Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/2224/13-ц
Провадження № 2/321/63/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2014 року смт. Михайлівка
Михайлівський районний суд Запорізької області в складі:
головуючого: судді Дараган Л.В.
при секретарі: Мосієнко О.В.
за участю представника позивача: адвоката ОСОБА_1
за участю представника відповідача: ОСОБА_2
за участю представника третьої особи: адвоката ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, розташованого в смт. Михайлівка Запорізької області, цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області, відділу Держземагенства у Василівському районі Запорізької області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 про визнання права власності на нерухоме майно, за участю третьої особи - реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, та позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_21 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 про визнання права власності на частину нерухомого майна, за участю третьої особи - реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із позовом до Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області, відділу Держземагенства у Василівському районі Запорізької області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 про визнання права власності на нерухоме майно, за участю третьої особи - реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області. ОСОБА_21 звернувся до суду із позовом в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 про визнання права власності на частину нерухомого майна, за участю третьої особи - реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області.
В позові третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, зазначено, що на підставі договорів купівлі-продажу права на частку майна, що знаходиться у спільній частковій власності, від 20 квітня 2013 року та 20 травня 2013 року, позивач за цим позовом придбав у власників майнових паїв ОСОБА_20, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_7, ОСОБА_16, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_17, ОСОБА_22 та ОСОБА_23, яка діяла від імені ОСОБА_24, їх майнові паї, які складаються з прав на частину корпусу МТФ-2, право власності на який не оформлено та відповідно до закону не зареєстровано. Тобто, станом на 20 травня 2013 року позивачем за цим позовом було придбано 1/2 частину корпусу будівлі МТФ-2, яка розташована на території Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області. Позивач за цим позовом виготовив технічну документацію на цю будівлю та звернувся до реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області з метою реєстрації майна, але йому було роз'яснено, що реєстрація права власності на нерухоме майно у разі відсутності правовстановлюючих документів можлива лише за рішенням суду. Позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину нерухомого майна - комплексу будівель та споруд корпусу № 2 МТФ, розташованого в с. Тимошівка Михайлівського районі Запорізької області.
В судовому засіданні позивачі та представник позивача ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачі купили у інших співвласників майнові паї на нерухоме майно - приміщення МТФ № 2. Крім того, позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_21 не визнали в повному обсязі та просили відмовити в його задоволенні, оскільки в договорах, відповідно до яких деякі відповідачі продали свої майнові права третій особі, не зазначені сертифікати, так як оригінали сертифікатів перебувають у позивачів.
В судовому засіданні третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_21 та його представник - адвокат ОСОБА_3 позов третьої особи підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_21 купив майнові паї у ОСОБА_22 і ОСОБА_24, тому йому належить 1/2 частина вказаного корпусу МТФ № 2. Крім того, саме ОСОБА_21 за рішенням сільської ради була передана в користування та частина корпусу, яка не була розпайована.
В судовому засіданні представник відповідача - Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області позови не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що заявлені позовні вимоги безпідставні та заявлені до неналежного відповідача. Так, законодавством визначений порядок набуття у власність майнового паю на підставі договорів, в тому числі й договору купівлі-продажу, після чого відповідною селищною, сільською або міською радою вносяться зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, анулюється попереднє свідоцтво та видається нове свідоцтво. Також вважають, що, оскільки Михайлівська районна державна адміністрація Запорізької області не виносила ніяких розпоряджень щодо виділення майнових паїв, не видавала відповідних свідоцтв, а тому не вправі засвідчувати чи визнавати право власності на нерухоме майно за позивачами. При цьому зазначають, що договір оренди земельної ділянки не може бути підставою для задоволення позовних вимог до райдержадміністрації. Тобто, Михайлівська районна державна адміністрація Запорізької області не є тією особою, яка повинна відповідати за позовом, не може нести ніяких обов'язків по справі, а тому є неналежним відповідачем.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_7 пояснив, що йому гроші віддавала ОСОБА_25, а хто конкретно купив його майновий пай, він не знає, сертифіката він взагалі не бачив. Вважає, що у ОСОБА_21 більше прав на спірне приміщення.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_14 пояснила, що визнає позов третьої особи ОСОБА_21. Їй заплатила ОСОБА_5 200 гривень, а 340 гривень - ОСОБА_26. Вони все доручили ОСОБА_6, який всім займався, а сертифікатів вони не бачили.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_16 пояснила, що визнає позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5, тому що в 2005 році вона отримала всю суму від ОСОБА_28. ОСОБА_24 вона нічого не продавала, а просто, не дивлячись, підписала договір.
В судовому засідання відповідач ОСОБА_29 пояснив, що він продав свій майновий пай ОСОБА_22. Хто саме йому гроші віддавав, він не пам'ятає. В договорі стоїть його підпис, а щодо підпису в розписці, то він не пам'ятає, чий це підпис.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_19 пояснила, що вона отримала гроші від ОСОБА_22 без будь-яких розписок, більше ні з ким жодних справ не мала. В договорі за неї розписався син, у нього є на це право.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_20 пояснив, що визнає позов третьої особи ОСОБА_21. Він продав свій майновий пай приблизно за 700 гривень, ці гроші йому віддавала ОСОБА_22, а як сертифікат опинився у ОСОБА_4, він не знає.
В судове засідання відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_17 не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутності від них не надходило, тому суд визнає їх неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити рішення за відсутності вказаних відповідачів на підставі наявних у справі доказів.
В судове засідання відповідач ОСОБА_8 не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, з рішенням суду згодна.
В судове засідання відповідач ОСОБА_9 не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.
В судове засідання представник відповідача - відділу Держземагенства у Василівському районі Запорізької області не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.
В судове засідання представник третьої особи - реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.
Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідчення свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про неможливість задоволення позову та неможливість задоволення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 178 ЦК України, об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені із цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Як встановлено в судовому засіданні, згідно виписки із протоколу № 3 зборів уповноважених членів КСП «Родіна» Михайлівського району Запорізької області від 29 січня 2000 року, вирішено затвердити список членів комісії по реформуванню КСП «Родіна» в кількості 23 осіб.
Згідно акту передачі майна резервного фонду, що передається ТОВ «Агрофірма Родіна» від КСП «Родіна» для видачі не запитуваних майнових паїв, передане майно, серед якого будівлі та споруди, в тому числі й корпус № 2.
Згідно накладної № 2 від 25 травня 2005 року, КСП «Родіна» видав ОСОБА_8 майно, серед якого й корпус № 2 МТФ 9,89 % на суму 1978. Майно прийняла зазначена особа.
Згідно акту прийому-передачі майна резервного фонду співвласникам ОСОБА_8 від КСП «Родіна», зазначеній особі передано майно, серед якого й корпус № 2 МТФ 9,89 % оціночною вартістю 1978, яке ОСОБА_8 прийняла.
Згідно свідоцтва № 833 на право на майновий пай від 28 квітня 2005 року, ОСОБА_12 має право на майновий пай у загальному пайовому фонді; вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 834 пайові гривні, з них будівлі та споруди - 674 гривні.
Згідно свідоцтва № 832 на право на майновий пай від 28 квітня 2005 року, ОСОБА_32 має право на майновий пай у загальному пайовому фонді; вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 686 пайових гривень, з них будівлі та споруди - 554 гривні.
Згідно свідоцтва № 834 на право на майновий пай від 28 квітня 2005 року, ОСОБА_13 має право на майновий пай у загальному пайовому фонді; вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 841 пайова гривня, з них будівлі та споруди - 679 гривень.
Згідно свідоцтва № 831 на право на майновий пай від 28 квітня 2005 року, ОСОБА_14 має право на майновий пай у загальному пайовому фонді; вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 1924 пайових гривні, з них будівлі та споруди - 1554 гривні.
Згідно свідоцтва № 837 на право на майновий пай від 28 квітня 2005 року, ОСОБА_10 має право на майновий пай у загальному пайовому фонді; вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 694 пайових гривні, з них будівлі та споруди - 561 гривня.
Згідно свідоцтва № 830 на право на майновий пай від 28 квітня 2005 року, ОСОБА_6 має право на майновий пай у загальному пайовому фонді; вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 2057 пайових гривень, з них будівлі та споруди - 1662 гривні.
Згідно свідоцтва № 829 на право на майновий пай від 28 квітня 2005 року, ОСОБА_20 має право на майновий пай у загальному пайовому фонді; вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 2842 пайових гривні, з них будівлі та споруди - 2296 гривень.
Згідно свідоцтва № 826 на право на майновий пай від 28 квітня 2005 року, ОСОБА_19 має право на майновий пай у загальному пайовому фонді; вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 883 пайових гривні, з них будівлі та споруди - 714 гривень.
Згідно свідоцтва № 838 на право на майновий пай від 28 квітня 2005 року, ОСОБА_9 має право на майновий пай у загальному пайовому фонді; вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 846 пайових гривень, з них будівлі та споруди - 683 гривні.
Згідно свідоцтва № 835 на право на майновий пай від 28 квітня 2005 року, ОСОБА_7 має право на майновий пай у загальному пайовому фонді; вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 3026 пайових гривень, з них будівлі та споруди - 2445 гривень.
Згідно свідоцтва № 840 на право на майновий пай від 25 травня 2005 року, ОСОБА_8 має право на майновий пай у загальному пайовому фонді; вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 2448 пайових гривень, з них будівлі та споруди - 1978 гривень.
Згідно свідоцтва № 836 на право на майновий пай від 28 квітня 2005 року, ОСОБА_17 має право на майновий пай у загальному пайовому фонді; вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 292 пайові гривні, з них будівлі та споруди - 236 гривень.
Згідно свідоцтва № 828 на право на майновий пай від 28 квітня 2005 року, ОСОБА_16 має право на майновий пай у загальному пайовому фонді; вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 2591 пайових гривні, з них будівлі та споруди - 2093 гривні.
Згідно свідоцтва № 827 на право на майновий пай від 28 квітня 2005 року, ОСОБА_29 має право на майновий пай у загальному пайовому фонді; вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 93 пайових гривні, з них будівлі та споруди - 75 гривень.
Згідно дублікату свідоцтва № 839 на право на майновий пай від 04 липня 2005 року, ОСОБА_15 має право на майновий пай у загальному пайовому фонді; вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 416 пайових гривень, з них будівлі та споруди - 336 гривень.
Згідно відомості про отримання грошових коштів за продану частину майнового паю за корпус № МТФ 72,8 та 9,89% зі східного боку за 5000 гривень та акту купівлі-продажу свідоцтв на право на майнові паї КСП «Родіна» за корпус № 2 на МТФ від 29 липня 2005 року, ОСОБА_19, ОСОБА_29, ОСОБА_31, ОСОБА_20, ОСОБА_6, ОСОБА_14, ОСОБА_32, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_15, ОСОБА_17, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_35 продали за 5000 гривень ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_28, ОСОБА_22, ОСОБА_38 та ОСОБА_25.
Згідно розписок, ОСОБА_16 отримала гроші від ОСОБА_28 в сумі 632 гривні 70 копійок за майновий пай (корпус № 2 на МТФ), згідно свідоцтва № 828.
Згідно розписок, ОСОБА_17 отримала гроші від ОСОБА_28 в сумі 71 гривня 34 копійок за майновий пай (корпус № 2 на МТФ), згідно свідоцтва № 836.
Згідно розписок від 19 травня 2005 року, ОСОБА_14 отримала гроші від ОСОБА_5 в сумі 200 гривень за майновий пай (корпус № 2 на МТФ), згідно свідоцтва № 831.
Згідно розписки від 26 травня 2005 року, ОСОБА_8 отримала гроші від ОСОБА_5 в сумі 597 гривень 94 копійок за майновий пай (корпус № 2 на МТФ), згідно свідоцтва № 840.
Згідно розписок від 27 травня 2005 року, ОСОБА_7 отримав гроші від ОСОБА_25 в сумі 739 гривень 12 копійок за майновий пай (корпус № 2 на МТФ), згідно свідоцтва № 835.
Згідно розписки від 27 травня 2005 року, ОСОБА_38 видав гроші ОСОБА_7 в сумі 527 гривень 00 копійок за майновий пай (корпус № 2 на МТФ), згідно свідоцтва № 835.
Згідно розписки від 27 травня 2005 року ОСОБА_6 отримав гроші від ОСОБА_25 в сумі 502 гривні 42 копійок за майновий пай (корпус № 2 на МТФ), згідно свідоцтва № 830.
Згідно розписок від 01 червня 2005 року, ОСОБА_32 отримав гроші від ОСОБА_4 в сумі 167 гривень 47 копійок за майновий пай (корпус № 2 на МТФ), згідно свідоцтва № 832.
Згідно розписки від 01 червня 2005 року, ОСОБА_32 отримав гроші від ОСОБА_5 в сумі 167 гривень 47 копійок за майновий пай (корпус № 2 на МТФ), згідно свідоцтва № 832.
Згідно розписок від 04 червня 2005 року, ОСОБА_13 отримав від ОСОБА_39 гроші в сумі 205 гривень 26 копійок за майновий пай (корпус № 2 на МТФ), згідно свідоцтва № 834.
Згідно розписки від 08 червня 2005 року, ОСОБА_10 отримав від ОСОБА_4 гроші в сумі 169 гривень 59 копійок за майновий пай (корпус № 2 на МТФ), згідно свідоцтва № 837.
Згідно розписок від 08 червня 2005 року, ОСОБА_9 отримала гроші від ОСОБА_4 в сумі 206 гривень 47 копійок за майновий пай (корпус № 2 на МТФ), згідно свідоцтва № 838.
Згідно розписки від 23 червня 2005 року, ОСОБА_29 отримав гроші від ОСОБА_28 в сумі 22 гривні 68 копійок за майновий пай (корпус № 2 на МТФ), згідно свідоцтва № 827.
Згідно розписок від 09 липня 2005 року, ОСОБА_15 отримав гроші від ОСОБА_36 в сумі 101 гривня 57 копійок за майновий пай (корпус № 2 на МТФ), згідно свідоцтва № 839.
Згідно розписок від 09 липня 2005 року, ОСОБА_15 отримав гроші від ОСОБА_36 в сумі 101 гривня 57 копійок за майновий пай (корпус № 2 на МТФ), згідно свідоцтва № 839.
Згідно розписок від 08 листопада 2005 року, ОСОБА_12 отримала гроші від ОСОБА_4 в сумі 203 гривні 75 копійок за майновий пай (корпус № 2 на МТФ), згідно свідоцтва № 833.
Згідно розписки від 07 червня 2013 року, ОСОБА_28 відмовляється від частини майнового паю на МТФ корпус № 2, отримала гроші в сумі 1250 гривень 00 копійок від товариства «Травка».
Згідно розписки від 20 травня 2013 року, ОСОБА_22 продала 1/4 частину корпусу № 2 МТФ ОСОБА_21 за 2000 гривень.
Згідно розписки від 20 травня 2013 року, ОСОБА_23, яка діє за довіреністю від імені ОСОБА_24, продала 1/4 частину корпусу № 2 МТФ ОСОБА_21.
Згідно договору купівлі-продажу права на частку майна, що знаходиться у спільній частковій власності від 20 квітня 2013 року, ОСОБА_20 продав ОСОБА_22 майнові права відносно частки майна колишнього КСП «Родіна» за 788 гривень 00 копійок.
Згідно договору купівлі-продажу права на частку майна, що знаходиться у спільній частковій власності від 20 квітня 2013 року, ОСОБА_29 продав ОСОБА_24 майнові права відносно частки майна колишнього КСП «Родіна» за 26 гривень 00 копійок.
Згідно договору купівлі-продажу права на частку майна, що знаходиться у спільній частковій власності від 20 квітня 2013 року, ОСОБА_19 продала ОСОБА_22 майнові права відносно частки майна колишнього КСП «Родіна» за 245 гривень 00 копійок.
Згідно договору купівлі-продажу права на частку майна, що знаходиться у спільній частковій власності від 20 квітня 2013 року, ОСОБА_7 продав ОСОБА_22 майнові права відносно частки майна колишнього КСП «Родіна» за 839 гривень 00 копійок.
Згідно договору купівлі-продажу права на частку майна, що знаходиться у спільній частковій власності від 20 квітня 2013 року, ОСОБА_16 продала ОСОБА_24 майнові права відносно частки майна колишнього КСП «Родіна» підтверджені майновим сертифікатом № 828 за 719 гривень 00 копійок.
Згідно договору купівлі-продажу права на частку майна, що знаходиться у спільній частковій власності від 20 квітня 2013 року, ОСОБА_14 продала ОСОБА_22 майнові права відносно частки майна колишнього КСП «Родіна» за 534 гривні 00 копійок.
Згідно договору купівлі-продажу права на частку майна, що знаходиться у спільній частковій власності від 20 квітня 2013 року, ОСОБА_15 продав ОСОБА_22 майнові права відносно частки майна колишнього КСП «Родіна» за 115 гривень 00 копійок.
Згідно договору купівлі-продажу права на частку майна, що знаходиться у спільній частковій власності від 20 квітня 2013 року, ОСОБА_9 продала ОСОБА_22 майнові права відносно частки майна колишнього КСП «Родіна» за 235 гривень 00 копійок.
Згідно договору купівлі-продажу права на частку майна, що знаходиться у спільній частковій власності від 20 квітня 2013 року, ОСОБА_12 продала ОСОБА_24 майнові права відносно частки майна колишнього КСП «Родіна» за 231 гривню 00 копійок.
Згідно договору купівлі-продажу права на частку майна, що знаходиться у спільній частковій власності від 20 квітня 2013 року, ОСОБА_17 продала ОСОБА_24 майнові права відносно частки майна колишнього КСП «Родіна» за 81 гривню 00 копійок.
Згідно договору купівлі-продажу права на частку майна, що знаходиться у спільній частковій власності від 20 травня 2013 року, ОСОБА_22 продала ОСОБА_21 свої майнові права відносно частки майна колишнього КСП «Родіна» за 2000 гривень 00 копійок.
Згідно договору купівлі-продажу права на частку майна, що знаходиться у спільній частковій власності від 20 травня 2013 року, ОСОБА_23 продала ОСОБА_21 свої майнові права відносно частки майна колишнього КСП «Родіна» за 2000 гривень 00 копійок.
Згідно акту від 21 листопада 2013 року, корпус № 2 молоко-товарної ферми колишнього КСП «Родіна» в розмірі 72,8 %, що належить в частині будівель майнового паю 14 особам, отриманий ними за накладною від 27 квітня 2005 року. Отримана частина корпусу № 2 в розмірі 72,8 % була продана приватним особам: ОСОБА_24 - продано за 1057 гривень наступними пайовиками: ОСОБА_12 продала за 231 гривню, ОСОБА_29 - за 26 гривень, ОСОБА_16 - за 719 гривень, ОСОБА_17 - за 81 гривню. ОСОБА_22 продано за 2750 гривень наступними пайовиками: ОСОБА_19 продала за 245 гривень, ОСОБА_20 - за 788 гривень, ОСОБА_9 - за 235 гривень, ОСОБА_7 - за 839 гривень, ОСОБА_15 - за 115 гривень, ОСОБА_14 - за 534 гривні. Належна вищевказаним пайовикам в кількості 14 осіб частина корпуса № 2 молоко-товарної ферми колишнього КСП «Родіна» в розмірі 72,8 % продана ними приватним особам ОСОБА_24 та ОСОБА_22 на загальну суму 5000 гривень. Акт підписаний пайовиками - продавцями та покупцями.
Згідно рішення Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області від 24 січня 2013 року № 12, було вирішено: з метою збереження цілісності будівлі та подальшим придбанням у приватну власність, надати у користування ОСОБА_21 частину корпусу МТФ № 2 (частина складає 17,3 % від загального об'єму корпусу № 2, має довжину 13,06 метрів від загальної довжини корпуса МТФ № 2, має залишкову вартість 3460 гривень), яка розташована за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, с. Тимошівка, комплекс будівель і споруд. На даний час частина корпусу МТФ № 2 власника не має. Зобов'язати ОСОБА_21 оформити документи на корпус МТФ № 2 згідно чинного законодавства.
Згідно рішення Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області від 24 січня 2014 року № 12, було вирішено: з метою збереження цілісності будівлі та подальшим придбанням у приватну власність, надати у користування ОСОБА_21 частину корпусу МТФ № 2 (частина складає 17,3 % від загального об'єму корпусу № 2, має довжину 13,06 метрів від загальної довжини корпуса МТФ № 2, має залишкову вартість 3460 гривень), яка розташована за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, с. Тимошівка, комплекс будівель і споруд. На даний час частина корпусу МТФ № 2 власника не має.
Згідно заяви від 06 червня 2014 року, ОСОБА_12 отримала гроші від ОСОБА_4 в сумі 203 гривні 75 копійок за майновий пай (корпус № 2 на МТФ), згідно свідоцтва № 833.
Згідно заяви від 06 червня 2014 року, ОСОБА_6 в 2005 році продав частину майнового паю за свідоцтвом № 830 (корпус № 2 на МТФ) ОСОБА_25 за 502 гривні 42 копійок.
Згідно заяви від 06 червня 2014 року, ОСОБА_13 отримав гроші від ОСОБА_36 в сумі 205 гривень 00 копійок за майновий пай (корпус № 2 на МТФ), згідно свідоцтва № 834.
Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_22, ОСОБА_28, ОСОБА_26, ОСОБА_38, ОСОБА_25 та ОСОБА_23.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 пояснила, що коли продавали корпус, то вона купила у ОСОБА_16, ОСОБА_29 і ОСОБА_17 майнові паї, у неї були розписки. Потім ці сертифікати у неї вкрав її колишній чоловік ОСОБА_24 та продав їх ОСОБА_21. Розписку за ОСОБА_29 підписала його дружина, вона віддала їй гроші, а та їй - майновий сертифікат. Вважає, що продала майнові сертифікати товариству «Травка».
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснила, що вони - сім чоловік придбали цей корпус у п'ятнадцяти пайовиків. Потім вони в рівних частках викупили паї у ОСОБА_24 та ОСОБА_25. Вона тоді пропонувала ОСОБА_4 розділити в рівних частках, але вона відмовилась і сказала, що вони її витурили з товариства. Вона купувала майнові паї у ОСОБА_20 та ОСОБА_19, потім купила у ОСОБА_25 і ОСОБА_26. Вони зібрали всю суму вчотирьох та виплатили цим людям. Вона гроші віддавала ОСОБА_25, про це була розписка, але у неї її немає. ОСОБА_4 свідоцтва про право на майновий пай не віддала у сільську раду, а залишила собі. В подальшому вона свою частину продала ОСОБА_21.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 пояснила, що їх було сім осіб, вони зібрали по 700 гривень та викупили корпус. Потім, через декілька років, вони вийшли з товариства, їм виплатили ті гроші, які вони вклали в даний корпус. Вони щось заповнювали, але сертифікатів у них не було, у кого вони були, вона не знає. Гроші виплачували четверо - ОСОБА_24 (чоловік та дружина), ОСОБА_22, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, але хто конкретно, вона не знає.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснила, що ОСОБА_24 - це її батько, який разом із ОСОБА_28 мав частину корпусу, коли вони перебували у шлюбі. Потім батько казав їй, що вони з колишньою дружиною вирішили між собою, що земля їй залишається, а сертифікати на майнові паї - йому. Оригінали цих сертифікатів в теперішній час знаходяться у неї, так як вона має повноваження щодо представництва інтересів свого батька.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_38 пояснив, що вони зібрались і домовились викупити корпус, а потім, коли сказали, що корпус необхідно оформити на когось одного, за це взялась ОСОБА_4. Через деякий час вони вийшли з товариства і йому ті особи, які залишились, виплатили 700 гривень за майновий пай, а він написав розписку. Гроші йому віддавала ОСОБА_22.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 пояснила, що спочатку вони купили корпус у пайщиків на сімох осіб. Потім вони вийшли з товариства і їм сплатили по 700 гривень. Залишились ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_28 і ОСОБА_22. Гроші за майновий пай привозила ОСОБА_22, а сертифікату у неї немає.
Таким чином, зі свідчень допитаних в судовому засіданні свідків вбачається, що дійсно між позивачами, відповідачами та іншими особами укладались договори купівлі-продажу майнових паїв, на підтвердження яких видавались певні розписки.
Однак, зазначені свідчення в цій частині судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, згідно з вимогами цивільного законодавства, не може доводитися свідченнями свідків не лише заперечення факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин, а й факт його вчинення, а також виконання зобов'язань, що виникли з правочину, а випадки, коли свідчення свідків допускаються як засіб доказування факту вчинення правочину, у ЦК України визначені прямо (ч. 2 ст. 937, ч. 3 ст. 949 ЦК України). Тому зазначені свідчення свідків в цій частині щодо укладення та виконання договорів купівлі-продажу майнових паїв не можуть бути покладені в основу судового рішення щодо підтвердження зазначених фактів.
Разом із цим, зі свідчень допитаних в судовому засіданні свідків також вбачається, що жодна зі сторін після придбання у власність майнових паїв в порядку, визначеному законодавством, до сільською ради з метою належного оформлення зазначених майнових паїв не зверталася, придбані свідоцтва про право власності на майновий пай до сільської ради не надавали, зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, сільською радою не вносились, попереднє свідоцтво не анулювалось та нове не видавалось.
Суд вважає, що відсутні підстави не довіряти в цій частині свідченням допитаних в судовому засіданні свідків, їх свідчення в цій частині не суперечать одне одному, жодного противоречивого факту з цього приводу ними в судовому засіданні надано не було.
При цьому судом не можуть бути прийняті до уваги посилання як позивачів та представника позивача за первісним позовом, так і третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, та його представника на можливість визнання права власності на нерухоме майно, набуте в результаті купівлі майнових паїв, шляхом задоволення поданих ними позовів, оскільки такі посилання є безпідставними та суперечать встановленим під час судового розгляду обставинам. Так, згідно положень ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому, виходячи з приписів ст. 3 ЦПК України вбачається, що цивільним законодавством України передбачено, що право на захист виникає у зв'язку з його порушенням, невизнанням чи оспорюванням іншими учасниками цивільних прав. Однак, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що як позивачі, так і третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, зверталися до відповідних державних органів, вповноважених на реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно, і їм в цьому було відмовлено з підстав, зазначених в поданих позовах, жодною стороною суду не надано. Відсутні такі докази й в матеріалах справи. Так само жодною стороною не надано й жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту звернення до відповідного органу місцевого самоврядування при наявності підстав з приводу видачі свідоцтва про право власності на набуті майнові паї та відмови в цьому, а тому вбачається, що звернення до суду є передчасним.
Крім того, положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Тобто, виходячи з системного аналізу положень чинного ЦПК України, хоча й саме позивач обирає спосіб захисту, але такий механізм має бути передбачений законом, а інших способів захисту, поза межами закону, не існує.
Так, законодавством вже визначені певні правові норми, які регулюють порядок переходу права власності на розпайоване майно і яких потрібно дотримуватися при відчужені майнового паю, зокрема при купівлі-продажу свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнових сертифікатів) не власниками майнового паю та при подальшому оформленні права власності на придбане майно.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» від 28 лютого 2001 року № 177 був затверджений Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, згідно якого - майновий пай підтверджується видачею члену колективного сільськогосподарського підприємства свідоцтва встановленого зразка з гербовою печаткою та підписом голови сільської ради (або іншої місцевої ради). Майновий сертифікат засвідчує наявність у власника частки (паю) колишнього колективного сільськогосподарського підприємства, який в подальшому спільно використовується. Свідоцтво є на руках у тих осіб, хто в натурі пай не отримали і використовують його спільно з іншими співвласниками.
Згідно вимог чинного законодавства України, купівля-продаж майнового сертифікату має відбуватися за погодження цих операцій з рішеннями співвласників, що виходять із спільного володіння, користування і розпорядження майном. При цьому, спілка співвласників майнових паїв не є юридичною особою, створюється шляхом легалізації у виконавчому комітеті сільській раді. Основною метою діяльності такої спілки є представництво та захист інтересів співвласників у відносинах з орендарями, покупцями майна, органами державної влади та управління. Тому купівля-продаж свідоцтв без узгоджень з співвласниками виходить за межі діючого правового поля України. Оскільки, у відповідності до глави 26 ЦК України, співвласник має право самостійно розпоряджатись своєю часткою, проте таке право має бути узгоджене з іншими співвласниками. Відповідно до ч. 2 п. 2.4 Рекомендацій щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, які затверджені наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року № 315, - управління майном, що перебуває у спільній частковій власності відповідно до укладеного договору про порядок володіння та користування майном, здійснюється через загальні збори співвласників.
Так, згідно положень ст. 362 ЦК України, у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Натомість, продавець частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає (ст. 114 ЦК України). Якщо бажання придбати частку у праві спільної часткової власності виявили кілька співвласників, продавець має право вибору покупця. І лише у разі, якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі. Тому, в будь-якому випадку, кожен з членів спілки співвласників повинен мати уявлення про паї, які продаються. Обов'язковість такого інформування забезпечується ч. 4 ст. 362 ЦК України. У разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред'явити до суду позов про переведення на нього прав та обов'язків покупця. Передача співвласником свого переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності іншій особі не допускається.
Тобто, покупець свідоцтва, тим більше, якщо він не входить до складу співвласників, має попередньо узгоджувати такі операції з уповноваженою особою або комітетом/спілкою громадян-співвласників. Діюче законодавство України не вказує, яким рішенням співвласники мають погодити такі операції, але вбачається, що це має бути рішення зборів співвласників, а покупець свідоцтва повинен мати витяг з протоколу таких зборів.
Таким чином, покупець майнових паїв може стати ним лише у разі відмови решти співвласників від права переважного набуття. За наявності такої відмови покупець набуває право власності на майно, посвідчене майновим сертифікатом.
Також, до договорів відчуження майнового паю обов'язково додаються копії договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній (частковій) власності, та акт приймання-передачі майна співвласниками від підприємства-правонаступника, довіреність на ім'я голови комітету (уповноважену особу) спілки (об'єднання) громадян-співвласників майна на право представляти їхні інтереси, рішення зборів співвласників про продаж часток у спільній власності.
Разом із цим, перехід права власності визначається п. 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого згаданою вище Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177, згідно якого право власності на предмет договору у покупця виникає з моменту одержання в установленому порядку свідоцтва про право власності на майновий пай.
Тому вбачається, що новий власник, який не переоформив на своє ім'я свідоцтво про право власності, не набуває права власності на майно, право на яке посвідчене майновим сертифікатом.
Згідно визначеного законодавством порядку, для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку: копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину; попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Усі подані документи формуються в окрему справу. Факт оформлення свідоцтва засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради. Оформлені свідоцтва реєструються у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Видача свідоцтва громадянину проводиться безоплатно. Відмову у видачі свідоцтва можна оскаржити в судовому порядку. У разі втрати чи пошкодження свідоцтва громадянину видається дублікат, про що робиться відповідний запис на бланку свідоцтва.
При цьому, виходячи з аналізу чинного законодавства України, можна зробити висновок, що нотаріальне посвідчення договору з відчуження майнового паю законодавцем не вимагається. Однак таке посвідчення може бути здійснене, якщо одна з сторін виявить таке бажання. Тому, якщо орган, уповноважений видавати нові свідоцтва про право власності на майновий пай замість старих, вимагає нотаріального посвідчення договору з відчуження майнового паю, такі дії органу є незаконними та можуть бути оскаржені до суду.
Насамкінець, входження нового власника до об'єднання громадян-співвласників, з придбаним на підставі свідоцтв майном, засвідчує частку останнього у спільній власності та право на управління спільним майном з усіма витікаючими з цього наслідками.
Отже, для придбання майнових паїв в пайовому фонді особою, яка не є власником майнових паїв, по-перше, потрібно, документально узгодити такі операції з об'єднанням співвласників паїв, по-друге, перереєструвати перехід власності у відповідній місцевій раді. Іншого порядку переходу права власності при відчужені майнового паю чинним законодавством не передбачено.
Однак, як було встановлено в ході судового розгляду, жодна зі сторін - ані позивачі за первісним позовом, ані третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, наведеного вище порядку набуття права власності на майновий пай не дотримались, передбачених законодавством в таких випадах дій не вчинили.
З урахуванням викладеного, оскільки жодних доказів на обґрунтування заявлених як в первісній позовній заяві, так і в позові третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, позовних вимог в судовому засіданні встановлено не було, позивачами та третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, обраний спосіб захисту права власності, який не передбачений законом, тому суд вважає, що первісні позовні вимоги та позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, є безпідставними.
Отже, з урахуванням зазначеного, суд вважає, що як позивачами за первісним позовом, так і третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, не надано жодного доказу на підтвердження заявлених кожним із них позовних вимог, а тому дані вимоги не підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про неможливість задоволення позову, оскільки відсутні передбачені законом підстави для визнання права власності на нерухоме майно, а тому в задоволенні позову та позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 178, 328, 334 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 15, 57, 59, 60, 107, 208, 212 - 215 ЦПК України, суд
В позові ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області, відділу Держземагенства у Василівському районі Запорізької області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 про визнання права власності на нерухоме майно, за участю третьої особи - реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, - відмовити.
В позові третій особі, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_21 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 про визнання права власності на частину нерухомого майна, за участю третьої особи - реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, - відмовити.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: