Справа № 367/8932/13-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 року Ірпінський
міський суд Київської області у складі:

головуючого
судді Мікуліна А.В.,

при секретарі
Дегтяр М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ірпінського
міського суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, Відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
міського управління юстиції Київської
області, Ірпінської міської державної
нотаріальної контори Київської
області про встановлення юридичних
фактів та поділ спадкового майна, та за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності на частину спадкового майна,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду надійшов
зазначений вище первісний позов, який
позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2.
помер її чоловік - ОСОБА_6. Після його
смерті 19.01.2010 р. подала до Ірпінської
державної нотаріальної контори заяву
про прийняття спадщини. Їй стало
відомо, що після смерті першої дружини
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 (померла - ІНФОРМАЦІЯ_3.),
померлий ОСОБА_6 фактично прийняв
спадщину та також подав до
нотаріальної контори документи для
оформлення спадщини на частину
будинку, який знаходиться: АДРЕСА_1,
який на праві власності належав ОСОБА_7
на підставі договору дарування. Однак
ОСОБА_6 за життя не отримав
правовстановлюючого документу на
спадщину за заповітом. Зазначає, що син
ОСОБА_7 - ОСОБА_4 отримав
правовстановлюючий документ, згідно
заповіту матері, на 3/4 частини будинку,
який знаходиться: АДРЕСА_1.

Вказує, що 1/4 частину будинку, який
знаходиться: АДРЕСА_1, яку успадкував
ОСОБА_6, успадкували - ОСОБА_1 та внуки
померлого - ОСОБА_3 й ОСОБА_2, які
прийняли спадщину в порядку спадкової
трансмісії щодо їх матері - ОСОБА_8
(дошлюбне прізвище - «ОСОБА_8»).

Також позивач зауважує, що ОСОБА_8
(дочка - ОСОБА_6) померла ІНФОРМАЦІЯ_4.
(раніше за свого батька - ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2.) і який мав право на
1/4 частину будинку, який знаходиться:
АДРЕСА_1, тому ОСОБА_3 й ОСОБА_2
успадкували ту частину спадщини, яка б
належала за законом їх матері - ОСОБА_8,
а саме 1/8 частину будинку, по 1/16 частині
порівну. Тобто позивач зазначає, що її
спадкова частка складає - 1/8 частину
будинку.

Також позивач вказує, що не має
можливості отримати свідоцтво про
право на спадщину на 1/8 частину будинку,
який знаходиться: АДРЕСА_1, оскільки
померлий - ОСОБА_6 за життя не отримав
свідоцтва про право на спадщину на 1/4
частину спірного будинку.

Зазначає, що після смерті свого
чоловіка продовжувала проживати у
спірному будинку, а відповідачі в
даному будинку ніколи не проживали.
Крім того, зауважує, що ОСОБА_4
самоуправно виламав вхідні двері в
будинку, замінив замки та не допускає
позивачку в будинок, тобто чинить
перешкоди у користуванні майном.

Позивач зауважує, що після смерті її
чоловіка - ОСОБА_6 відкрилась спадщина
на 1/5 частину квартири, яка знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, яку ОСОБА_6 заповів
ОСОБА_2 згідно заповіту від 03.11.2009 р.
Вказує, що на день смерті чоловіка була
непрацездатна, а тому відповідно до ст.
1241 ЦК України має право на обов'язкову
частку в спадщині, а саме на 1/5 частину
квартири.

Вказує, що спадкоємцем за законом
являється позивач, як дружина
спадкодавця та його внуки - ОСОБА_3 й
ОСОБА_2 (діти дочки спадкодавця).
Зазначає, що за умови якби не було
заповіту обов'язкова частка в спадщині
мала б становити 1/20 частину квартири.

Зауважує, що заповіт, складений ОСОБА_6
від 03.11.2009 р., яким спадкодавець належну
йому 1/5 частину спірної квартири
заповів ОСОБА_2, належить визнати
частково недійсним, оскільки порушено
право спадкоємця на обов'язкову частку
в спадщині.

Крім того, позивач зазначає, що виявила
розбіжності в написанні прізвища
ОСОБА_7 в свідоцтві про укладення шлюбу
із ОСОБА_6 від 12.09.1977 р. та свідоцтва про
смерть, де зазначено прізвище ОСОБА_7.
Для усунення даної розбіжності позивач
звернулася до Відділу державної
реєстрації актів цивільного стану із
заявою про внесення виправлення в
актовий запис про смерть - ОСОБА_7 Однак
у внесенні таких змін було відмовлено,
оскільки внесення таких відповідних
змін до актових записів проводиться за
заявами осіб, які входять до кола
спадкоємців за законом або заповітом.

Тому просить: 1) встановити
неправильність в актовому записі №206
від 07.05.2007 р. про смерть прізвища ОСОБА_7
на правильне прізвище «ОСОБА_7»;

2) встановити факт належності ОСОБА_7
договору дарування будинку, який
знаходиться: АДРЕСА_1, де прізвище
зазначено - ОСОБА_7;

3) встановити факт належності ОСОБА_7
заповіту, посвідченого 07.06.1988 р. за №1-1743
із записом прізвища зазначено - ОСОБА_7;

4) визнати за ОСОБА_1 право власності на
1/8 частину будинку, який знаходиться:
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом;

5) зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкод
в користуванні будинком, який
знаходиться: АДРЕСА_1;

6) визнати за ОСОБА_1 право власності на
1/20 частину квартири, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1;

7) визнати частково недійсним заповіт,
складений 03.11.2009 р. ОСОБА_6, яким ОСОБА_6,
належну йому 1/5 частину квартири, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яким
заповів ОСОБА_2.

Крім того в судову засіданні було
прийнято зустрічний позов до спільного
розгляду із первісним позовом.
Зустрічний позов позивач мотивує тим,
що ІНФОРМАЦІЯ_3. померла його матір -
ОСОБА_7, яка проживала за адресою:
АДРЕСА_2. На момент смерті ОСОБА_7 їй на
праві власності належав житловий
будинок, який знаходиться: АДРЕСА_1 на
підставі договору дарування, та
земельна ділянка за цією ж адресою.
Відповідно до заповіту ОСОБА_7 все своє
майно спадкодавець заповіла ОСОБА_4
11.05.2007 р. в Ірпінську державну міську
нотаріальну контору звернувся ОСОБА_6,
який проживав із померлою ОСОБА_7, з
заявою про прийняття спадщини. 09.10.2007 р.
ОСОБА_4 також звернувся до нотаріальної
контори про прийняття спадщини після
смерті матері. Відповідно до заповіту
ОСОБА_7 і ст. 1241 ЦК України, ОСОБА_4 -
отримав право на спадкування 3/4 частин
всієї спадкової маси спадщини, а ОСОБА_6
- отримав право на спадкування
обов'язкову частку в розмірі 1/4 частини
спадкового майна ОСОБА_7, як
непрацездатний вдівець.

Зауважує, що ОСОБА_6, ознайомившись зі
змістом заповіту ОСОБА_7 від 07.06.1988 р.
відмовився від вчинення всіх
необхідних дій з реалізації своїх прав
пов'язаних з оформленням спадщини на
обов'язкову частку в майні спадкодавця.

Крім того, позивач зазначає, що ОСОБА_6
на момент подачі заяви до нотаріальної
контори формально не був чоловіком
ОСОБА_7 ОСОБА_6 було подано в
нотаріальну контору свідоцтво про
реєстрацію шлюбу із ОСОБА_7, тобто на
відміну від прізвища померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3. - ОСОБА_7 ОСОБА_6 було
запропоновано надати до нотаріальної
контори доказ існування його шлюбних
відносин із ОСОБА_7, однак ОСОБА_6
проігнорував таку вимогу.

Тому просить: 1) визнати відсутність
факту виникнення та існування права
власності у ОСОБА_6 на 1/4 частину
нерухомого майна, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1;

2) визнати за ОСОБА_4 право власності на
1/4 частину житлового будинку із
надвірними будівлями й спорудами, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1;

3) зареєструвати право власності на 1/4
частину житлового будинку із
надвірними будівлями й спорудами, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача в судове
засідання з'явилася, підтвердила
обставини викладені у первісному
позові, просила задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі. Щодо
зустрічного позову заперечувала.

Представник відповідача по первісному
позову в судове засідання з'явився,
заперечував щодо первісного позову.
Підтвердив обставини викладені у
зустрічному позові, просив
задовольнити позовні вимоги.

Представник Відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
міського управління юстиції Київської
області в судове засідання з'явилася,
будь-яких пояснень по справі не надала.

Інші сторони по справі в судове
засідання не з'явилися, причини та
докази поважності неявки суду не
повідомили.

Заслухавши доводи та заперечення
представників сторін по справі,
дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає первісний позов таким, що
підлягає частковому задоволенню, а в
задоволенні зустрічного позову -
відмовляє.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про шлюб від 09.12.2009 р., ОСОБА_6 та ОСОБА_7
зареєстрували шлюб 12.08.1977 р. Відповідно
до договору дарування від 12.02.1985 р.
ОСОБА_7 прийняла у дар жилий будинок з
надвірними будівлями який знаходиться:
АДРЕСА_1. Дана обставина також
підтверджується листом №74 від 11.02.2013 р.,
виданого КП КОР «Ірпінське БТІ». Крім
того, відповідно до державного акту на
право приватної власності на землю від
08.02.1997 р., земельна ділянка пл. 0,0685 га,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
належить - ОСОБА_7. ОСОБА_7 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3., що підтверджується
Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1.
ОСОБА_7, згідно заповіту від 07.06.1988 р.,
заповіла усе своє майно своєму сину -
ОСОБА_4. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2., що
підтверджується Свідоцтвом про смерть
Серія НОМЕР_2. Відповідно до заповіту
від 03.11.2009 р., ОСОБА_6 заповів ОСОБА_2
належну йому 1/5 частину квартири, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом ОСОБА_4 отримав 3/4
частини житлового будинку, який
знаходиться: АДРЕСА_1. Згідно свідоцтва
про народження ОСОБА_13 народилася
ІНФОРМАЦІЯ_5. та її батьками є: ОСОБА_6 та
ОСОБА_14. ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6
та її батьками є: ОСОБА_6 та ОСОБА_14.
ОСОБА_16 та ОСОБА_8 уклали шлюб в 1976 р., що
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу НОМЕР_3. ОСОБА_8 померла
ІНФОРМАЦІЯ_4., згідно свідоцтва про
смерть Серія НОМЕР_4. ОСОБА_3 народився
ІНФОРМАЦІЯ_7. та його батьками є ОСОБА_16
та ОСОБА_8, що підтверджується
свідоцтвом про народження. ОСОБА_2
народилася в 1970 р. та її батьками
ОСОБА_16 та ОСОБА_8, що підтверджується
свідоцтвом про народження. ОСОБА_18 та
ОСОБА_2 уклали шлюб 21.09.2002 р., що
підтверджується свідоцтвом про
одруження. Також судом встановлено, що
Ірпінська міська державна нотаріальна
контора Київської області відмовила
ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії
щодо видачі свідоцтв про право на
спадщину за законом, оскільки ОСОБА_1 не
надано правовстановлюючих документів
на спадкове майно.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті.

Згідно із ч. 2 ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від
яких залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових
прав фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Як визначено в п. 12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення» №5
від 31.03.1995 р. при розгляді справи про
встановлення відповідно до п. 6 ст. 273
ЦПК факту належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім'я, по батькові, місце і час
народження якої, зазначені в документі,
не збігаються з ім'ям, по батькові,
прізвищем, місцем і часом народження
цієї особи, вказаними у свідоцтві про
народження або в паспорті, у тому числі,
факту належності правовстановлюючого
документа, в якому допущені помилки у
прізвищі, імені, по батькові або
замість імені чи по батькові зазначені
ініціали суд повинен запропонувати
заявникові подати докази про те, що
правовстановлюючий документ належить
йому і що організація, яка видала
документ, не має можливості внести до
нього відповідні виправлення. Разом з
тим, цей порядок не застосовується,
якщо виправлення в таких документах
належним чином не застережені або ж їх
реквізити нечітко виражені внаслідок
тривалого використання, неналежного
зберігання, тощо. Це є підставою для
вирішення питання про встановлення
факту, про який йдеться в документі,
відповідно до чинного законодавства.

Враховуючи встановлені судом
обставини та зазначені норми Закону,
суд дійшов висновку, що розбіжності у
написанні прізвища ОСОБА_7 у Свідоцтві
про смерть Серія НОМЕР_1, Договорі
дарування від 12.02.1985 р., Заповіті від
07.06.1988 р., були допущені через
неуважність осіб, які складали
зазначені документи.

Крім того суд зауважує, оскільки
прізвище - «ОСОБА_7», яке вказане у
Договорі дарування від 12.02.1985 р.,
Заповіті від 07.06.1988 р., не відповідає
паспортним даним ОСОБА_7, тому суд
встановлює факт належності зазначених
документів ОСОБА_7

Суд відмовляє позивачу у встановленні
неправильності в актовому записі №206
від 07.05.2007 р. про смерть, так як до
компетенції суду не належить
встановлення чи внесення виправлень в
актові записи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 Цивільного
кодексу України (надалі - ЦК України) у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається до
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини (ст. 1273 ЦК України).

Отже, виходячи із встановлених судом
обставин, померлий ОСОБА_6 не вчинив
всіх необхідних дій з реалізації свого
законного права пов'язаного із
оформленням спадщини на обов'язкову
частку в майні спадкодавця щодо
будинку, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, і який на праві власності
належав ОСОБА_7 відповідно до договору
дарування. Також позивачем не надано
суду доказів, що у неї чи у ОСОБА_6
виникло право власності на спірний
житловий будинок. Крім того, суд
зауважує, що ОСОБА_1 не надано будь-яких
фактичних доказів втрати документа,
який би засвідчував право власності на
частину житлового будинку.

Тому суд дійшов висновку про
відсутність підстав для визнання за
ОСОБА_1 права власності на 1/8 частину
будинку, який знаходиться: АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_6.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Згідно із зазначеною вище нормою
Закону, оскільки після смерті ОСОБА_6
відкрилась спадщина на 1/5 частину
квартири, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, яку ОСОБА_6 заповів ОСОБА_2
згідно заповіту від 03.11.2009 р., та
враховуючи те, що ОСОБА_1 на день смерті
чоловіка була непрацездатною, тому суд
дійшов висновку про наявність правових
підстав для визнання частково
недійсним вказаного заповіту, та
наявність підстав для визнання за
ОСОБА_1 право власності в порядку
спадкування за законом на 1/20 частину
квартири, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, як обов'язкової частки в
спадщині.

Суд відмовляє у задоволенні позовної
вимоги щодо зобов'язання ОСОБА_4 не
чинити перешкод в користуванні
будинком ОСОБА_1, який знаходиться:
АДРЕСА_1, оскільки не надано
беззаперечних доказів того, що ОСОБА_4
чинить їй будь-які перешкоди у
користуванні вказаним будинком.

На підставі вищевикладеного, суд
відмовляє у задоволенні позовної
вимоги по зустрічному позову щодо
визнання відсутності факту виникнення
та існування права власності у ОСОБА_6
на 1/4 частину нерухомого майна, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
оскільки така вимога не відповідає
приписам статті 256 ЦПК України.

Враховуючи норми статей 1233, 1268-1270
Цивільного кодексу України й
встановлені судом обставини, так як
ОСОБА_7 на день смерті належав житловий
будинок із надвірними будівлями й
спорудами, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1, та згідно заповіту від 07.06.1988 р.
спадкодавець заповіла усе своє майно
своєму сину - ОСОБА_4, тому в порядку
спадкування за заповітом після смерті
спадкодавиці право власності на 1/4
частину житлового будинку із
надвірними будівлями й спорудами
повинно перейти до ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 3, п. 5 ч. 1 ст. 19
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», державна
реєстрація прав на нерухоме майно є
обов'язковою і проводиться вона на
підставі документів, що підтверджують
виникнення, перехід, та припинення прав
на нерухоме майно, зокрема, рішення
суду, що набрало законної сили.

Згідно з ст. 26, п. 10 ст. 27 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№703 від 22.06.2011 р., проведення державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно здійснюється на підставі
документу, що підтверджує виникнення
цього права, зокрема, рішення суду щодо
права власності на нерухоме майно, яке
набрало законної сили.

Аналіз зазначених норм вказує на
наявність покладеного законом
обов'язку і встановленого порядку
здійснення державним реєстратором
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно на підставі рішення
суду, а тому вимога з приводу
реєстрації права власності на 1/4
частину житлового будинку із
надвірними будівлями й спорудами, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 за
ОСОБА_4 є передчасними через
відсутність будь-яких порушень прав
позивача по зустрічному позову щодо
реалізації його прав на час розгляду
цієї справи судом.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 1233, 1241, 1261, 1268, 1270, статтею 19
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», статтями 6-8, 10, 15,
30, 60, 62, 64, 88, 197, 209, 212-215, 256 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, Відділу державної реєстрації
актів цивільного стану міського
управління юстиції Київської області,
Ірпінської міської державної
нотаріальної контори Київської
області про встановлення юридичних
фактів та поділ спадкового майна -
задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_7
Договору дарування від 12.02.1985 р.,
укладеного між ОСОБА_19 й ОСОБА_7 та
Заповіту від 07.06.1988 р. за реєстровим
номером №1-1743.

Визнати заповіт ОСОБА_6 від 03.11.2009 р.
частково недійсним в частині
розпорядження 1/5 частиною квартири, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/20
частину квартири, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_6.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судові витрати по сплаті
судового збору в розмірі - 250,00 грн.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання права власності на
частину спадкового майна -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/4
частину житлового будинку із
надвірними будівлями й спорудами, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_7.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4
судові витрати по сплаті судового
збору в розмірі - 216,00 грн.

Рішення в повному обсязі буде
виготовлено до 19.11.2014 р.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Ірпінський міський суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
(десяти) днів з дня проголошення
рішення, а особами, які були відсутні в
судовому засіданні під час
проголошення рішення, - з дня отримання
копії рішення.

Суддя: А. В. Мікулін