Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі :

Головуючого судді -
БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі -
Ізвольській С.С.

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2

третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, треті особи - Відділ реєстрації
актів цивільного стану Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Києві, ОСОБА_3 про визнання батьківства,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся з
позовом до відповідача - ОСОБА_4 про
визнання батьківства щодо
малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьком якого, згідно запису в Книзі
реєстрації актів про народження
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Дніпровського районного
управляння юстиції у м. Києві, оскільки
мати дитини перебувала з ним у шлюбі,
записаний ОСОБА_4, актовий запис № 2417
від 13 серпня 2014 року.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що
11 лютого 2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6
зареєстрували шлюб. З вересня 2013 року
ОСОБА_3 фактично проживає з ним разом,
ведуть спільне господарство. Під час
перебування у фактичних шлюбних
стосунках з ним, ОСОБА_3 завагітніла,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народила сина.

Оскільки на час народження дитини
ОСОБА_3 перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, відомості як
про батька дитини були внесені
відповідно до даних про її чоловіка -
відповідача ОСОБА_4

Відповідач відмовився від
визнання позивача батьком дитини, що і
стало підставою для звернення до суду.

Підтримавши в судовому засіданні
позовні вимоги, позивач просив
призначити у справі судово-медичну
експертизу на підтвердження
біологічного батьківства.

Відповідач до суду не з'явився,
про час і місце судового розгляду
справи повідомлений належним чином, -
згідно вимог ст. 74 ЦПК України, причин
своєї неявки до суду не повідомив,
письмових заперечень щодо позову не
надав і свого представника для участі у
судових засіданнях не направив.

Третя особа - Відділ РАЦС
Дніпровського РУЮ у м. Києві направив
письмову заяву про розгляд справи у
відсутність свого представника, просив
ухвалити рішення згідно вимог
законодавства.

Третя особа - ОСОБА_3 підтвердила в
судовому засіданні обставини,
викладені позивачем, просила позов
задовольнити.

Ухвалою суду від 27.10.2014 р. за
клопотанням позивача у справі була
призначена судово-медична експертизу
методом ДНК аналізу, на вирішення якої
було поставлено питання, чи може бути
батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши наявні у
справі докази, судом встановлено
наступне.

11 лютого 2011 року зареєстровано шлюб
між ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився ОСОБА_5.

Згідно зі статтею 133 Сімейного кодексу
України якщо дитина народилася у
подружжя, дружина записується матір'ю,
а чоловік - батьком дитини.

Відомості про батьків дитини, згідно
свідоцтва про народження, містять дані
про батька - ОСОБА_4 та про матір -
ОСОБА_3.

Згідно зі ст. 129 Сімейного кодексу
України особа, яка вважає себе батьком
дитини, народженої жінкою, яка в момент
народження дитини перебувала в шлюбі з
іншим чоловіком, має право пред'явити
до її чоловіка, якщо він записаний
батьком дитини, позов про визнання
свого батьківства.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи № 441 від 21 листопада 2014 року,
вірогідність підтвердження
біологічного батьківства ОСОБА_1
відносно ОСОБА_5 складає величину не
менш ніж 99, 99%, тому батьківство
практично доведено.

Відповідно до статті 121 СК України
права батька та матері, батька і дитини
ґрунтуються на походженні дитини від
них, засвідченому державним органом
реєстрації актів цивільного стану в
порядку, встановленому статтями 122 та 125
цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 статті 125 СК України якщо
батько та мати дитини не перебувають у
шлюбі між собою, походження дитини від
батька визначається: за заявою матері
та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до ст. 134 СК України на
підставі рішення суду орган державної
реєстрації актів цивільного стану
вносить відповідні зміни до актового
запису про народження, складеного
органами державної реєстрації актів
цивільного стану України, та видає нове
Свідоцтво про народження.

З огляду на те, що наявні в справі
докази свідчать про біологічне
батьківство позивача щодо
малолітнього ОСОБА_5, позовні вимоги
про визнання батьківства підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 121, 125, 129, 134 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 10, 57-60, 209-210, 212-215,
218, 222, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
треті особи - Відділ реєстрації актів
цивільного стану Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Києві, ОСОБА_3 про визнання батьківства
- задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком
малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Зобов'язати Відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві внести зміни до
актового запису про народження №2417,
складного Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві від 13.08.2014 року щодо
ОСОБА_5, а саме:

Зазначити ОСОБА_1, громадянина
України, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого
за адресою: АДРЕСА_1, батьком дитини
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1;

Змінити прізвище дитини з «ОСОБА_5»
на «ОСОБА_5», а по-батькові з «ОСОБА_5»
на «ОСОБА_5».

Зобов'язати Відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві видати нове
Свідоцтво про народження дитини з
внесенням відповідних змін.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні в залі судового засідання під
час проголошення рішення протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя :