справа №176/3622/13-ц
провадження №2/176/474/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2014 р. Жовтоводський міський
суд Дніпропетровської області у
складі:

головуючої судді Завізіон Т.В.

при секретарі Овчаренко О.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових у м. Жовті Води
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 із
третіми особами Жовтоводською
державною нотаріальною конторою,
ОСОБА_2, ОСОБА_4 про усунення від права
спадкування та визнання права на
спадкування разом з спадкоємцями
першої черги, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
Жовтоводського міського суду із даним
позовом та просить постановити судове
рішення, яким усунути відповідача від
права на спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6,
визнати за позивачем право на
спадкування після смерті ОСОБА_5, разом
із спадкоємцями першої черги, стягнути
з відповідача витрати по судовому
збору.

Ухвалою Жовтоводського міського суду
Дніпропетровської області від 25 квітня
2014 року до участі у справі у якості
третіх осіб, що не заявляють
самостійних вимог залучені - ОСОБА_2 та
ОСОБА_4

В судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_6
помер її брат ОСОБА_5 і після його
смерті відкрилась спадщина, до складу
якої входить квартира АДРЕСА_1. Він за
життя заповіт не залишив, але мав намір
запобігти спадкуванню за ним його
донькою - відповідачкою по справі
ОСОБА_3, шляхом укладання договору
дарування спірної квартири позивачці
та його онукові - ОСОБА_6.

Померлий - ОСОБА_5 хворів на
захворювання «цукровий діабет, 1 типу,
тяжке протікання; діабетична
нефропатія, ангіопатія сітчатки», був
інвалідом ІІ групи.

Позивачка з 2011 року доглядала за
померлим та його хворою дружиною, яка
померла 15 січня 2013 року. Вона дбала та
доглядала за ним до дня його смерті
(купувала та приносила продукти
харчування, лікарські засоби,
прибирала в його квартирі та
сплачувала від імені брата комунальні
платежі, допомагала по господарству,
розпоряджалася його пенсією).

Спадкоємцем першої черги є його рідна
дочка - відповідачка по справі ОСОБА_3,
яка взагалі не дбала про
непрацездатного батька ні матеріально
ні фактично і всіляко нехтувала своїм
обов'язком по його утриманню, який
закріплений у ст. 202 Сімейного Кодексу
України. Вважає, що таким чином,
відповідачка фактично кинула
батька-інваліда напризволяще.

Також зазначила, що ОСОБА_3 взагалі є
такою особою, що всіляко не виконує
свої цивільні обов'язки. Так, рішенням
виконавчого комітету Жовтоводської
міської ради від 27.04.2001 року №126/2
опікуном її неповнолітнього сина
ОСОБА_6, 1997 року народження, було
призначено прабабусю ОСОБА_7 У липні 2002
року Жовтоводським міським судом
Дніпропетровської області було
ухвалено рішення, яким з ОСОБА_3 було
стягнуто аліменти на утримання
неповнолітнього ОСОБА_6 в зв'язку з
ненаданням у добровільному порядку
матеріальної допомоги на утримання
сина. Рішенням Жовтоводського міського
суду Дніпропетровської області від
28.01.2008 року відповідачка по справі
взагалі була позбавлена батьківських
прав по відношенню до неповнолітнього
сина - ОСОБА_6, 1997 року народження. Даним
рішенням було встановлено, що ОСОБА_3
фактично від дня народження дитини
усунулася від виконання своїх
батьківських обов'язків: декілька
років навіть не оформляла документи
про його народження, вела
антигромадський спосіб життя, вживала
наркотики. ОСОБА_3 є хронічною
наркоманкою та з 1999 року перебуває на
обліку в наркологічному кабінеті СМСЧ-9
м. Жовті Води з приводу опійної
наркоманії.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, про день та час слухання
справи повідомлялася належним чином з
урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК
України, про поважність причин своєї
неявки суд не повідомила.

Представник Жовтоводської державної
нотаріальної контори, належним чином
повідомлений про день та час розгляду
справи, в судове засідання не з'явився.
У письмовому листі на адресу суду
Жовтоводська державна нотаріальна
контора просила розглянути справу без
участі свого представника.

Третя особа ОСОБА_2 просила розглянути
справу відповідно до чинного
законодавства з урахуванням інтересів
дитини. При винесені рішення
покладалася на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_4 належним чином
повідомлений про день та час розгляду
справи, в судове засідання не з'явився.
В письмовій заяві просив розглянути
справу без його участі.

Свідок ОСОБА_8, 1946 року народження,
пенсіонерка, суду пояснила, що вона
знає померлого з 1998 року, а його дружину
з дитинства. У померлого була донька
ОСОБА_3 яка була наркоманкою, варувала
речі батька та його дружини. Коли
ОСОБА_3 сиділа у тюрмі батько передавав
їй посилки. Після звільнення ОСОБА_3
знову стала вживати наркотичні засоби,
скандалила, требувала гроші, хапалася
за ніж. Він розповідав їй, що з ОСОБА_3 не
хоче спілкуватися та взагалі бачити її,
а квартиру хоче переписати на ОСОБА_1.
ОСОБА_5 в останні дні життя потребував
сторонньої допомоги, останні два роки
погано ходив, з п'ятого поверху він не
міг спускатися, впадав у кому. Також
зазначила, що його донька ОСОБА_3 ніколи
батькові не допомагала і недоглядала.
ОСОБА_1 доглядала за померлим та його
померлою дружиною.

Свідок ОСОБА_9, суду пояснив, що він
товаришував із померлим з 2009 року,
познайомилися на рибалці коли йому
стало погано. Померлий розповідав, що
в нього є донька, але вона не надійна,
обваровувала його, та постійно
требувала з нього гроші. Після смерті
дружини йому по господарству
допомагала його сестра ОСОБА_1. Він
казав, що забере ОСОБА_1 до себе, щоб та
доглядала за ним.

Вислухавши пояснення позивача, третьої
особи ОСОБА_2, свідків, дослідивши
матеріали цивільної справи, суд вважає,
що позовна заява підлягає задоволенню.

Згідно ст. 11 Цивільно-процесуального
кодексу України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього кодексу.

В судовому засіданні встановлені такі
факти та цивільно-правові відносини.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1. За життя померлий
доводився рідним братом позивачці -
ОСОБА_10 по лінії матері, що
підтверджується відповідними записами
у свідоцтві про їх народження /а.с.9/ та
записом у військовому квитку ОСОБА_5, у
якому позивачка зазначена як сестра.

Померлий - ОСОБА_5 хворів на
захворювання «цукровий діабет, 1 типу,
тяжке протікання; діабетична
нефропатія, ангіопатія сітчатки», був
інвалідом ІІ групи (а.с.15,16).

Після його смерті відкрилась спадщина,
до складу якої входить квартира
АДРЕСА_1.

Відповідно до витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно дана
квартира належить на праві власності в
цілому померлому ОСОБА_5(а.с.13).

Відповідно до листа Жовтоводської
державної нотаріальної контори від
04.04.2014 року із заявами про прийняття
спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6
ОСОБА_5 до нотаріальної контори
звернулись: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка
зареєстрована за адресо АДРЕСА_3 та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована
за адресою: АДРЕСА_4.

Спадкоємцем першої черги є його рідна
дочка - відповідачка по справі ОСОБА_3

Однак, як вбачається з матеріалів
справи та підтверджується поясненнями
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_11, остання
взагалі не дбала про непрацездатного
батька ні матеріально ні фактично і
всіляко нехтувала своїм обов'язком по
його утриманню, який закріплений у ст.
202 Сімейного Кодексу України. Фактично
кинула батька-інваліда напризволяще.

Як вбачається з рішенням виконавчого
комітету Жовтоводської міської ради
від 27.04.2001 року №126/2 опікуном її
неповнолітнього сина ОСОБА_6, 1997 року
народження, було призначено прабабусю
ОСОБА_7 У липні 2002 року Жовтоводським
міським судом Дніпропетровської
області було ухвалено рішення, яким з
ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на
утримання неповнолітнього ОСОБА_6 в
зв'язку з ненаданням у добровільному
порядку матеріальної допомоги на
утримання сина. Рішенням
Жовтоводського міського суду
Дніпропетровської області від 28.01.2008
року відповідачка по справі взагалі
була позбавлена батьківських прав по
відношенню до неповнолітнього сина -
ОСОБА_6, 1997 року народження. Даним
рішенням було встановлено, що ОСОБА_3
фактично від дня народження дитини
усунулася від виконання своїх
батьківських обов'язків: декілька
років навіть не оформляла документи
про його народження, вела
антигромадський спосіб життя, вживала
наркотики. ОСОБА_3 є хронічною
наркоманкою та з 1999 року перебуває на
обліку в наркологічному кабінеті СМСЧ-9
м. Жовті Води з приводу опійної
наркоманії.

Також судом встановлено, що позивачка з
2011 року доглядала за померлим та його
хворою дружиною, яка померла 15 січня 2013
року. Вона дбала та доглядала за ним до
дня його смерті (купувала та приносила
продукти харчування, лікарські засоби,
прибирала в його квартирі та
сплачувала від імені брата комунальні
платежі, допомагала по господарству),
що також підтверджується поясненнями
свідків ОСОБА_12

Так, із пояснень свідка ОСОБА_12, яка є
сусідкою, судом встановлено що в 2011
році ОСОБА_5 з дружиною переїхали жити
до квартири АДРЕСА_1. Вони оба хворіли
на цукровий діабет. Після смерті
дружини ОСОБА_5 зліг, позивачка
перебралася до нього та доглядала за
ним. Донька померлого ОСОБА_3 одного
разу приходила до нього, вона чула їх
розмову, ОСОБА_3 ругалася на батька
матом, погрожувала. Він не ходив, в
нього падав зір, на другий поверх
піднімався з трудом. У нього не було
чутливості в ногах та руках. ОСОБА_1
годувала його у ліжку, таскала на собі у
туалет. Доньку ОСОБА_3 він боявся.

Отже, вирішення питання щодо усунення
права на спадкування з підстав,
передбачених ст.1224 ЦК України, можливо
за умови, якщо таке право на
спадкування існує.

Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у
разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених статтею 1259
цього кодексу.

Даною нормою чітко встановлено, що
суб'єкти наступної черги спадкоємців
одержують право на спадкування у разі
усунення від права на спадкування
суб'єктів попередньої черги. Таким
чином, суб'єктам наступної черги
спадкоємців і належить право вимоги
(право позову) про усунення від права
спадкування.

Дане право не виникає автоматично, а за
певних умов, які передбачені ч.5 ст.1224 ЦК
України, ч.2 ст.1259 ЦК України.

Відповідно до положень ч.5 ст. 1224 ЦК
України «За рішенням суду особа може
бути усунена від права на спадкування
за законом, якщо буде встановлено, що
вона ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік
був у безпорадному стані».

Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України
фізична особа, яка є спадкоємцем за
законом наступних черг, може за
рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Оскільки Відповідач все своє життя
ухилялася від виконання своїх
обов'язків по утриманню сина, а також
батька (Спадкодавця), не підтримувала з
ним жодних родинних стосунків, а отже
між нею та Спадкодавцем були відсутні
зв'язки, характерні для сімейних
відносин, то суд приходить до висновку
про обґрунтованість позовних вимог
позивачки про виключення з числа
спадкоємців на підставі ч.3 ст. 1224 ЦК
України.

У відповідності з ч.3 ст. 1224 ЦК, батьки
(усиновлювачі) та повнолітні діти
(усиновлені), а також інші особи, які
ухилялися від виконання обов'язку щодо
утримання спадкодавця, якщо ця
обставина встановлена судом, не мають
права на спадкування за законом.

Враховуючи зазначені обставини справи,
норми чинного законодавства, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1
і наявність підстав для їх задоволення
у повному обсязі.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.
1224, 1258, 1259 ЦК України та у відповідності
до ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 із
третіми особами Жовтоводською
державною нотаріальною конторою,
ОСОБА_2, ОСОБА_4 про усунення від права
спадкування та визнання права на
спадкування разом з спадкоємцями
першої черги - задовольнити.

Усунути ОСОБА_3 від права на
спадкування після смерті її рідного
батька ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадкування
після смерті ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішення може бути оскаржене
Апеляційному суду Дніпропетровської
області шляхом подачі через
Жовтоводський міський суд на протязі
десяти днів апеляційної скарги.

Суддя