що рішення
суду ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстави для скасування чи зміни
цього рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 07
листопада 2013 року - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: