Провадження №6/761/1931/2014
У Х В А Л А

Іменем України

27 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді
Маліновської В.М.,

при секретарі
Лазоришинець К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві подання
Головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Сіщук В.В. про тимчасове обмеження у
виїзді за межі України з вилученням
паспортного документу боржника за
виконавчим провадженням громадянина
України ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби Сіщук В.В.
за погодженням з в.о. начальника
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Кузьменко О.С. звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва з поданням про тимчасове
обмеження у виїзді за межі України з
вилученням паспортного документу
громадянина України ОСОБА_2 до
виконання зобов'язань покладених на
нього судом.

Своє подання державний виконавець
обґрунтовує тим, що на виконанні у ВПВР
ДВС України перебуває виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 2604/3579/2012 від
31.05.2013р., виданого Дніпровським
районним судом м. Києва про стягнення
солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь
ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по
Договору кредиту № 051/8/072 від 18.06.2008р. у
сумі 10 063 528,20 грн.

Керуючись ст.ст. 17, 21, 25, 31 Закону України
«Про виконавче провадження», 10.06.2013р.
державним виконавцем відділу винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, боржнику встановлено
строк на самосійне виконання рішення
суду, копію постанови направлено
сторонам. У наданий державним
виконавцем 7-денний строк для
самостійного виконання судового
рішення, заборгованість не погашена. На
сьогоднішній день сума заборгованості
не погашена навіть частково і боржник
ОСОБА_2 не вчиняє жодних дій для її
погашення, що трактується не інакше, як
ухилення від погашення існуючої
заборгованості та виконання рішення
суду. До відділу надійшло клопотання
стягувача про звернення державного
виконавця до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України у зв'язку з
тим, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання
своїх зобов'язань. За таких обставин, а
також враховуючи значну суму
заборгованості, захист прав та
інтересів стягувача стане неможливим
без вжиття заходів забезпечення
виконання судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, суд
негайно розглядає подання, зазначене в
частині першій цієї статті, без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

В своєму поданні головний державний
виконавець ВПВР ДВС України Сіщук В.В.
просив розглянути подання буз участі
державного виконавця.

Вивчивши матеріали подання, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для його задоволення з огляду
на таке.

Перевіряючи обставини по справі, судом
встановлено, що головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби Гречухом О.Я. на підставі
виконавчого листа № 2604/3579/2012, виданого
31.05.2013р. Дніпровським районним судом м.
Києва (а.с.5-6) та заяви представника ПАТ
«Укрсоцбанк» С.В. Пятецького, 10 червня
2013 року було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження №
38381790 по стягненню з боржника - ОСОБА_2 на
користь ПАТ «Укрсоцбанк» в солідарному
порядку заборгованість по Договору
кредиту № 051/8/072 від 18.06.2008р. у сумі 10 063
528,20 грн., та встановлено боржнику
семиденний строк з моменту винесення
(отримання) постанови про відкриття
виконавчого провадження для
добровільного виконання рішення суду
(а.с. 3-4).

У зв'язку з невиконанням боржником
рішення суду у наданий державний
виконавцем строк для добровільного
виконання, Головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень ДВС України Гречухом
О.Я., постановою про стягнення
виконавчого збору від 13.11.2013р.
керуючись ст. 28 Закону України «Про
виконавче провадження» стягнуто з
боржника - ОСОБА_2 виконавчий збір у
розмірі 1 006 352,82 грн. (а.с.7-8).

04.12.2013р. винесено постанову про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження (ВП № 38381790), якою
накладено арешт на все майно боржника -
ОСОБА_2 у межах суми звернення
стягнення 11 069 881,02 грн. та заборонено
здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке належить боржнику (а.с.9-10).

За запитами, зроблених державним
виконавцем отримано відповіді від
Державної інспекції сільського
господарства в Херсонській області від
25.11.2013р. № 05-11/14670/14730, згідно якої за
ОСОБА_2 сільськогосподарської техніки
у Держсільгоспінспекції в Херсонській
області не зареєстровано (а.с.11), від
Управління Державтоінспекції УМВС в
Херсонській області від 26.11.2013р. №
6/12-17577 станом на 18.11.2013р. за ОСОБА_2
автомототранспортні засоби не
зареєстровано (а.с.12), від Національної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку від 11.12.2013р. № 09/03/26183/НК, згідно
якого станом на 30.09.2013р. ОСОБА_2 серед
власників, які володіють значними
пакетами акцій емітентів (10 відсотків і
більше статутного капіталу) відсутній
(а.с.13).

Разом з тим, будь-яких доказів, які б
свідчили, що боржник повідомлений про
відкриття виконавчого провадження та
свідомо ухиляється від виконання
зобов'язань за рішенням суду до
подання не додано.

З копій документів виконавчого
провадження, доданих до подання
державного виконавця, не вбачається, що
державним виконавцем здійснені всі дії
на розшук та арешт рахунків та майна,
яке належить боржнику, а також не
наведено та не зазначено, що державний
виконавець здійснив ряд виконавчих
дій, які передбачені Законом України
«Про виконавче провадження».

Будь-яких доказів, які б свідчили, що
боржник ухиляється від виконання
зобов'язань за рішенням суду до подання
не додано.

Окрім того, головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Сіщук В.В. не надано
доказів, що станом на час подачі
подання - жовтень 2014р., саме він є
державним виконавцем на виконанні у
якого знаходиться виконавче
провадження № 38381790, оскільки постанови
про відкриття виконавчого провадження,
про стягнення з боржника виконавчого
збору та про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, винесені головним
державним виконавцем ВПВР ДВС України
Гречухом О.Я.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом (ст. 10 ЦПК України).

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України визначено,
що питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Згідно з ч.2 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 33 Конституції України
встановлено, що кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

В силу статті 13 Загальної декларації
прав людини кожна людина має право
вільно пересуватися й обирати собі
місце проживання в межах любої держави.
Кожна людина має право залишати
будь-яку країну, включаючи свою власну,
і повертатися у свою країну.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» регулює порядок здійснення
права громадян України на виїзд з
України і в'їзд в Україну, порядок
оформлення документів для зарубіжних
поїздок, визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено
вичерпний перелік підстав для
тимчасових обмежень у праві виїзду
громадян України за кордон, зокрема,
коли громадянин України ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Примусове виконання рішень судів в
Україні покладається на державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України. Умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку, визначені у
Законі України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до п.18 ч.3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Отже, Законом встановлено юридичні
санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявності факту невиконання
зобов'язань, а при ухиленні боржника
від їх виконання. Право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження права
виїзду за межі України виникає
винятково у випадку доведення фактів
умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов'язань. Поряд з цим, про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків у виконавчому провадженні
може свідчити невиконання ним своїх
обов'язків, передбачених ч.6 ст. 12 Закону
України «Про виконавче провадження»,
зокрема, утримання від вчинення дій,
які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; не надання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; несвоєчасна явка
за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб тощо.

Будь-яких належних та допустимих
доказів, які б свідчили саме про
ухилення боржника - ОСОБА_2 від
виконання зобов'язань, а саме: не
надання у строк, встановлений
державним виконавцем, достовірних
відомостей про свої доходи та майно, у
тому числі про майно, яким він володіє
спільно з іншими особами, про рахунки у
банках чи інших фінансових установах;
неповідомлення державного виконавця
про майно, що перебуває в заставі або в
інших осіб, а також про кошти та майно,
належні боржникові від інших осіб тощо,
державним виконавцем суду не надано.

Враховуючи положення наведених
законодавчих актів, суд приходить до
висновку, що подання Головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Сіщук В.В. про тимчасове обмеження у
виїзді за межі України з вилученням
паспортного документу боржника за
виконавчим провадженням громадянина
України ОСОБА_2, не підлягає
задоволенню, оскільки в матеріалах
справи відсутні докази саме ухилення
боржника від виконання зобов'язань.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 60, 377-1, 209, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання Головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Сіщук В.В. про тимчасове
обмеження у виїзді за межі України з
вилученням паспортного документу
боржника за виконавчим провадженням
громадянина України ОСОБА_2 - залишити
без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги на
ухвалу суду першої інстанції протягом
п'яти днів з дня її проголошення, а у
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано, а у разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: