Справа №483/1900/13-ц 16.10.2014 16.10.2014 16.10.2014
Провадження №22-ц/784/2659/14
Головуючий у першій інстанції-Головко
Доповідач апеляційної
інстанції-Данилова О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Лівінського
І.В., Шаманської Н.О.,

при секретарі - Горенко Ю.В.,

за участю представника позивачки -
ОСОБА_1,

прокурора - Кірієнко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Очаківського міжрайонного прокурора

на рішення Очаківського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 2 жовтня 2013 року у
цивільній справі за позовом

ОСОБА_2

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Нікола»

про визнання права власності

У С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулася з
позовом до ТОВ «Нікола» про визнання
права власності.

Позивачка зазначала, що за договором
купівлі - продажу від 19 березня 2009 року
вона придбала у ТОВ «Нікола» нежитлову
будівлю, громадську вбиральню, що
знаходиться по АДРЕСА_1, загальною
площею 26, 40 кв. м з прилеглими до неї
спорудами: вигрібною ямою площею 9, 20
кв.м, замощення майданчика для виносної
торгівлі 76 кв.м та 185, 70 кв.м, замощення
набережної 942 кв.м, замощення літнього
майданчика громадського харчування 700
кв.м, замощення майданчика для виносної
торгівлі 40 кв.м, замощення майданчика
для організованої торгівлі населення
100 кв.м, замощення сміттєвого
майданчика 89, 70 кв.м, замощення
під'їзної дороги (залізобетонні плити
3х2) довжиною 402 пог.м. Ці об'єкти
нерухомого майна є єдиним нероздільним
комплексом нежитлових будівель
загальною площею забудови 0,55 га. Проте
при оформленні правовстановлюючих
документів на право користування
земельною ділянкою виникли спори з
проводу розміру земельної ділянки,
необхідної для розташування всього
належного їй нерухомого майна.

Посилаючись на відмову відповідача
внести відповідні зміни до договору та
оспорення органом місцевого
самоврядування її права користування
всією земельною ділянкою, на якій
розташовані належні їй споруди, ОСОБА_2
просила визнати за нею право власності
на єдиний нерухомий нероздільний
комплекс нежитлових капітальних
будівель площею забудови 0, 55 га.

До участі в справі як третю особу
залучено реєстраційну службу
Очаківського міськрайонного
управління юстиції.

Представники відповідача та третьої
особи не заперечували проти
задоволення позову.

Рішенням Очаківського міськрайонного
суду Миколаївської області від 2
жовтня 2013 року позов задоволено, за
ОСОБА_2 визнано право власності на
єдиний нерухомий нероздільний
комплекс нежитлових капітальних
будівель площею забудови 0, 55 га з
зазначенням всіх окремих будівель та
споруд.

З апеляційною скаргою на судове
рішення звернувся Очаківський
міжрайонний прокурор, який просив
рішення скасувати та відмовити в
позові. Апелянт посилався на те, що суд
не визначив дійсний характер спору, не
встановив його наявність між
сторонами, фактично вирішив земельний
спір без залучення власника землі -
Очаківської міськради, а також
безпідставно вважав доведеними як
цілісність комплексу окремих споруд,
так і загальний розмір забудови.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачка
у встановленому порядку набула право
власності на всі будівлі та споруди,
зазначені в договорі від 19 березня 2009
року, а визнання судовою
будівельно-технічною експертизою від 11
червня 2012 року цих об'єктів єдиним
нерухомим нероздільним комплексом
нежитлових капітальних будівель з
площею забудовою 0,55 га є достатньою
підставою для судового визнання за нею
права власності на ці об'єкти як
комплекс.

Проте з обґрунтованістю такого
висновку та застосуванням норм
матеріального права погодитись не
можна.

З матеріалів справи вбачається, що за
договором купівл-продажу від 19 березня
2009 року ОСОБА_2 придбала у ТОВ «Нікола»
нежитлову будівлю - громадську
вбиральню, що знаходиться по АДРЕСА_1,
загальною площею 26, 40 кв. м з прилеглими
до неї спорудами: вигрібною ямою площею
9, 20 кв.м, замощення майданчика для
виносної торгівлі 76 кв.м. та 185, 70 кв.м.,
замощення набережної 942 кв.м., замощення
літнього майданчика громадського
харчування 700 кв.м., замощення
майданчика для виносної торгівлі 40
кв.м., замощення майданчика для
організованої торгівлі населення 100
кв.м., замощення сміттєвого майданчика
89, 70 кв.м., замощення під'їзної дороги
(залізобетонні плити 3х2) довжиною 402
пог.м. (а.с. 5-6).

Право власності ОСОБА_2 зареєстровано
Очаківською міською філією ММБТІ 1
квітня 2009 року з зазначенням типу
об'єкта - нежитлова будівля, громадська
вбиральня (а.с. 7).

За описом об'єкту у реєстрі прав
власності на нерухоме майно він
складається з приміщення вбиральні,
вигрібної ями та дев'яти типів
замощень. Загальна площа об'єкту
визначена як площа будівлі громадської
вбиральні - 26,4 кв.м (а.с. 17).

З матеріалів справи також вбачається,
що у лютому 2012 року ОСОБА_2 звернулась
до Очаківської міськради з заявою про
надання дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документу, що посвідчує
право оренди земельної ділянки
загальною площею 0,55 га під
обслуговування комплексу нежитлових
будівель. Рішенням Очаківської
міськради від 30 березня 2012 року
позивачці надано дозвіл на розробку
проекту землеустрою щодо відведення в
оренду земельної ділянки орієнтовною
площею 0, 0135 га для розташування та
обслуговування нежитлової будівлі
громадської вбиральні.

Постановою Очаківського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 25 червня 2012 року Очаківську
міськраду зобов'язано розглянути заяву
ОСОБА_2 щодо надання дозволу на
розробку технічної документації із
землеустрою стосовно земельної
ділянки орієнтовною площею 0, 55 га
(а.с.8-9).

Звертаючись за судовим підтвердженням
права власності, позивачка посилалась
на наявність земельного спору щодо
розміру земельної ділянки, яка
потрібна для обслуговування належних
їй будівель та споруд, що виник між нею
та Очаківською міськрадою. Отже, саме
Очаківська міськрада заперечує той
факт, що сукупність споруд, зазначених
в договорі купівлі-продажу, є цілісним
нероздільним комплексом нежитлових
капітальних будівель.

Проте позовних вимог до Очаківської
міськради ОСОБА_2 не заявляла і до
участі у справі орган місцевого
самоврядування, як розпорядник земель
комунальної власності територіальних
громад, не залучався.

Наявність спору між ОСОБА_2 та
відповідачем ТОВ «Нікола» з матеріалів
справи не вбачається.

Не можна вважати обґрунтованим і
висновок суду по суті позовних вимог.

Так, цивільне законодавство не містить
чітко визначеного поняття «єдиного
(цілісного) нерозподільного комплексу
будівель» як окремого об'єкту права
власності.

Відомчі нормативні акти визначають
поняття цілісного майнового комплексу
як господарського об'єкту із
закінченим циклом виробництва
продукції (робіт, послуг), або об'єкту,
сукупність активів якого забезпечує
провадження окремої діяльності (наказ
№1954 Фонду Держмайна від 29 грудня 2010
року «Про порядок віднесення майна до
такого, що включається до складу
цілісного майнового комплексу
державного підприємства»).

Проте в судовому рішенні не зазначено,
за якими ознаками будівля громадської
вбиральні та інші споруди (вигрібна
яма, замощення майданчиків для
виносної торгівлі, замощення
набережної та під'їзної дороги)
складають цілісний комплекс як об'єкт
із закінченим циклом виробництва, а
користування ними як окремими
об'єктами є неможливим.

Обґрунтування цих питань за висновком
судової будівельно-технічної
експертизи від 11 червня 2012 року в
матеріалах цивільної справи також
відсутнє (а.с. 30).

При цьому колегія суддів не може
прийняти до уваги посилання позивачки
на те, що факт належності їй єдиного
нерухомого нероздільного комплексу
нежитлових капітальних будівель
площею забудови 0, 55 га встановлений
постановою Очаківського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 25 червня 2012 року, оскільки
цей факт не був предметом судового
розгляду і таких висновків судове
рішення не містить (а.с. 8-9).

Не можна погодитись і з визначенням
судом всіх об'єктів, зазначених в
договорі купівлі-продажу, як будівель,
а тим більш капітальних.

Так, будівля - це вид споруд, що
складається з несучо-огороджувальних
конструкцій, які утворюють наземні або
підземні приміщення, призначені для
проживання або перебування людей,
розміщення устаткування, тварин,
рослин, а також предметів (Державний
класифікатор будівель та споруд ДК 018-
2000, затверджений наказом Держстандарту
України від 17.08.2000 № 507)

Спорудами є земельні поліпшення, що не
належать до будівель, та приміщень,
призначені для виконання спеціальних
технічних функцій (дамби, тонелі,
естакади, мости тощо).

Отже, з усіх спірних об'єктів будівлею
є лише приміщення громадської
вбиральні.

Недоведеною є і загальна площа
забудови. Так, зі змісту договору
купівлі-продажу (а.с. 5) та опису об'єкта
(а.с.17) вбачається, що загальна площа
всіх об'єктів, крім замощення під'їзної
догори довжиною 402 пог.м, складає 2229
кв.м .

Отже, вимоги ОСОБА_2 про визначення
загальної площі забудови - 0,55 га не
можна вважати обґрунтованим.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що підґрунтям спору є і
наявність на спірній земельній ділянці
самочинного будівництва - будівлі літ.
«Б-2» (а.с. 14), що також перешкоджає
оформленню земельних прав.

Суд також враховує, що спірні об'єкти
розташовані в межах земель
рекреаційного призначення на
узбережжі Чорного моря (набережна
м.Очаківа) , що також передбачає
особливий режим використання цих
земель та дотримання спеціальних
правил.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_2 за обраним нею
способом захисту та в межах заявленого
позову до ТОВ «Нікола» задоволенню не
підлягають.

Оскільки суд першої інстанції не
звернув належної уваги на вимоги
матеріального та процесуального права
та дійшов висновків, які не
відповідають обставинам справи,
рішення суду підлягає скасуванню з
ухваленням по справі нового рішення
про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 309,316 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Очаківського
міжрайонного прокурора задовольнити.

Рішення Очаківського міськрайонного
суду Миколаївської області від 2
жовтня 2013 року скасувати та ухвалити
нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді