Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №285/5113/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Борисюка Р.М.,

суддів
Галацевич О.М., Широкової Л.В.

з участю секретаря

судового засідання
Ходаківської О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа - комунальне підприємство
Новоград-Волинської міської ради
«Новоград-Волинськжитлосервіс», про
визнання таким, що втратив право
користування житлом

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 28 листопада 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся з
даним позовом, в якому просив визнати
відповідача втратившим право
користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначав, що в
1991 р. він зареєстрував шлюб з матір'ю
відповідача - ОСОБА_4, яка на день
реєстрації шлюбу мешкала в АДРЕСА_1.
Після реєстрації шлюбу позивач став
мешкати в цій квартирі з дозволу
дружини, в якій пізніше 11.02.2009 року і був
зареєстрований. ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. Її син, відповідач по
справі, в цій квартирі не проживає з 2008
року по даний час, оскільки мешкає у
своєї дружини АДРЕСА_2. Вказує, що після
смерті ОСОБА_4 позивач переоформив на
себе особистий рахунок на вказану
квартиру і таким чином став її
наймачем.

Рішенням Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 28 листопада 2013 року позов
задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить його скасувати та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
рішення ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи. Крім того,
судом не встановлено дійсна правова
підстава, з якої позивач просить
визнати його таким, що втратив право на
житло.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення суду,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам постановлене
у справі судове рішення не відповідає.

Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї були
відсутні з поважних причин понад шість
місяців, цей строк за заявою
відсутнього може бути продовжено
наймодавцем, а в разі спору - судом.

Жиле приміщення зберігається за
тимчасово відсутнім наймачем або
членами його сім'ї понад шість місяців
у передбачених законом випадках.

У відповідності до вимог ст. 72 цього
Кодексу визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову і визнання ОСОБА_3 таким, що
втратив право на користування жилим
приміщенням квартири АДРЕСА_1, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач не надав доказів на
підтвердження поважності своєї
відсутності в спірній квартирі понад
шість місяців, а також останній визнав
у поданій до суду заяві позовні вимоги.

Однак, з таким висновком суду
погодитися не можна, виходячи із
наступного.

Як видно із матеріалів справи, в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2
(наймач) та ОСОБА_3 (син попереднього
наймача - ОСОБА_4), що підтверджується
копією довідки комунального
підприємства
«Новоград-Волинськжитлосервіс» (а.с. 16).

При розгляді апеляційної скарги
відповідач пояснив, що в суді першої
інстанції він не приймав участь,
оскільки не був повідомлений про
слухання справи, в цей час перебував за
кордоном, де працює на будівництві
вахтовим методом. Заяву про визнання
позову від 05.11.2013 року не подавав, так як
був відсутній на території України.
Стверджує, що він не втратив інтересу
до квартири, періодично навідується до
неї, в квартирі знаходяться його
особисті речі. Проте, постійно у
спірній квартирі проживати не може у
зв'язку із неприязними відносинами із
вітчимом. Крім того, іншого житла
немає, за кордон на роботу виїзджає на
термін не більше шести місяців.

Вказані обставини підтверджуються
довідкою, виданою ТОВ «Валента» м.
Москва, Російська Федерація від 13.12.2013
року про те, що ОСОБА_3 дійсно працює на
будівництві у ТОВ «Валента» вахтовим
методом і в період листопада-грудня 2013
року виконував свої трудові обов'язки в
с. Купавна Московської області (а.с. 49).

Посилаючись у судовому рішенні на акт
№ 12 від 14.10.2013 року, складений депутатом
Новоград-Волинської міської ради
Перервою В.І., акт від 18.10.2013 року,
складений працівниками КП
«Новоград-Волинськжитлосервіс» та
матеріали перевірки
Новоград-Волинського МРВ УМВС про
відсутність за місцем проживання в
спірній квартирі ОСОБА_3, суд першої
інстанції не врахував, що відомості
зазначені у цих документах отримані зі
слів сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, при чому
остання навіть не мешкає в будинку, де
знаходиться спірна квартира. Також, суд
не звернув уваги, що всі вказані
документи складені у жовтні 2013 року,
коли відповідач дійсно перебував за
кордоном.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що зазначені докази є
неналежними, які спростовуються іншими
доказами, наданими відповідачем і не
відповідають фактичним обставинам
справи.

Відтак, у відповідності до ч.1 ст. 309 ЦПК
України рішення суду першої інстанції
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 28 листопада 2013 року
скасувати, ухваливши нове рішення, яким
ОСОБА_2 в позові до ОСОБА_3 про визнання
його втратившим право на користування
житлом відмовити за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
Судді