АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2923/2014р.
інстанції Ширінська О.Х.
Доповідач: Кутурланова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року жовтня місяця 21 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого Кутурланової О.В.

Суддів Майданіка В.В.

Бугрика В.В.

При секретарі Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Голопристанського
районного суду Херсонської області від
29 серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до приватного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «АСКА», ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулися до суду з позовом до
приватного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія «АСКА»,
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
зазначили, що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася за участю ОСОБА_2, який рухався
на автомобілі ВАЗ 2109, р.н. НОМЕР_1, та
ОСОБА_5, який рухався на велосипеді,
останній, отримавши тяжкі тілесні
ушкодження, помер на місці. Вважають, що
ДТП сталося в тому числі і з вини
ОСОБА_2, який своїми діями порушив
п.п.12.2,12.4 ПДР України.

Відповідно до поліса обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів цивільна
відповідальність ОСОБА_2 застрахована
у ПАТ «Українська страхова компанія
«АСКА».

Кримінальне провадження відносно
ОСОБА_2 було закрито у зв'язку з
відсутністю в його діях складу
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Посилаючись на те, що внаслідок смерті
ОСОБА_5 були понесені матеріальні
збитки у загальному розмірі 11399,61 грн.,
які складаються з витрат на проведення
судово-медичної експертизи у розмірі 605
грн., витрат на поховання, витрат на
проведення поминального обіду та
ритуальні послуги у розмірі 4294,61 грн.,
витрат на виготовлення та встановлення
пам'ятника у розмірі 6500 грн., позивачка
ОСОБА_3 просила солідарно стягнути з
ОСОБА_2 та ПАТ «Українська страхова
компанія «АСКА» на її користь завдану
матеріальну шкоду.

Також внаслідок неправомірних дій
ОСОБА_2 позивачам заподіяна моральна
шкода, яка полягає в порушенні
нормальних життєвих зв'язків, болі та
стражданнях, які вони зазнали в
результаті втрати люблячого чоловіка
та батька, а тому вони просили суд
стягнути солідарно з відповідачів на
користь ОСОБА_3 моральну шкоду у
розмірі 100000,00 грн. та на користь ОСОБА_4
моральну шкоду у розмірі 50000 грн.

Крім того, посилаючись на те, що ОСОБА_4
навчається на денній формі навчання в
Чорноморському державному
університеті та має право на
відшкодування ? частини
середньомісячного заробітку ОСОБА_5,
просили суд з підстав, визначених ст.1200
ЦК України стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 шкоду, завдану смертю батька у
розмірі 921,70 грн. щомісячно до
закінчення навчання, тобто до 03.07.2015
року.

Рішенням Голопристанського районного
суду Херсонської області від 29 серпня
2014 року позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ПАТ
«Українська страхова компанія «АСКА»,
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди задоволено
частково, стягнено з ПАТ «Українська
страхова компанія «АСКА» на користь
ОСОБА_3 витрати, понесені на поховання у
розмірі 4094,61 грн. та моральну шкоду у
розмірі 6882 грн., а всього 10976,61 грн.

Стягнено з ПАТ «Українська страхова
компанія «АСКА» на користь ОСОБА_4
щомісячно 614,46 грн. з часу набрання
чинності рішення суду до закінчення
навчання 03.07.2015 року та моральну шкоду у
розмірі 6882 грн.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
моральну шкоду у розмірі 18118 грн., та на
користь ОСОБА_4 моральну шкоду у
розмірі 3118 грн., а всього 21236 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Стягнено з ПАТ «Українська страхова
компанія «АСКА» на користь держави
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 121,80 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким в
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
правильного вирішення спору,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до апеляційного суду не
надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах визначених
ст.303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2, 5 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. Особа, яка
здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

Частиною 2 ст.1167 ЦК України
передбачено, що моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування, фізичної або
юридичної особи, яка її завдала, якщо
шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що 20.04.2013 року
близько 21.25 годин на 26 км.+ 750м.
автомобільної дороги «Херсон -
Цюрупинськ - Гола Пристань - Скадовськ»
ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 2109,
реєстраційний номер НОМЕР_1, в районі
перехрестя з вул.Московською в м.Гола
Пристань здійснив наїзд на
велосипедиста ОСОБА_5, який перетинав
проїзну частину в напрямку з права на
ліво відносно напрямку руху
автомобіля. Від отриманих в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
тілесних ушкоджень ОСОБА_5 загинув на
місці події

Постановою від 27.03.2014 року кримінальне
провадження за фактом
дорожньо-транспортної пригоди закрито
у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2
складу кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

З вказаної постанови також вбачається,
що ОСОБА_2 під час руху порушив п.12.2 та
12.4 Правила дорожнього руху, що
виявилось у перевищенні швидкості руху
у населеному пункті, однак вказані
порушення відповідно до висновку
автотехнічної експертизи не
перебувають у причинно-наслідковому
зв'язку із настанням наслідків у
вигляді смерті ОСОБА_5, у зв'язку із тим,
що навіть дотримуючись вищевказаних
пунктів Правил дорожнього руху
України, відповідач не мав технічної
можливості не допустити настання даної
події (а.с.22-23).

Зважаючи на те, що моральна шкода
завдана смертю фізичної особи
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки відшкодовується особою
незалежно від вини, та з огляду на те, що
належний ОСОБА_2 автомобіль ВАЗ 2109,
реєстраційний номер НОМЕР_1,
застрахований у ПрАТ «Українська
страхова компанія «АСКА» на підставі
страхового полісу № АВ/6584666 (а.с.13),
суд дійшов вірного висновку про
наявність підстав для стягнення з
ОСОБА_2 та ПрАТ «Українська страхова
компанія «АСКА» на користь ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 моральної шкоди.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.1193 ЦК
України якщо груба необережність
потерпілого сприяла виникненню або
збільшенню шкоди, то залежно від
ступеня вини потерпілого (а в разі вини
особи, яка завдала шкоди, - також
залежно від ступеня її вини) розмір
відшкодування зменшується, якщо інше
не встановлено законом.

В ході досудового розслідування
встановлено, що на момент смерті ОСОБА_5
перебував у стані алкогольного
сп'яніння, у дорожній ситуації, що
спричинила його смерть повинен був
діяти у відповідності з вимогам п.п. 6.2,
6.6«а», 6.7,16.11 та 2.2 (додатку 1) ПДР України.
Крім того, він мав технічну можливість
запобігти настанню події шляхом
виконання вимог п.п.16.11 та 2.2 (додатку 1)
ПДР України (а.с.22-23).

Приймаючи до уваги ступінь вини
потерпілого ОСОБА_5 та з огляду на те, що
порушення ОСОБА_2 п.12.2 та 12.4 Правила
дорожнього руху не перебувають у
причинно-наслідковому зв'язку із
настанням наслідків у вигляді смерті
ОСОБА_5, колегія суддів вважає за
доцільне з урахуванням принципів
розумності та справедливості зменшити
розмір відшкодування моральної шкоди,
що підлягає стягненню на користь
ОСОБА_3, ОСОБА_4 з 25000 грн. та 10000 грн.
відповідно до 6882 грн. на користь
кожного з позивачів.

Зважаючи на наведене та враховуючи, що
зазначена вище сума компенсації
моральної шкоди повністю покривається
страховим відшкодуванням, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції в
частині стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 моральної шкоди та
судових витрат відповідно до ст.309 ЦПК
України підлягає скасуванню з
ухваленням у цій частині нового
рішення про відмову у задоволенні
позову про відшкодування моральної
шкоди.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції, як таке, що не було предметом
оскарження, не переглядалося.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Голопристанського районного
суду Херсонської області від 29 серпня
2014 року скасувати в частині стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4
моральної шкоди та судових витрат та
ухвалити у цій частині нове рішення про
відмову у задоволенні позову про
відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді