АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Головуючий у І інстанції Сіромашенко
Доповідач Котула Л.Г.
11 листопада 2014 року Колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
Головуючого - судді Котули Л.Г.
Суддів: Немировської О.В., Слюсар Т.А.
При секретарі Круглику В.В.
розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 05 вересня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи:
Відділ опіки і піклування
Шевченківської районної в м. Києві
державної адміністрації, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
про визнання недійсним договору,
усунення перешкод у вихованні та
спілкуванні з дитиною, визначення
місця проживання дитини, порядку
участі батька у вихованні дитини та
В С Т А Н О В И Л А:
У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1, треті особи:
Відділ опіки і піклування
Шевченківської районної в м. Києві
державної адміністрації, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, приватний нотаріус КМНО ОСОБА_5
про визнання недійсним договору,
усунення перешкод у вихованні та
спілкуванні з дитиною, визначення
місця проживання дитини, порядку
участі батька у вихованні дитини та
Обгрунтовуючи тим, що з 23 жовтня 2004
року по 21 січня 2012 року він перебував у
шлюбі з ОСОБА_6. Від шлюбу є син, ОСОБА_7
, ІНФОРМАЦІЯ_1. Ініціатором розлучення
В кінці 2010 року він з відповідачем
припинили сімейні відносини , у зв'язку
з чим він був виселений з квартири, в
якій проживав з сином та відповідачем і
2 листопада 2011 року вони уклали
Договір про участь у вихованні дитини
після розірвання шлюбу між батьками,
розмір та сплату аліментів на дитину ,
який був нотаріально посвідчений
приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5,
зареєстрований в реєстрі за № 2179.
Зазначав, що зміст договору порушує
його права щодо виховання дитини,
оскільки в ньому суттєво обмежені його
права на участь у спілкуванні та
вихованні сина та його зміст не
відповідає вимогам закону і актам
міжнародного права, а тому просив
визнати його на підставі ч.1 ст. 203, 215 ЦК
Розпорядженням Шевченківської РДА
м. Києва №109 від 04 березня 2013 року був
встановлений графік побачень з сином
строком на три місяці - щотижня з
п'ятниці 17.30 до суботи 21.00 та 04 квітня 2013
року. На виконання розпорядження
дитини тільки три рази ночувала у
В подальшому відповідач перестала
виконувати розпорядження
Шевченківської РДА м. Києва №109 від 04
березня 2013 року, у зв'язку з чим він
подав скаргу до служби у справах дітей
Шевченківської РДА м. Києва.
Вважаючи, що за наведених обставин
відповідач чинить перешкоди йому у
спілкуванні з сином, а тому просив
визнати недійсним договір про участь у
вихованні дитини після розірвання
шлюбу між батьками, розмір та сплату
аліментів на дитину, укладений між ним
та відповідачем ОСОБА_1; зобов'язати
ОСОБА_1 надати можливість і не чинити
йому перешкоди у спілкуванні ,
зустрічах та вихованні дитини - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно, включаючи
період проживання ОСОБА_7 у батька
ОСОБА_2; визначити місце проживання
дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 по черзі у
кожного з батьків, у матері - ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_1, у батька - ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_2, протягом
двохтижневих періодів, кожен з яких
становить собою період тривалістю
чотирнадцять календарних днів, який
розпочинається о 18.00 год. в неділю
будь-якого календарного тижня місяця,
і закінчується о 18.00 у відповідну
неділю календарного тижня місяця;
визначити додаткові способи участі
батька ОСОБА_2 у вихованні ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з відвідуванням дитиною
місця проживання батька або іншого
погодженого місця без присутності
під час літніх канікул:
- З 18.00 01 червня календарного року
до 18.00 20 червня календарного року;
- 18.00 01 серпня календарного року до
18.00 15 серпня календарного року;
24 травня кожного року в день
06 травня в день народження сина
ОСОБА_7 в рік, що закінчується на парне
07 травня як наступний день щодо
дня народження сина ОСОБА_7 в рік, що
закінчується на непарне число.
Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 05 вересня 2014 року
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-ті особи:
Відділ опіки та піклування
Шевченківської районної в місті Києві
державної адміністрації, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
про визнання недійсним договору,
усунення перешкод у вихованні та
спілкуванні з дитиною, визначення
місця проживання дитини, порядку
участі батька у вихованні дитини та
спілкуванні з нею задоволено.

Визнано недійсним договір про
участь у вихованні дитини після
розірвання шлюбу між батьками, розмір
та сплату аліментів на дитину,
нотаріально посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрований в реєстрі за №2179,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Зобов'язано ОСОБА_1 надати
можливість і не чинити перешкоди
ОСОБА_2 у спілкуванні, зустрічах та
вихованні дитини - ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1,
постійно, включаючи період проживання
ОСОБА_7 у батька - ОСОБА_2.

Визначено місце проживання дитини -
ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1, по черзі у кожного
з батьків, у матері - ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_1, у батька - ОСОБА_2 за адресою:
АДРЕСА_2, протягом двотижневих
періодів, кожен з яких становить собою
період тривалістю чотирнадцять
календарних днів, який розпочинається
о 18-00 в неділю будь-якого календарного
тижня місяця, триває чотирнадцять
календарних днів та закінчується о 18-00
у відповідну неділю календарного тижня
місяця.

Визначено додаткові способи участі
батька ОСОБА_2 у вихованні ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з відвідуванням дитиною
місця проживання батька або іншого
погодженого місця, без присутності
матері:

під час літніх шкільних канікул:

з 18-00 01 червня календарного року до 18-00
20 червня календарного року;

з 18-00 01 червня календарного року до 18-00
15 серпня календарного року.

24 травня кожного року в день
народження ОСОБА_2.

06 травня в день народження сина ОСОБА_7
в рік, що закінчується на парне число.

07 травня як наступний день щодо дня
народження сина ОСОБА_7 в рік, що
закінчується на непарне число.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення , яким у
задоволені позовних вимог відмовити в
повному обсязі, оскільки судом
порушені вимоги матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_1 та її представника і
представника третіх осіб ОСОБА_3,
ОСОБА_4 ОСОБА_8, які підтримали
апеляційну скаргу та просили її
задовольнити з підстав , викладених у
ній , ОСОБА_2 та його представника
ОСОБА_9, які заперечували проти
задоволення апеляційної скарги , думку
представника Органу опіки та
піклування Шевченківської районної у
місті Києві державної адміністрації
ДригуН.І. , яка підтримала висновок
органу опіки та піклування
Шевченківської районної в м. Києва
державної адміністрації і вважала, що
дитина повинна мати постійне місце
проживання, яким є місце проживання
матері, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги , колегія суддів дійшла висновку
, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково.

Задовольняючи позовні вимоги в
повному обсязі суд виходив з того, що
вимоги позивача є обґрунтованими , а
тому підлягають задоволенню.

При цьому суд послався на те , що
умови Договору про участь у вихованні
дитини після розірвання шлюбу між
батьками , розмір та сплату аліментів
на дитину від 02.11.2011 року суперечить
вимогам закону , зокрема, статті 141 СК
України ,оскільки суттєво обмежує
право батька , звужують обсяг його
права щодо виховання сина.

Однак, з таким висновком суду
погодитися не можна , оскільки він не
ґрунтується на вимогах закону та
матеріалах справи.

Статтями 141 СК України передбачено ,
що мати, батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою.

Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки мають переважне право перед
іншими особами на особисте виховання
дитини.

Батьки мають право залучати до
виховання дитини інших осіб,
передавати її на виховання фізичним та
юридичним особам.

Батьки мають право обирати форми та
методи виховання, крім тих, які
суперечать закону, моральним засадам
суспільства ( ст. 151 СК України ).

Частиною 1 статті 203 ЦК України
передбачено, що зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання його стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу саме в
момент вчинення правочину.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони перебували у шлюбі з 23 жовтня
2004 року. Від шлюбу мають
неповнолітнього сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 51).

Рішенням Дарницького районного суду
м. Києва від 24 січня 2012 року шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с 52).

02 листопада 2011 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було укладено договір про
участь у вихованні дитини після
розірвання шлюбу між батьками та
сплату аліментів на дитину
(далі-Договір) (а.с.48-50).

Згідно з довідками Банку "Фінанси та
Кредит" від 13 листопада 2012 року та
11.04.2014 року ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_1
перераховував кошти з 29.11.2010 року по
12.11.2012 року в гривні та з 29.11.2010 року по
12.11. 2012 року в доларах США і з 15.11.2012 року
по 08.02.2013 року в гривні (а.с.78).

Частиною 1 статті 626 ЦК України
визначено , що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості( ч.1 ст. 627 ЦК України ).

Дійшовши висновку , що умови Договору
суперечать ст. 141 СК України , суд разом
з тим не навів , які саме положення
цього Договору обмежують право батька
на участь у вихованні та спілкуванні
з дитиною.

В той же час , зі змісту п.1.2 Договору
випливає , що у відповідності зі
статтею 160 Сімейного кодексу України ,
Сторони досягли згоди про те , що після
розірвання між ними шлюбу їх
малолітній син буде проживати з
матір'ю.

Згідно статті 157 СК України питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо
від дитини, зобов'язаний брати участь у
її вихованні і має право на особисте
спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина,
не має права перешкоджати тому з
батьків, хто проживає окремо,
спілкуватися з дитиною та брати участь
у її вихованні, якщо таке спілкування
не перешкоджає нормальному розвиткові
дитини.

Батьки мають право укласти договір
щодо здійснення батьківських прав та
виконання обов'язків тим з них, хто
проживає окремо від дитини. Договір
укладається у письмовій формі та
підлягає нотаріальному посвідченню.

Виходячи з наведеного, Сімейних
кодекс України не забороняє батькам
укласти договір щодо здійснення ними
батьківських прав та виконання
обов'язків тим з них , хто проживає
окремо від дитини.

Відповідно до статей 160, 161 СК України
місце проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків.

У випадку, якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом. Під час вирішення
спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, у принципі 6 проголошено, що
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона повинна, коли
це можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Зі змісту наведених норм випливає, що
дитина повинна мати постійне місце
проживання, тобто проживати з матір'ю
і лише за виняткових обставин може
бути розлучена зі свою матір'ю.

Разом з тим, такі обставини судом не
встановлені , а тому підстав до
визнання цього положення оспорюваного
договору недійсним у суду не було.

Не є порушенням прав батька і
положення пунктів 2.2 та 2.3 Договору,
якими передбачено , що батьки мають
рівні права та обов'язки щодо дитини
з урахуванням умов цього договору.
Мати, батько мають право на
безперешкодне спілкування зі своїм
сином, в тому числі, на умовах
визначених цим Договором, оскільки
ними передбачено рівність прав батька
і матері щодо дитини, а посилання на
умови договору свідчить лише про те ,
що сторони врегулювали свої
відносини щодо їх участі у вихованні
дитини на власний розсуд, що
передбачено частиною 2 статті 6 ЦК
України.

Відповідно до ст. 158 СК України за
заявою матері, батька дитини орган
опіки та піклування визначає способи
участі у вихованні дитини та
спілкуванні з нею того з батьків, хто
проживає окремо від неї.

Рішення про це орган опіки та
піклування постановляє на підставі
вивчення умов життя батьків, їхнього
ставлення до дитини, інших обставин, що
мають істотне значення.

Рішення органу опіки та піклування є
обов'язковим до виконання. Особа, яка
ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, зобов'язана
відшкодувати матеріальну та моральну
шкоду, завдану тому з батьків, хто
проживає окремо від дитини.

Згідно ст. 159 СК України, якщо той із
батьків, з ким проживає дитина, чинить
перешкоди тому з батьків, хто проживає
окремо, у спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема, якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод. Суд визначає
способи участі одного з батьків у
вихованні дитини (періодичні чи
систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування.

Як роз'яснив Пленуму Верховного Суду
України у пункті 24 постанови від 12
червня 1998 року № 16 «Про застосування
судами деяких норм Кодексу про шлюб та
сім'ю України» , що суди, вирішуючи
спори між батьками, які проживають
окремо (в тому числі в одній квартирі),
про те, з ким із них і хто саме з дітей
залишається, мають виходити із
рівності прав та обов'язків батька й
матері щодо своїх дітей, повинні
постановити рішення, яке відповідало б
інтересам дітей. При цьому суд
враховує, хто з батьків виявляє більшу
увагу до дітей і турботу про них, їхній
вік і прихильність до кожного з
батьків, особисті якості батьків,
можливість створення належних умов для
виховання, маючи на увазі, що перевага в
матеріально-побутовому стані одного з
батьків сама по собі не є вирішальною
умовою для передачі йому дітей.

Таким чином, законодавством України
закріплено обов'язок того із батьків,
який проживає окремо, брати участь у
вихованні дитини, окрім того,
законодавством зобов'язано батьків
вирішувати всі питання виховання
дитини спільно. (ст. 157 СК України).

З матеріалів справи випливає, що
малолітній син сторін постійно
проживає з матір'ю.

Оскільки через час після розлучення
між сторонами стали виникати
непорозуміння щодо участі позивача у
вихованні сина, цим питанням займалися
органи опіки та піклування
Шевченківської районної в місті Києві
державної адміністрації.

На підставі документальних доказів
та провівши бесіду з позивачем і
відповідачем орган опіки і піклування
дійшов висновку, що визначення місця
проживання малолітнього ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком на умовах
викладених у позові суперечить
інтересам дитини та вважає , що
малолітній ОСОБА_7 повинен мати
постійне місце проживання з матір'ю
ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1.

Орган опіки та піклування встановив
дні та години участі батька у
вихованні дитини :

щосуботи з 10 .00 год. до 18.00 год. без
присутності матері та визначив
додаткові способи участі батька
ОСОБА_2 у вихованні ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з відвідуванням дитиною
місця проживання батька або іншого
місця без присутності матері , а саме:
під час літніх шкільних канікул :

- з 18.00 01 червня календарного року до 18
.00 20 червня календарного року ;

- з 16.00 01 серпня календарного року до
18.00 15 серпня календарного року .

24.05 кожного року в день народження
позивача .

06.05.в день народження малолітнього
ОСОБА_7 , в рік , що закінчується на
парне число.( а.с.202-203).

Проте суд, не погодившись з
висновком органу опіки і піклування
щодо постійного проживання сина
сторін з матір'ю не навів переконливих
доказів в підтвердження того , що
визначений судом спосіб участі батька
у вихованні малолітнього сина сторін
буде відповідати його інтересам, з
огляду на те , що дитина є малолітньою і
постійно проживає з матір'ю.

Крім того, при визначенні такого
порядку проживання дитини суд, не
встановив виключні обставини, які б
давали підстави дійти висновку про
можливість розлучення дитини з
матір᾽?ю, чим порушив принцип 6
Декларації прав дитини від 20 листопада
1959 року встановлюючи проживання дитини
в такий спосіб.

З пояснень відповідачки випливає, що
після розлучення вона надавала
позивачу можливість спілкуватися з
сином і приймати участь у його
вихованні, але після того, як син їй
розповів, що батько ударив його та
кричав на нього, вона перестала
надавати позивачу можливість
спілкуватися з сином, оскільки це
негативно впливає на його
психоемоційний стан.

Допитана в судовому засіданні за
клопотанням відповідача класний
керівник класу , в якому навчається
малолітній син сторін ОСОБА_11,
пояснила суду , що дитина постійно
проживає з матір'ю , яка турбується про
неї, займається її вихованням , кожного
дня привозить та забирає дитину з
ліцею.

Батько періодично відвідував сина в
ліцеї, але він себе не дуже комфортно
відчував з батьком , а був випадок , що
після зустрічі з ним він плакав.

А тому з урахуванням цих обставин
та вимог закону, колегія суддів вважає
, що рішення суду підлягає скасуванню з
наведених підстав з ухваленням нового
рішення про задоволення позову
частково.

Положенням ст. 3 Конвенції
передбачено, що в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

З наданих сторонами доказів
вбачається , що житлові умови та
рівень матеріального забезпечення як
батька дитини так і матері є
достатніми для створення для дитини
належних умов для проживання .

Відповідно до принципу 6 Декларації
прав дитини прийнятій Генеральною
Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року,
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння . Вона має коли це
можливо , рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові й
моральної та матеріальної
забезпеченості : малолітня дитини не
повинна, крім тих випадків, коли є
виключні обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю .

Враховуючи прихильність дитини до
оточення матері та те, що дитини
постійно проживає з нею, а зміна
звичних для дитини умов життя , а також
та обставина, що позивачем створено
нова сім'я може впливати на дитину як
психотравматичний фактор, а тому
колегія суддів вважає , що визначення
місця проживання малолітнього ОСОБА_7
, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір'ю за адресою :
АДРЕСА_1 буде відповідати інтересам
малолітнього.

Виходячи з положень ст. 157 СК
України , що питання виховання дитини
вирішується батьками спільно і той із
батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею, а той із батьків, з
ким проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини, колегія
суддів дійшла висновку, що
встановлення порядку щотижневого, а
саме : щосуботи з 10.00 год. до 18.00 год.
спілкування ОСОБА_2 з малолітнім сином
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1, не порушить
розпорядок дня дитини і проти такого
спілкування не заперечувала
відповідач.

З урахуванням рівності прав та
обов'язків батьків щодо дитини,
інтересів дитини, колегія суддів
вважає можливим задовольнити частково
вимоги позивача про визначення
додаткових способів участі у
вихованні сина у літній період та
визначити додаткові способи участі
ОСОБА_2 у вихованні ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з відвідуванням дитиною
місця проживання батька або іншого
погодженого місця без присутності
матері під час літніх канікул з 18.00 год.
01 червня календарного року до 18.00 год. 20
червня календарного року( кожного
року).

Керуючись ст.ст. 303,304,307,309,316 ЦПК
України , колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 05 вересня 2014 року
скасувати та ухвалити нове.

Вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи:
Відділ опіки і піклування
Шевченківської районної у місті Києві
державної адміністрації, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
про визнання недійсним договору,
усунення перешкод у вихованні та
спілкуванні з дитиною, визначення
місця проживання дитини, порядку
участі батька у вихованні дитини та
спілкуванні з нею задовольнити
частково.

Зобов'язати ОСОБА_1 надати
можливість і не чинити перешкоди
ОСОБА_2 у спілкуванні, зустрічах та
вихованні дитини, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1
щосуботи з 10.00 год. до 18.00 год.

Визначити додаткові способи участі
ОСОБА_2 у вихованні ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з відвідуванням дитиною
місця проживання батька або іншого
погодженого місця без присутності
матері під час літніх канікул з 18.00 год.
01 червня календарного року до 18.00 год. 20
червня календарного року( кожного
року).

В іншій частині задоволення
позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий

Судді: