У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Ситнік О.М., розглянувши
касаційну скаргу

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 25 вересня 2013 року та рішення
апеляційного суду м. Києва від 21
листопада 2013 року у справі за позовом
житлово-будівельного кооперативу
«Маяк-7» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги,

в с т а н о в и в:

Житлово-будівельний кооператив
«Маяк-7» (далі - ЖБК «Маяк-7») звернувся
до суду з позовом, у якому зазначав, що
ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1.
Вказаний житловий будинок знаходиться
на балансі та обслуговуванні ЖБК
«Маяк-7», який забезпечує мешканців
будинку, у тому числі відповідачку,
житлово-комунальними послугами. Просив
стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за
житлово-комунальні послуги у розмірі 16
757 грн. 23 коп., інфляційні втрати у
розмірі 1225 грн. 48 коп. та 3 % річних у
розмірі 759 грн.40 коп.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 25 вересня 2013 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ЖБК «Маяк-7»
заборгованість за житло-комунальні
послуги за період з 01 квітня 2010
року по 31 березня 2013 року у розмірі 9489
грн. 47 коп., інфляційні втрати у
розмірі 844 грн. 56 коп., 3 % річних у
розмірі 854 грн. 83 коп. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
21 листопада 2013 року рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 25 вересня 2013 року змінено, зменшено
розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь
ЖБК «Маяк-7» інфляційних втрат
до 517 грн. 83 коп., 3 % річних -
до 423 грн. 65 коп.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2
- ОСОБА_3, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у частині
задоволення позову та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно,
всебічно досліджено і оцінено
обставини у справі, надані сторонами
докази, правильно визначено юридичну
природу спірних правовідносин та
закон, який їх регулює.

Апеляційний суд обґрунтовано
задовольнив позов частково відповідно
до вимог ст. ст. 20, 21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» та ч. 2 ст.
625 ЦК України на підставі розрахунку,
який у встановленому законом порядку
відповідачем не спростований. Доводи
касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, були предметом
розгляду апеляційного суду та їм
надана відповідна оцінка, на
правильність висновків суду такі
доводи не впливають та їх не
спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3
у відкритті касаційного провадження у
справі за позовом житлово-будівельного
кооперативу «Маяк-7» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік