Справа №478/505/14-ц 04.11.2014 04.11.2014 04.11.2014
Провадження №22-ц/784/2719/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у першій інстанції
апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 листопада 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання -
Кудра В.М.,

без участі осіб, які беруть участь у
справі і належним чином повідомлені
про час і місце розгляду справи,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Казанківського районного
суду Миколаївської області від 30
квітня 2014 року

за
позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення
аліментів на утримання непрацездатної
матері,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення
аліментів на своє утримання.

У позові позивачка посилалася на те, що
вона є непрацездатною особою -
пенсіонерка за віком, перебуває на
диспансерному обліку з приводу
цукрового діабету ІІ типу, двобічної -
кістозної мастопатії та пієлонефриту,
які в даний час прогресують, в зв'язку з
чим потребує значних витрат на
придбання медичних препаратів.

Пенсії, яку вона отримує їй не вистачає
ні на придбання ліків, ні на інші
життєво необхідні потреби. Раніше
матеріальну допомогу їй надавав
старший син ОСОБА_6, але в даний час він
такої можливості не має, так як сам
захворів та потребує оперативного
втручання та тривалого лікування.

Чоловік, який також є непрацездатною
особою такої допомоги не надає. До того
ж між ними склалися неприязні стосунки,
що змусило її переїхати жити до
сестри.

Відповідач же має постійний заробіток,
а тому має змогу надавати їй таку
допомогу.

Посилаючись на вищевикладені
обставини, позивачка просила стягнути
з ОСОБА_5 на її користь аліменти у
розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку.

Рішенням Казанківського районного
суду Миколаївської області від 30
квітня 2014 року позов задоволено
частково: стягнуто з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 аліменти на її утримання у
розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку,
щомісячно, починаючи з 14 березня 2014
року безстроково та на користь
держави судовий збір у розмірі 243 грн.60
коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення суду,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просила його
скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позову.

У запереченні на апеляційну скаргу
позивачка посилалася на
необґрунтованість її доводів та
просила відмовити у задоволенні
скарги, а рішення суду - залишити без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню із
наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні
вимоги, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач, з врахуванням його
майнового стану може надавати
непрацездатній матері матеріальну
допомогу.

Між тим, у повній мірі погодитися з
даним висновком суду не можна.

Із матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що ОСОБА_4 є матір'ю
відповідача ОСОБА_5.( а.с.6а).

Позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 та
має двох повнолітніх дітей - сина
ОСОБА_6, 1968 року народження та ОСОБА_5 1974
року народження ( а.с. 6, 38)

Відповідно до довідки комунальної
установи « Центр первинної
медико-санітарної допомоги №7» від 13
лютого 2014 року позивачка перебуває на
«Д» обліку з 2002 року з приводу
хронічного пієлонефриту, цукровий
діабет 11 типу, двобічна
дифузно-кістозна мастопатія( а.с.9).

Як пенсіонер за віком вона щомісячно
отримує пенсію у розмірі 1262 грн.13 коп.,
що підтверджується довідкою
Управління Пенсійного фонду України в
Інгулецькому районі м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області.( а.с.10).

З врахуванням викладених обставин,
ОСОБА_4 є непрацездатною особою, а тому
потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.172, ч.1 ст.202 СК
України повнолітні дочка, син
зобов'язані піклуватися про батьків,
проявляти про них турботу та надавати
їм допомогу, утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги.

Право на утримання від дочки, сина
мати та батько матимуть за умови, що є
непрацездатними та потребують
матеріальної допомоги. Непрацездатним
вважається той з батьків, хто досяг
загального пенсійного віку або є
інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Потреба в
матеріальній допомозі має визначатися
залежно від наявності чи відсутності
прожиткового мінімуму.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 205 СК при
визначенні розміру аліментів на
непрацездатних батьків необхідно
враховувати можливість отримання ними
матеріальної допомоги від інших дітей,
до яких не пред'явлено позову про
стягнення аліментів, а також від
дружини, чоловіка та своїх батьків.

Суд визначає розмір аліментів на
батьків у твердій грошовій сумі і (або)
у частці від заробітку (доходу) з
урахуванням матеріального та
сімейного стану сторін (ч.1 ст.205 СК
України).

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_5 працює на ПАТ « Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат»
водієм автотранспортних засобів в цеху
технологічного автотранспорту,
середній заробіток ( за вирахуванням
податків та обов'язкових платежів )
становить 5873 грн.04 коп. (а.с.36,37)

Крім того, має на утримання двох
неповнолітніх дітей: ОСОБА_8, 2001 року
народження та ОСОБА_9, 2005 року
народження ( а.с.21, 33).

Так, за рішенням Інгулецького
районного суду м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області від 28 жовтня
2003 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10
стягнуто аліменти на утримання доньки
ОСОБА_8, 2001 року народження у розмірі 1/4
частки з усіх видів заробітку ( а.с.22)

За рішенням цього ж суду від 16 жовтня
2012 року з нього на користь ОСОБА_3 на
утримання доньки ОСОБА_9, 2005 року
народження стягнуто аліменти у розмірі
? частки з усіх видів заробітку ( а.с.23-25).

Рішенням цього ж суду від 18 вересня 2013
року зменшено розмір аліментів, які
стягуються з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10
на утримання неповнолітньої дочки
ОСОБА_8, 2001 року, до 1/5 частки з усіх
видів доходу ( а.с.46-48).

Таким чином, на час звернення
позивачки до суду з даним позовом із
заробітної плати відповідача
стягуються аліменти в розмірі 45% від
отриманого ним заробітку.

Окрім цього, з матеріалів справи
вбачається, що позивач ОСОБА_4
перебуває в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_7, який також є непрацездатною
особою - пенсіонер за

віком, між тим працює, отримує
заробітну плату, а за такого має
можливості надавати їй матеріальну
допомогу. Посилання ж позивачки у
позові на те, що вона не проживає за
місцем

своєї реєстрації, в зв'язку з
неприязними стосунками з чоловіком,
останній не надає їй матеріальної
допомоги не є тими обставинами, які
позбавляють її права на отримання від
нього такого утримання.

Крім того, позивач має ще одного
сина ОСОБА_6, який також зобов'язаний
утримувати свою матір. Відповідно до
довідки МСЕК №941952 від 28 травня 2014 року,
наданої до суду апеляційної інстанції,
він є інвалідом ІІ групи за загальним
захворюванням. Група інвалідності
встановлена на строк до 01 червня 2015
року ( а.с.95).

Визначаючи розмір аліментів, які
підлягають стягненню на користь
позивачки з відповідача, суд неповно
з'ясував суттєві обставини у справі, не
дав правової оцінки наявним у ній
доказам, не звернув належну увагу на
вимоги ч.2 ст. 205 СК, а саме те, що
матеріальну допомогу позивач може
отримувати від чоловіка та іншого сина,
що відповідно до п. 3 ч.1 ст. 307, п.п.1, 3 ч.1
ст. 309 ЦПК є підставою для зміни
оскаржуваного рішення в частині
визначення розміру аліментів.

За наведених обставин та з урахуванням
майнового стану сторін, перебування на
утриманні відповідача двох
неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_8, 2001
року народження та ОСОБА_9, 2005 року
народження, наявності у позивачки
чоловіка та повнолітнього сина
ОСОБА_6, колегія суддів вважає, що слід
зменшити розмір аліментів, які
стягнуті з відповідача на користь
позивача, з 1/8 частки до 1/10 частки
щомісячно. В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Приймаючи до уваги вищевикладені
обставини, доводи в апеляційній скарзі
про відсутність підстав для стягнення
аліментів на утримання ОСОБА_4, не
ґрунтуються на нормах сімейного права.

Керуючись ст.ст.303, 309, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів

в и р
і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Казанківського районного
суду Миколаївської області від 30
квітня 2014 року змінити.

Зменшити стягнення з ОСОБА_5
аліментів на користь ОСОБА_4 з 1/8
частини до 1/10 частини всіх видів його
заробітку, щомісячно, починаючи з 14
березня 2014 року безстроково.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, і з цього часу
може бути оскаржено у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
Судді: