Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2539/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Іванова Н.Ю.
Доповідач Кіселик С. А.
УХВАЛА

Іменем України

30.09.2014 Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого : судді Кіселика С.А.

суддів : Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

за участю секретаря судового
засідання Гончар О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за позовом Комунального
підприємства « Теплоенергетик» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за надані послуги, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського
районного суду міста Кіровограда від
28 серпня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року Комунальне
підприємство « Теплоенергетик»
звернулося до суду із позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за надані послуги.

Позов мотивує тим, що ОСОБА_2 є
власником квартири за адресою:
АДРЕСА_2. Шляхом взяття на баланс
особового абонентського рахунку №
НОМЕР_1 та видачі абонентської книжки
сторони вступили в договірні
правовідносини, відповідно до яких
позивач надавав теплову енергію, а
відповідач користувалася наданою
послугою. Позивач свої вимоги
виконував належним чином. Відповідач
надану позивачем теплову енергію не
сплачував, в результаті чого за
період з жовтня 2010 року по лютий 2013
року утворилась заборгованість в
сумі 5063 грн. 01 коп. З врахуванням
інфляції та штрафних санкцій
передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України
позивач просив стягнути з
відповідача на свою користь 5165 грн. 04
коп., із яких 5063 грн. 01 коп. - основний
борг, 17 грн. 53 коп. - інфляційні
нарахування, 84 грн. 50 коп. - 3% річних
за прострочення грошового
зобов'язання та стягнути 229 грн. 40 коп.
судового збору.

В подальшому позивач, включивши в
період заборгованості також
заборгованість за надану теплову
енергію за березень та квітень 2013
року, збільшив суму основного боргу
до 5564 грн. 53 коп.

Рішенням Кіровського районного суду
міста Кіровограда від 28 серпня 2014 року
позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2
просить його скасувати з підстав,
порушення судом при вирішенні спору
норм матеріального права і
недоведеності обставин, які мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову.

Зокрема апелянт зазначив, що суд не
звернув увагу на ту обставину, що
відповідач взагалі не визнає боргу у
зв'язку із відсутністю укладеного
між сторонами договору, а не лише із
- за неотримання послуги з
теплопостачання у зв'язку із
відключенням квартири від цієї
мережі.

Позивач надіслав письмові
заперечення на скаргу в яких вказав, що
у зв'язку з постачанням відповідачу
теплової енергії їй було відкрито
позивачем абонентський рахунок №
НОМЕР_1 та видано абонентську книжку.
Нараховану суму за отриману
відповідачем теплову енергію, у
опалювальний сезон 2009 - 2010 років,
сплачено останньою повністю, у
серпні 2010 року. Самовільне
відключення споживачів від системи
теплопостачання заборонено. Наданий
відповідачем акт про відключення
квартири від внутрішньо будинкової
мережі ЦО і ГВП від 15 вересня 2010 року
належним чином не був оформлений, а
тому не являється доказом по справі.
Рішення суду вважає законним і
обґрунтованим.

В судовому засіданні відповідач
підтримала свою апеляційну скаргу та
наполягала на тому, що позивачем не
надано доказів того, що позивачем
надавалась, а відповідачем
використовувалась надана позивачем
теплова енергія. Наголосила на тому,
що вона після придбання квартири у
власність, у вересні 2010 року, шляхом
відрізки батарей, від'єдналась від
мережі централізованого
теплопостачання і будь якої іншої
альтернативної системи обігріву
квартири не встановлювала.

Представник позивача доводи
апеляційної скарги не визнав та надав
додаткові пояснення про те, що
відповідно до норм Закону України "Про
житлово-комунальні послуги"обов'язок
укласти договір на надання послуг
покладено на виконавця таких послуг і
на споживача. Відповідно до ст. 1 цього
Закону відповідач являється
споживачем послуг централізованого
теплопостачання і зобов'язаний
здійснювати оплату за надані йому
послуги.

Заслухавши доповідь судді
доповідача, пояснення представника КП
«Теплоенергетик», відповідача,
перевіривши матеріали справи та
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду
Кіровоградської області дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, із наступних
підстав.

Суд першої інстанції встановив,
що відповідачу належить квартира
АДРЕСА_2 і вона являється споживачем
послуг централізованого
теплопостачання, які надає позивач по
справі.

Відповідач не сплачує за послуги
централізованого теплопостачання з
жовтня 2010 року.

Встановлені судом обставини
справи сторонами не оспорюються.

Колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції вірно встановив
обставини справи, правильно визначив
відповідні до них правовідносини та
вирішив спір відповідно до норм
матеріального права

Викладені в апеляційній скарзі
доводи відповідача про те, що позов не
підлягає задоволенню через
відсутність укладеного між сторонами у
письмовій формі договору про надання
послуг з централізованого опалення,
без якого відсутні самі правовідносини
між сторонами, є неправильними.

Дійсно, згідно зі змістом ст.ст. 16, 19,
26 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" відносини
у сфері житлово-комунальних послуг
регулюються виключно на договірних
засадах.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 3, п. 3 ч. 2 ст.
21 цього Закону зобов'язання укласти
договір на надання житлово-комунальних
послуг покладено, як на виконавця, так і
на споживача.

Відсутність укладеного між
сторонами у письмовій формі договору
про надання послуг з централізованого
опалення не є підставою для відмови
виконавцю житлово-комунальних послуг у
стягненні заборгованості за такі
послуги, оскільки згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.

Так, як відповідач являвся
споживачем наданих позивачем послуг з
централізованого опалення, відповідно
до п. 5 ч. 3 ст. 20, ст. 32 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", п. 18 Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 21 липня 2005 року №
630, вона зобов'язана сплатити за такі
послуги не пізніше 20 числа місяця, що
наступає за розрахунковим, якщо
договором не встановлено інший строк.

Суд першої інстанції правомірно не
врахував той факт, що 15 вересня 2010 року
відповідач здійснила відключення
своєї квартири від
внутрішньо-будинкових мереж
централізованого опалення.

Споживачі можуть відмовитися від
отримання послуг з централізованого
опалення.

Питання відключення від мереж
централізованого опалення регулюється
Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630 (далі
-Правилами)

Відповідно до п. 26 Правил
відключення споживачів від мережі
централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
разі, коли технічна можливість такого
відключення передбачена затвердженою
органом місцевого самоврядування
відповідно до Закону України "Про
теплопостачання" схемою
теплопостачання за умови забезпечення
безперебійної роботи інженерного
обладнання будинку та вжиття заходів
щодо дотримання в суміжних приміщеннях
вимог будівельних норм і правил з
питань проектування житлових будинків,
опалення, вентиляції, кондиціонування,
будівельної теплотехніки; державних
будівельних норм з питань складу,
порядку розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва, а також норм
проектування реконструкції та
капітального ремонту в частині
опалення.

Пунктом 25 Правил встановлено, що
відключення споживачів від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
порядку, що затверджується центральним
органом виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.
Самовільне відключення від мереж
централізованого опалення
забороняється.

Порядком відключення окремих
житлових будинків від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання, затвердженим наказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України від 22 листопада 2005 року № 4 і
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 9 грудня 2005 року за № 1478/11758
(далі -Порядок), передбачено, з метою
захисту прав усіх мешканців
багатоквартирних будинків,
відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води не окремих
квартир багатоквартирного будинку з
ініціативи їх власників або наймачів, а
відключення житлових будинків з
ініціативи споживачів (п. 1.1., п. 2.1.
Порядку).

Відповідно до п. 2.2., 2.4. 2.4.1, 2.4.2.
Порядку відключення від мережі
централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється
на підставі рішення постійно діючої
міжвідомчої комісії,, створеної
органом місцевого самоврядування або
місцевим органом виконавчої влади,
узгодженого проекту індивідуального
теплопостачання і відокремлення від
мереж ЦО і ГВП

Згідно п. 2.6. Порядку факт
відключення посвідчується актом
(додаток 4 до Порядку), який в
десятиденний термін подається
заявником до комісії на затвердження.

Акт повинен бути складений
представником власника будинку, або
уповноваженої ним особи, представником
монтажної організації та
представником виконавця послуг з ЦО і
ГВП.

Після затвердження акта на черговому
засіданні Комісії сторони
переглядають умови договору про
надання послуг з централізованого
теплопостачання (п. 2.7. Порядку).

Заперечуючи проти позову, позивач не
наддала суду доказів правомірності
здійснення відключення її квартири
від мережі централізованого опалення.

Згідно фотокопії акту про
відключення квартири від
внутрішньо-будинкових мереж ЦО і ГВП
від 15 вересня 2010 року (а.с. 8), на який
посилався відповідач, даний Акт не
затверджений комісією з розгляду
питань відключення окремих приміщень
житлових будинків від мереж ЦО та
ГВП.

В пункті 3 цього акту зазначено, що
відносини між виробником послуг і
споживачем припиняються повністю або
частково від дати затвердження цього
акту комісією.

Відповідно до п. 28 Правил споживачі,
які встановили у квартирі
багатоквартирного будинку
індивідуальні (автономні) системи
опалення, оплачують послуги з
централізованого опалення місць
загального користування будинку
відповідно до методики, що
затверджується центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

Отже підставою для зміни або
припинення прав та обов'язків між
виконавцем і споживачем комунальних
послуг з опалення є затверджений
постійно діючою міжвідомчою комісією
акт про відключення від мереж ЦО.

Так, як відповідач не надала суду
доказів дотримання встановленого
порядку відключення її квартири від
мережі централізованого опалення, яке
здійснено у вересні 2010 року, а тому
відсутні підстави для звільнення її
від оплати наданої позивачем, але не
використаної, послуги за період
вказаний у рішенні суду.

Оскільки рішення суду ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстави для
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315
ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 28 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: