У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року
м. КиївСуддя Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ситнік О.М.,
розглянувши касаційну скаргу

ОСОБА_2 на рішення Приморського
районного суду

м. Одеси від 25 березня 2014 року та
рішення апеляційного суду Одеської
області від 09 липня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом, у якому зазначала, що 01
вересня 2003 року вона позичила своєму
сину ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 142
тис. грн, що підтверджено розпискою.
Повернення грошових коштів повинно
було здійснено за першою вимогою
позикодавця. Починаючи з 02 липня 2012
року позивачка неодноразово
зверталася до відповідачів з вимогою
повернення суми боргу, але на час
звернення до суду зобов'язання з
повернення грошових коштів
відповідачем не виконано.

Просила стягнути з відповідачів
грошові кошти у розмірі 142 тис. грн, 3 %
річних у розмірі 4458 грн 41 коп.,
інфляційні втрати у розмірі 7100 грн, а
всього - 153 558 грн 41 коп.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 25 березня

2014 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 153
558 грн 41 коп. боргу. Вирішено питання про
розподіл судових витрат. У задоволенні
позову до ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 09 липня 2014 року рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 25 березня 2014 року у частині
стягнення з ОСОБА_4 судових витрат
скасовано. Вирішено питання про
розподіл судових витрат. У іншій
частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та передати
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Суди обґрунтовано відмовили у позові
до ОСОБА_3, оскільки згідно з вимогами
ст. ст. 10, 60 ЦПК України не доведено, що
грошові кошти, надані позивачкою у
позику ОСОБА_4, використані в інтересах
сім'ї відповідачів.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків судів не
впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення боргу за договором позики.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік