Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №279/7562/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого:
судді Товянської О.В.

суддів: Микитюк
О.Ю., Гансецької І.А.

при секретарі:
Гуковій О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі справу за
позовом ОСОБА_1 до дочірнього
підприємства «Житомирський
облавтодор» відкритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України», служби автомобільних доріг у
Житомирській області Державного
агентства автомобільних доріг України
«Укравтодор», треті особи: ОСОБА_2,
ОСОБА_3, філія «Овруцька ДЕД» ДР
«Житомирський облавтодор» ВАТ
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України», ОСОБА_4
про відшкодування майнової та
моральної шкоди, завданої
недодержанням норм і стандартів при
утриманні автомобільних доріг за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 -
представника ОСОБА_1 на рішення
Коростенського міськрайонного суду
Житомирської області від 22 липня 2014
року, -

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2013р. представник ОСОБА_1 ОСОБА_5
звернувся з позовом, уточнивши вимоги,
просив стягнути з відповідачів 5625,04грн.
на відшкодування майнової та 50000грн.
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
ушкодження здоров'я позивача під час
ДТП. 06.01.2013р. бл.1100год. на 3,3км автодороги
Васьковичі - Шепетівка Коростенського
району Житомирської області сталася
ДТП за участю автомобілів: КІА SEPHIA, р.н.
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, і Форд
Фокус, р.н.НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2
За матеріалами кримінального
провадження ДТП сталася внаслідок
порушення ПДР ОСОБА_3, який не врахував
дорожню обстановку, не вибрав безпечну
швидкість і здійснив виїзд на смугу
зустрічного руху, внаслідок чого
сталося зіткнення. Під час ДТП ОСОБА_1
отримала тілесні ушкодження середньої
тяжкості. Під час стаціонарного
лікування з 08.01.2013р. по 17.01.2013р. вона
понесла витрати в розмірі 5625,04грн.
Постановою Коростенського
міськрайсуду від 12.03.2013р. притягнуто до
адміністративної відповідальності
майстра ДРП-3 філії Овруцького ДЕД -
ОСОБА_4, який будучи відповідальною
особою порушив правила норм і
стандартів, що стосуються безпеки
дорожнього руху при утриманні
автомобільних доріг, не ліквідував
зимову слизькість і сніговий накат.
Моральна шкода полягає у фізичному
болі, порушенні звичайного способу
життя.

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 22 липня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 -
представник ОСОБА_1 просить рішення
скасувати та ухвалити нове про
задоволення позову. Зазначає, що шкода
позивачці завдана спільно двома
особами, які несуть солідарну
відповідальність перед потерпілим.
Вважає, що посилання суду на те, що
позивачем не надано обґрунтування
моральної шкоди не відповідають
дійсності, оскільки такі докази
містяться в матеріалах справи.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у позові, суд першої
інстанції, виходив із того, що дорожньо
- транспортна пригода сталася з вини
третьої особи - ОСОБА_3, що встановлено
вироком суду, а вина відповідачів
відсутня.

Проте з таким висновком повністю
погодитись не можна.

Постановою Коростенського
міськрайсуду від 12.03.2013р. визнано, що
майстер ДРП-3 філії Овруцької ДЕД ДП
«Житомирський облавтодор» ОСОБА_4,
«будучи відповідальною особою, порушив
правила, норми та стандарти при
утриманні автомобільних доріг, а саме,
06.01.2013р.не ліквідував слизькість і
сніговий накат на 3,3км ділянки
автодороги Васьковичи - Шепетівка, що
призвело до ДТП і пошкодження
автомобілів : КІА SEPHIA, р.н. НОМЕР_1 та
Форд Фокус, р.н.НОМЕР_2, тобто вчинив
правопорушення, передбачене ч.4 ст.140
КУпАП(а.с.19).

Вироком Коростенського міськрайсуду
від 29.01.2014р. ОСОБА_3 визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст.286 КК України, під час вказаної ДТП
порушив вимоги п.п.1.5,2.3(б),10.1,12.1 Правил
дорожнього руху.

Згідно зі ст.61 ЦПК України вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Статтями 9,24,ч.3 ст.14, ч.1 ст.16 Закону «Про
дорожній рух» визначено, що учасники
дорожнього руху мають права на
безпечні умови дорожнього руху, на
відшкодування збитків, завданих
внаслідок невідповідності стану
автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів вимогам безпеки
руху. Водій має право на відшкодування
збитків, завданих внаслідок
невідповідності стану автомобільних
доріг, вулиць, залізничних переїздів
вимогам безпеки руху. До компетенції
власників автодоріг, вулиць і
залізничних переїздів або
уповноважених ним органів у сфері
дорожнього руху належить: розробка
програм і здійснення заходів щодо
розвитку, удосконалення, ремонту та
утримання у безпечному для дорожнього
руху стані доріг, вулиць...; компенсація
витрат власникам транспортних засобів,
якщо ДТП сталися з причин
незадовільного експлуатаційного
утримання автомобільних доріг,
вулиць..., за рішенням судових органів;
забезпечення безпечних, економічних та
комфортних умов дорожнього руху;
забезпечення учасників дорожнього
руху інформацією з питань стану
аварійності та дорожнього покриття,
гідрометеорологічних та інших умов;
вирішення питань експлуатації
автодоріг, вулиць... у надзвичайних
ситуаціях; термінове усунення
пошкоджень на автомобільних дорогах,
вулицях та залізничних переїздах;
своєчасне виявлення перешкод
дорожньому руху та їх усунення, а у разі
неможливості - невідкладне позначення
дорожніми знаками, огороджувальними і
направляючими засобами; організація
виконання встановлених вимог щодо
забезпечення безпеки дорожнього руху.
Власники доріг, вулиць та залізничних
переїздів або уповноважені ними органи
несуть відповідальність за створення
безпечних умов руху на дорогах, вулицях
та залізничних переїздах, що
знаходяться у їх віданні.

У п.11 Єдиних правил ремонту і утримання
автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів, правил
користування ними та охорони,
затверджених постановою КМУ від 30
березня 1994р. №198 встановлено, що
власники дорожніх об'єктів або
уповноважені ними органи,
дорожньо-експлуатаційні організації
зобов'язані: своєчасно і якісно
виконувати експлуатаційні роботи
відповідно до технічних правил з
дотриманням норм і стандартів з
безпеки руху; постійно контролювати
експлуатаційний стан усіх елементів
дорожніх об'єктів та негайно усувати
виявлені пошкодження чи інші перешкоди
в дорожньому русі, а за неможливості це
зробити - невідкладно позначити їх
дорожніми знаками, сигнальними,
огороджувальними і направляючими
пристроями відповідно до діючих
нормативів або припинити (обмежити)
рух; вирішувати питання забезпечення
експлуатації дорожніх об'єктів у
надзвичайних ситуаціях, за
несприятливих погодно-кліматичних
умов, у разі деформації та пошкодження
елементів дорожніх об'єктів, аварії на
підземних комунікаціях і виникнення
інших перешкод у дорожньому русі й
разом із спеціалізованими службами
організації дорожнього руху і за
погодженням з ДАЇ оперативно вносити
зміни до порядку організації
дорожнього руху; відшкодовувати в
установленому законодавством порядку
збитки власникам транспортних засобів,
якщо ДТП сталася внаслідок
незадовільного утримання доріг,
вулиць...

Вказані Правила є обов'язковими для їх
власників або уповноважених ними
органів, організацій, що здійснюють
ремонт і утримання дорожніх об'єктів і
користувачів.

Між Службою автомобільних доріг
(замовник) і Житомирським облавтодором
(підрядник) укладено договір №4, за
умовами якого підрядник зобов'язався у
термін до 31.05.2013р. надати замовнику
послуги з експлуатаційного утримання
автомобільних доріг державного та
місцевого значення Житомирської
області протяжністю 8523км у межах
виділених фінансових ресурсів згідно з
вимогами чинних нормативно-правових
актів, зокрема «Технічних правил
ремонту та утримання автомобільних
доріг загального користування
України», «Класифікації робіт з
ремонтів автомобільних доріг
загального користування»,
«Класифікацій робіт з
експлуатаційного утримання
автомобільних доріг загального
користування», а замовник зобов'язався
прийняти та оплатити послуги.

Сторони передбачили, що
відповідальність за відшкодування
збитків, заподіяних фізичним або
юридичним особам при виникненні ДТП,
пов'язаних з незадовільними дорожніми
умовами, визначається згідно із
законодавством. При цьому Житомирський
облавтодор несе відповідальність за:
незабезпечення безпеки дорожнього
руху згідно чинних нормативів при
виконанні підрядних робіт (послуг),
якщо ці порушення виникли з вини
підрядника та призвели до ДТП;
невиконання або неналежне виконання
робіт, в межах виділених коштів на
фінансування та відповідних
планів-завдань замовника. У цьому
випадку підрядник бере на себе
зобов'язання з врегулювання спорів при
виникненні ДТП, розгляд справ у судових
органах, відшкодування завданих
збитків.

Матеріалами справи доведено, що
невиконання вищевказаних обов'язків
працівником Житомирського облавтодора
перебуває у причинному зв'язку з
настанням даної дорожньо -
транспортної пригоди та її наслідками.

Згідно зі ст.1166 ЦК майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування лише у разі, якщо вона
доведе, що шкоду завдано не з її вини.
Таким чином, ч. 2 ст.1166 ЦК України
встановлено презумпцію вини завдавача
шкоди, що означає, що особа, яка завдала
шкоду, буде вважатися винною, якщо вона
сама не доведе відсутність своєї вини
(у зв'язку із наявністю вини іншої особи
або у зв'язку із дією об'єктивних
обставин). Будь-яка майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам або майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується
особою, яка її завдала, в повному
обсязі. Отже, для відшкодування шкоди
за правилами ст.1166 ЦК України необхідно
довести наступні факти:
неправомірність поведінки особи, тобто
будь-якої поведінки, внаслідок якої
завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не
був уповноважений на такі дії;
наявність шкоди: втрату або
пошкодження майна потерпілого та (або)
позбавлення його особистого
нематеріального права (життя, здоров'я
тощо); причинний зв'язок між
протиправною поведінкою та шкодою є
обов'язковою умовою відповідальності
та виражається в тому, що шкода має
виступати об'єктивним наслідком
поведінки завдавача шкоди; вина
завдавача шкоди, за виключенням
випадків, коли в силу прямої вказівки
закону обов'язок відшкодування
завданої шкоди покладається на
відповідальну особу незалежно від
вини. Наявність всіх вищезазначених
умов є підставою для прийняття судом
рішення про відшкодування завданої
шкоди.

При цьому тягар доказування у спорах
про відшкодування шкоди лежить на
відповідачеві, який повинен довести, що
шкода завдана не з його вини.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що невиконання вищевказаних
обов'язків Овруцькою ДЕД, яка є філією
Житомирського облавтодору, перебуває у
причинному зв'язку з настанням даної
ДТП і її наслідками - ушкодженням
здоров'я позивачки, тому шкода має
бути відшкодована саме зазначеною
юридичною особою.

Проте, вироком суду, що набрав законної
сили, винним у ДТП визнано і ОСОБА_3

За таких обставин колегія суддів
встановлює ступінь вини ДП
«Житомирський облавтодор» ВАТ
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України» і ОСОБА_3
у ДТП відповідно по 50%.

Колегія суддів вважає, що позовні
вимоги в частині відшкодування
матеріальної шкоди підлягають
частковому відшкодуванню - стягненню
підлягає вартість медичних препаратів,
призначених у зв'язку із отриманими у
ДТП ушкодженнями в загальній сумі
4805,04грн. Оскільки ступінь вини
Облавтодора визначена у 50%, то з цієї
юридичної особи слід стягнути на
відшкодування матеріальної шкоди
половину цієї суми - 2402,52грн.

За загальним правилом, визначеним ч.1
ст.1167 ЦК України, моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини. Виключення, що не
потребують доведення вини, визначені у
ч. 2 вказаної норми.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Зокрема, моральна
шкода полягає у душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди
- 5тис.грн., колегія суддів виходить із
положень ст.ст.23,1167,1168 ЦК України -
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнала позивачка, характер
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та
враховує всі обставини при вирішенні
справи.

Позов до ОСОБА_3, який також повинен
відповідати за заподіяну шкоду, не
заявлявся. Дане рішення не позбавляє
позивача права на звернення до суду із
самостійним позовом до особи, яка має
відповідати за такими вимогами.

Суд апеляційної інстанції не наділений
повноваженнями притягнути до участі у
справі в якості співвідповідача
будь-яку особу або направити справу на
новий розгляд до суду першої інстанції
(ст.ст. 303, 307 ЦПК України).

Оскільки позовні вимоги
задовольняються частково, судовий
збір стягується пропорційно
задоволеним вимогам.

В решті рішення є законним та
обгрунтованим, відповідає
встановленим обставинам та вимогам
закону.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,309,314,316,319,324,325
ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 -
представника ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Коростенського міськрайонного
суду Житомирської області від 22 липня
2014 року скасувати в частині відмови у
позові ОСОБА_1 до дочірнього
підприємства «Житомирський
облавтодор» відкритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» та ухвалити в цій частині нове
рішення. Позов ОСОБА_1 до дочірнього
підприємства «Житомирський
облавтодор» відкритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України»задовольнити частково.
Стягнути з дочірнього підприємства
«Житомирський облавтодор» відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» користь ОСОБА_1 2402,52грн.
матеріальної шкоди та 2000грн. моральної
шкоди, 121,80грн. судового збору і на
користь держави 487,20грн. судового збору.
В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: