У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 12 листопада
2014 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на
постанови начальника відділу
державної виконавчої служб Луцького
міського управління юстиції, за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Укрінбанк»
на ухвалу апеляційного суду Волинської
області від 08 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з скаргою на
неправомірні дії начальника Першого
відділу Луцького міського управління
юстиції при винесенні постанови від 31
січня 2014 року про скасування
процесуального документа та
відновлення виконавчого провадження, а
також постанови від 11 березня 2014 року
про арешт майна та оголошення заборони
на його відчуження.

Свої вимоги мотивував тим, що Першим
відділом ДВС Луцького МУЮ за
матеріалами виконавчого провадження №
27050251 вчинялись дії зі стягнення з нього
на користь ПАТ «Укрінбанк»
заборгованості в сумі 318649,63 грн згідно
з виконавчим листом Луцького
міськрайонного суду від 20 грудня 2010
року №2-1423.

20 січня 2012 року в ході виконавчого
провадження проведено реалізацію
предмета іпотеки, а саме: земельної
ділянки площею 0,0972 га та незавершеного
будівництвом житлового будинку, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

На підставі проведених торгів було
складено протокол від 20 січня 2012 року,
відповідно до якого його ОСОБА_5 було
визнано переможцем торгів і виручені
кошти в сумі 215744,24 грн перераховано на
користь ПАТ «Укрінбанк».

У подальшому рішенням Ківерцівського
районного суду Волинської області від
24 травня 2012 року зазначені торги
визнані недійсними у зв'язку з
порушенням вимог чинного
законодавства державним виконавцем
під час проведення виконавчих дій та
торгуючою організацією під час
проведення торгів.

Вказував, що незважаючи на скасування
судом результатів торгів, ПАТ
«Укрінбанк» не мало до нього жодних
претензій чи вимог.

Вважає, що суб'єктом оскарження
незаконно, без належної мотивації
скасовано постанову про закінчення
виконавчого провадження від 23 вересня
2013 року, без зазначення вимог закону,
які порушено, а також з формальними
порушеннями в преамбулі постанови і
резолютивній частині, де зазначено, що
вона винесена заступником начальника
Смольською О.П., а підписана
начальником Харченко С.В.

Також вважає, що постанова про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження від 11 березня 2014
року винесена з порушенням вимог ст.ст.
32, 52 Закону України «Про виконавче
провадження», так як арештоване майно -
земельна ділянка та незавершене
будівництво по АДРЕСА_1 належить іншій
особі.

На підставі викладеного просив скаргу
задовольнити та скасувати оскаржувані
постанови.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 26
травня 2014 року у задоволенні скарги
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 08 липня 2014 року
скасовано ухвалу суду першої інстанції
та постановлено нову, якою визнано
неправомірними та скасовано постанову
начальника Першого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції Харченка С.В. від 31
січня 2014 року про скасування постанови
про закінчення виконавчого
провадження від 23 вересня 2013 року з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-1423, виданого Луцьким
міськрайонним судом 20 грудня 2010 року,
постанову начальника Першого відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції Харченка
С.В. від 31 січня 2014 року про відновлення
виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-1423, виданого Луцьким
міськрайонним судом 20 грудня 2010 року,
постанову начальника Першого відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції Харченка
С.В. від 11 березня 2014 року про
накладення арешту на майно боржника
ОСОБА_4, оголошення заборони на його
відчуження.

У касаційній скарзі ПАТ «Укрінбанк»
просить скасувати ухвалу суду
апеляційної інстанції, залишити в силі
ухвалу місцевого суду від 26 травня 2014
року, мотивуючи свою вимогу порушенням
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні скарги
ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з
того, що оскаржені постанови містять
лише формальні неточності та описки.

Скасовуючи ухвалу суду першої
інстанції та задовольняючи скаргу,
апеляційний суд виходив з того, що
постанови начальника Першого відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції Харченка
С.В. від 31 січня 2014 року та 11 березня 2014
року не відповідають вимогам Закону
України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з такими
висновками апеляційного суду.

Так, завершене виконавче провадження
не може бути розпочате знову, крім
випадків, передбачених ст. 51 Закону
України «Про виконавче провадження»,
зокрема, у разі скасування постанови
про закінчення виконавчого
провадження начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець.

Відповідно до ст. 83 Закону України «Про
виконавче провадження» начальник
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
своєю постановою має право скасувати
постанову або інший процесуальний
документ (або їх частину), винесені у
виконавчому провадженні державним
виконавцем, у разі, якщо вони
суперечать вимогам закону.

Крім того, з урахуванням тієї
обставини, що 28 травня 2014 року колегією
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ були скасовані
судові рішення про стягнення з ПАТ
«Укрінбанк» на користь ОСОБА_5 коштів у
розмірі 215 744,24 грн, що були перераховані
державною виконавчою службою на
рахунок банківської установи, як
оплата за продаж згаданих вище
земельної ділянки та незавершеного
будівництвом житлового будинку, а
справу направлено на новий судовий
розгляд, підстав для скасування
оскаржуваної ухвали немає.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у
справі докази, правильно встановивши
характер правовідносин та вірно
застосувавши норми матеріального
права, суд апеляційної інстанції з
урахуванням встановлених обставин
справи обґрунтовано дійшов висновку
про задоволення скарги ОСОБА_4

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судом при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укрінбанк»
відхилити, ухвалу апеляційного суду
Волинської області від 08 липня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова