Справа № 1016/1519/12 Головуючий у І
інстанції Тандир О.В.Провадження №
22-ц/780/1449/14 Доповідач у 2
інстанції МатвієнкоКатегорія 56
УХВАЛА

Іменем України

27 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Волохова
Л.А., Мельника Я.С.,

при секретарі: Микитенко
Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на заочне рішення Макарівського
районного суду Київської області від 18
квітня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Траверз-Буд», Товариства з обмеженою
відповідальністю «Девелоперська
Компанія «Європа», Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Олімпік-Сервіс», третя особа -
Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк», про визнання правочинів
недійсними та застосування наслідків
недійсності правочинів,

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2012 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з вищевказаним позовом та
просила ухвалити рішення про його
задоволення, посилаючись на те, що між
нею та ТОВ «ДК «Європа» 05.05.2008 року було
укладено договір бронювання земельної
ділянки, розташованої на АДРЕСА_1; 28.05.2008
року між нею та ОСОБА_2 був укладений
попередній договір купівлі-продажу
вищевказаної земельної ділянки, а
18.07.2008 року між нею та ОСОБА_2 був
укладений договір купівлі-продажу
земельної ділянки, розташованої в
АДРЕСА_1. Крім того, між нею та ТОВ
«Траверз-Буд» був укладений договір
доручення на будівництво котеджу на
ділянці, яку вона придбала у ОСОБА_2 а
також нею були укладені із ТОВ
«Олімпік-Сервіс» договір на участь у
витратах на утримання будинку від
28.05.2008 року та договір доручення від
11.06.2009 року.

Вищевказані договори були укладені
ОСОБА_1 з метою придбання
індивідуального будинку за проектом
«Оріон» у котеджному містечку
«Олімпік-парк», про яке вона дізналася
з реклами, розміщеної на бігбордах, з
рекламного буклету та в інтернеті, в
яких було зображено котеджне містечко
«Олімпік-парк» з розвиненою
інженерною, побутовою інфраструктурою,
службою експлуатації, рекреацією,
охоронною службою.

Свої зобов'язання за договорами
позивач виконала в повному обсязі,
сплативши відповідачам визначену
договорами суму, однак станом на день
звернення з позовом до суду котедж на
належній позивачу земельній ділянці
побудований не був. Так, з вини
відповідачів в порушення вимог п. 1.3.2.
договору доручення за № 18/359 від 28.05.2008
року, до теперішнього часу будинок не
зданий в експлуатацію, не виконані п.п.
3-9 розділу «Зовнішні мережі» в додатку
№3 до вказаного договору, а саме:
будинок не підключений до мереж
загального користування, каналізації,
водопостачання, газо- і
електропостачання та інше. Крім того
відповідачі порушили свої
зобов»язання щодо виконання істотних
умов договору, а саме: будівництво
інженерної інфраструктури, побутової
інфраструктури, служби експлуатації,
рекреаційної зони відпочинку та
оздоровлення, охоронної служби до
цього часу не здійснено взагалі.
Будівництво котеджного містечка в
цьому напрямі не ведеться, що свідчить
про неналежне виконання відповідачами
своїх зобов»язань.

ОСОБА_1 вважає, що вказані вище
договори підлягають визнанню
недійсними, оскільки відповідачі
взятих на себе зобов'язань не виконали,
договори були укладені внаслідок
обману, що є підставою для визнання їх
недійсними відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК
України, оскільки відповідачі навмисно
ввели її в оману щодо обставин, які
мають істотне значення, щодо природи
договорів. Також вказувала, що зміст
спірних договорів не відповідає
закону, а саме Закону України «Про
фінансово-кредитні механізми і
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю» та
Закону України «Про захист прав
споживачів».

Так, відповідачі ввели позивача в
оману щодо природи укладених договорів
та прав і обов'язків сторін, що з нього
випливають, оскільки мав укладатися
договір інвестування житла відповідно
до Закону України «Про
фінансово-кредитні механізми і
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю», а не
окремі договори купівлі-продажу та
будівництва житла; позивач була
введена в оману щодо ціни земельних
ділянок, які нею були придбані,
оскільки така ціна була значно
завищеною від ринкових цін на час
укладення спірних договорів; укладаючи
спірні договори, позивач була введена в
оману щодо наявності інженерних мереж
на території котеджного містечка
«Олімпік парк», які, як виявилося,
відсутні; також позивач була введена в
оману щодо строків виконання робіт по
будівництву котеджу, який вона
придбала та щодо якості і властивості
речі (котеджу), які істотно знижують
його вартість, тобто інженерної та
соціальної інфраструктури котеджного
містечка «Олімпік парк».

Враховуючи викладене, позивач
просила суд ухвалити рішення про
визнання недійсними всіх правочинів,
укладених між нею та відповідачами,
застосувати наслідки недійсності
правочинів, стягнувши з відповідачів
на її користь всі сплачені нею суми, а
також стягнути з відповідачів завдані
їй порушенням її прав збитки в
подвійному розмірі на суму 3 125 675,39 грн.

Заочним рішенням Макарівського
районного суду Київської області від 18
квітня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з»ясування обставин, що мають
значення для справи, та порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просила рішення суду скасувати
та ухвалити по справі нове рішення про
задоволення позову.

Заслухавши доповідь доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції
встановлено, що 05.05.2008 року між ОСОБА_1
та ТОВ «ДК «Європа» було укладено
договір бронювання земельної ділянки
№ 359, предметом якого є бронювання
земельної ділянки, розташованої та
території АДРЕСА_1. Відповідно до
договору бронювання земельної ділянки
за № 359 від 05.05.2008 року позивачем були
сплачені грошові кошти за фіксування
земельної ділянки НОМЕР_1 в розмірі 8 000
грн., що підтверджується платіжним
дорученням банку.

Крім цього, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
28.05.2008 року був укладений попередній
договір купівлі-продажу земельної
ділянки № 395/18, а 18.07.2008 року договір
купівлі-продажу земельної ділянки №
359/18, за якими позивач придбала у ОСОБА_2
земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1,
цільове призначення для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
господарських споруд, кадастровий
номер земельної ділянки, частина якої
відчужується :07:011:0095. Вищевказана
земельна ділянка належала ОСОБА_2 на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№ 089953, виданого 05.02.2007 року та
зареєстрованого в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю № 74. Продаж
вчинено за домовленістю сторін за 639
118,99 грн.

Також встановлено, що умови
вищезазначених договорів сторони
виконали в повному обсязі, а саме:
ОСОБА_1 сплатила в повному обсязі
вартість земельної ділянки, а ОСОБА_2
передав їй обумовлену договорами
земельну ділянку.

Крім того, між ОСОБА_1 та ТОВ
«Траверз-Буд» 28.05.2008 року було укладено
договір доручення №18/359, відповідно до
умов якого ТОВ «Траверз-Буд» від імені
та за рахунок позивача зобов'язалося
вчинити певні юридичні дії, а саме:
укласти договір підряду щодо
будівництва об'єкту нерухомості; після
завершення будівельних робіт щодо
спорудження об'єкту нерухомості надати
довірителю документи, необхідні для
послідуючого оформлення його у
власність; здійснити відповідні
розрахунки пов'язані з виконанням умов
даного договору (п. 1.1 вказаного
договору). Пунктом 1.2 договору
доручення визначено, що об'єктом
нерухомості є котедж (індивідуальний
житловий будинок), будівництво якого
буде здійснюватись за адресою: АДРЕСА_1.
Початок будівництва об'єкту
нерухомості - травень 2008 року,
завершення будівництва - травень 2009
року, вартість об'єкту нерухомості за
договором - 663 022,65 грн. (п. 1.3.1, 1.3.2, 1.5
договору).

30.03.2009 року між ОСОБА_1 та ТОВ
«Траверз Буд» укладено Додаткову угоду
№ 1 від 30.03.2009 року до договору
доручення за № 18/359 від 28.05.2008 року,
предметом якої є викладення п.п. 1.5., 3.1.,
3.3., 3.3.1., 5.5.1. цього Договору в новій
редакції.

17.01.2009 року між ОСОБА_1 та ТОВ
«Траверз Буд» укладено Додаткову угоду
№2 від 17.01.2009 року до договору доручення
за №18/39 від 28.05.2008 року, предметом якої є
викладення п.п. 1.3, 3.1., 4.1. цього Договору
в новій редакції.

06.08.2009 року між ОСОБА_1 та ТОВ
«Траверз Буд» укладено Додаткову угоду
від 06.08.2009 року до договору доручення за
№08-06/359 від 11.06.2009 року, предметом якої є
узгодження вартості будівництва
індивідуального житлового будинку
(котеджу) в складі котеджного містечка
«Олімпік-Парк».

Умови вищезазначеного договору
позивач виконала, сплативши обумовлену
договором суму, зокрема відповідно до
умов договору доручення за № 18/359 від
28.05.2008 року нею були сплачені грошові
кошти за будівництво об'єкту
нерухомості в розмірі 665 086,64 грн. та
винагорода повіреному в розмірі 13 301,73
грн., що підтверджується платіжними
дорученнями банку.

Також, між ОСОБА_1 та ТОВ
«Траверз-Буд» 29.05.2008 року було укладено
договір про участь у витратах на
утримання будинку, відповідно до умов
якого ТОВ «Траверз-Буд» зобов'язалося
надавати послуги з утримання будинку,
території загального користування
котеджного містечка «Олімпік-Парк»,
обслуговування внутрішньо-будинкових
мереж, освітлення місць загального
користування, вивезення побутових
відходів, охорони.

11.06.2009 року між ОСОБА_1 та ТОВ
«Олімпік-Сервіс» було укладено договір
доручення № 8-06/359, відповідно до умов
якого останнє зобов'язалося від імені і
за рахунок позивача здійснити комплекс
юридичних та фактичних дій,
спрямованих на організацію здійснення
розробки та погодження
проектно-кошторисної документації на
підключення будинку до мереж
електропостачання, водопостачання,
газопостачання, каналізації,
слабоструменевих мереж. Відповідно до
умов договору доручення за №8-06/359 від
11.06.2009 року позивачем були сплачені
грошові кошти у сумі 55 596,84 грн., та 1 500
грн. винагорода повіреному, що
підтверджується копіями платіжних
доручень.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з недоведеності
позивачем наявності підстав для
визнання недійсними всіх укладених між
ним та відповідачами правочинів та
застосування наслідків їхньої
недійсності, і колегія суддів
погоджується з такими висновками суду,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо
не встановлена законом, але одна із
сторін або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Правочин може бути визнаний
недійсним лише з підстав, визначених
законом, та із застосуванням наслідків
недійсності, передбачених законом.

Відповідно до ст. 230 ЦК України, на
яку як на підставу позову посилається
позивач, якщо одна із сторін правочину
навмисно ввела другу сторону в оману
щодо обставин, які мають істотне
значення (частина перша статті 229 цього
Кодексу), такий правочин визнається
судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона
заперечує наявність обставин, які
можуть перешкодити вчиненню правочину,
або якщо вона замовчує їх існування.

Сторона, яка застосувала обман,
зобов»язана відшкодувати другій
стороні збитки у подвійному розмірі та
моральну шкоду, що завдані у зв»язку з
вчиненням цього правочину.

Під обманом слід розуміти навмисне
введення в оману однією стороною
правочину іншої сторони з метою
вчинення правочину. Обман - це певні
винні, навмисні дії сторони, яка
намагається запевнити іншу сторону про
такі властивості й наслідки правочину,
які насправді наступити не можуть. При
обмані наслідки правочину, що
вчиняється, є відомими й бажаними для
однієї зі сторін. Встановлення
наявності умислу у недобросовісної
сторони ввести в оману другу сторону,
щоб спонукати її до укладення
правочину є неодмінною умовою
кваліфікації недійсності правочину за
ст. 230 ЦК України.

Обман може відбуватися як у
вигляді активної поведінки або
повідомлення про будь-які обставини,
яких насправді немає (повідомлення
недостовірних відомостей про предмет
договору, надання підробних документів
про право власності на продавану річ,
про право на вчинення такого
правочину), так і у вигляді свідомого
замовчування обставин, які можуть
перешкодити укладенню правочину.

Відповідно до п. 20 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
06.11.2009 року за №9 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» правочин
визнається вчиненим під впливом обману
у випадку навмисного введення іншої
сторони в оману щодо обставин, які
впливають на вчинення правочину. На
відміну від помилки, ознакою обману є
умисел у діях однієї зі сторін
правочину. Наявність умислу в діях
відповідача, істотність значення
обставин, щодо яких особу введено в
оману, і сам факт обману повинна
довести особа, яка діяла під впливом
обману.

Зі змісту договорів бронювання
земельної ділянки, попереднього
договору та договору купівлі-продажу
земельної ділянки, укладених між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, вбачається, що
сторонами виконані всі умови договорів
і на момент їхнього укладення не
існувало обставин, які б стали
підставою для визнання цих договорів
недійсними в судовому порядку.

При цьому, позивачем ОСОБА_1 доказів
наявності умислу в діях відповідачів
щодо введення її в оману при укладенні
правочинів щодо придбання земельної
ділянки надано не було, як не було
надано і доказів наявності самого
факту обману, в зв»язку з чим законним
та обґрунтованим є висновок суду
першої інстанції про відсутність
підстав для визнання недійсними
вищевказаних договорів та
застосування наслідків їхньої
недійсності, передбачених ст. 216 та ч. 2
ст. 230 ЦК України.

Обгрунтованим є і висновок суду
першої інстанції про відмову у
визнанні недійсними договорів
доручення, укладених між ОСОБА_1 та ТОВ
«Траверз-Буд», щодо організації
будівництва котеджу на належній
позивачу земельній ділянці, оскільки
ці договори можуть бути визнані
недійсними лише з підстав,
передбачених законом, наявності яких
позивачем належними та допустимими
доказами доведено не було.

Враховуючи викладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про відсутність
підстав для задоволення позову ОСОБА_1
та визнання недійсними укладених між
сторонами правочинів із застосуванням
наслідків їхньої недійсності.

Доводи апеляційної скарги про
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, як підставу для
скасування рішення суду, законності та
обґрунтованості рішення суду не
спростовують, оскільки відповідно до ч.
3 ст. 309 ЦПК України порушення норм
процесуального права можуть бути
підставою для скасування рішення суду
лише, якщо ці порушення призвели до
неправильного вирішення справи,
натомість справа судом вирішена
правильно, відповідно до норм
матеріального права та з дотриманням
норм процесуального права.

Інших доводів, які б спростували
законність та обґрунтованість
ухваленого судом першої інстанції
рішення, апеляційна скарга позивача не
містить.

Оскільки судом першої інстанції
повно і всебічно з'ясовані всі
обставини справи, дана належна правова
оцінка доказам, висновки суду
відповідають фактичним обставинам
справи, а ухвалене рішення відповідає
вимогам матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів

У
Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Заочне рішення Макарівського
районного суду Київської області від 18
квітня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: