Провадження 2/764/419/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року
м. Севастополь

Ленінський районний суд міста
Севастополя у складі:

головуючого - судді Фисюк О.І.

при секретарі - Цукановій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Севастополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в
інтересах ОСОБА_2, до Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» про визнання права
власності на банківський вклад,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, яка діє в інтересах
малолітнього сина ОСОБА_2, 30 жовтня 2013
року звернулась до суду з позовом до
ПАТ КБ „Приватбанк", просить визнати
право власності на банківський вклад.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що
після смерті вкладника банку ОСОБА_3
залишився вклад, що зроблений у банку
на підставі договору вкладу
№SAMDN0067 від 03.08.2012р., за яким
зроблене заповідальне розпорядження
на ім'я ОСОБА_2. Разом з тим, державним
нотаріусом Першої Севастопольської
державної нотаріальної контори
Ісаєвою Ю.В. у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповідальним
розпорядженням відмовлено у зв'язку з
невідповідністю прізвищ у
заповідальному розрядженні та
документах особи, що звернулася за
отриманням спадщини.

У судовому засіданні позивач та її
представник позов підтримали у повному
обсязі з викладених підстав.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнала у повному
обсязі, пояснивши, що банк має
можливість здійснити будь-які виплати
за заповідальним розпорядженням на
підставі свідоцтва про право на
спадщину, що видається нотаріусом.
Враховуючи різність прізвищ у
заповідальному розпорядженні та особи,
що звернулася для отримання спадщини,
для вирішення питання про право
власності на вказане спадкове майно до
участі у справі мають бути залучені
особи, що мають право на спадок після
смерті ОСОБА_3 за законом.

Суд, вислухавши пояснення учасників,
дослідивши матеріали справи, знаходить
позов таким, що не підлягає
задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ
"Приватбанк" та ОСОБА_3 03.08.2012 укладений
договір вкладу №SAMDN0067 (Вклад
"Стандарт пенсіонерам, 12 міс."). У момент
укладення договору, тобто 03.08.2012,
вкладником зроблене розпорядження
вкладом на випадок смерті на ім'я
ОСОБА_2 у розмірі 100 % (російською мовою -
ОСОБА_2), що скріплене підписом
вкладника.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.1228 ЦК
України вкладник має право
розпорядитися правом на вклад у банку
(фінансовій установі) на випадок своєї
смерті, склавши заповіт або зробивши
відповідне розпорядження банку
(фінансовій установі). Право на вклад
входить до складу спадщини незалежно
від способу розпорядження ним.

Із постанови державного нотаріуса
Першої Севастопольської державної
нотаріальної контори про відмову у
посвідченні нотаріальної дії від 16.08.2013
вбачається, що у видачі свідоцтва про
право на спадкове майно за
заповідальним розпорядженням ОСОБА_1,
яка діє як законний представник
малолітнього сина ОСОБА_2, було
відмовлено у зв'язку із неспівпадінням
прізвища спадкоємця ОСОБА_2 (у
російській транскрипції "ОСОБА_2") та
особою, на користь якої зроблене
заповідальне розпорядження - "ОСОБА_2".

Враховуючи, що заповідальне
розпорядження зроблене беспосередньо
вкладником при укладенні договору
банківського вкладу, а також те, що
видача свідоцтва про право на спадщину
неможлива, питання щодо права на вклад
за відсутності заповіту спадкування
здійснюється відповідно до вимог ст.1228
ЦК України в порядку черговості
спадкування за законом.

Суд вважає, що позивач не довела
факту наявності або відсутності
заповіту на вклад, що був би складений
після здійснення вкладником
заповідального розпорядження, а також
щодо наявності або відсутності інших
спадкоємців, що мають право
спадкування за законом. А тому при
таких обставинах у задоволенні позову
має бути відмовлено. Також суд
зазначає, що позивачем невірно обраний
спосіб захисту порушеного права,
оскільки з огляду на ч.2 ст.1228 ЦК України
у склад спадщини входить право на
вклад, то не можна ставити питання про
визнання права власності на вклад.

Відповідно до ст.88 ЦПК України
судові витрати відносяться на
позивача.

На підставі ст.1228 ЦК України,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1, яка діє в
інтересах ОСОБА_2, до Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» про визнання права
власності на банківський вклад
відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок
позивача.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Севастополя через
Ленінський районний суд м.Севастополя
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справи, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Ленінського

районного суду м. Севастополя
О.І. Фисюк