У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,
Карпенко С.О., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом Великогаївської
сільської ради до ОСОБА_1, треті особи:
Тернопільська обласна державна
адміністрація, Головне управління
Держземагенства у Тернопільській
області, про визнання недійсним та
скасування державного акта на право
приватної власності на землю,
вилучення із власності земельної
ділянки, за касаційною скаргою
Великогаївської сільської ради
Тернопільського району Тернопільської
області на рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 14 серпня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської
області від 19 вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року Великогаївська
сільська рада звернулася до суду із
вказаним позовом, в якому, просила
визнати недійсним та скасувати
державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку, площею
2,0000 га для індивідуального
садівництва, серії ЯД №279254, виданий
16 грудня 2011 року ОСОБА_1 управлінням
Держкомзему у Тернопільському районі
за №03278; вилучити із власності
ОСОБА_1 земельну ділянку загальною
площею 2,0000 га, надану їй для
індивідуального садівництва згідно
державного акту, виданого на підставі
розпорядження Тернопільської районної
державної адміністрації від 05 грудня
2011 року №1288, та перевести вказані
земельні ділянки у землі запасу
сільськогосподарського призначення
Великогаївської сільської ради за
межами населеного пункту.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
розпорядженням голови Тернопільської
обласної державної адміністрації від 25
квітня 2012 року за №284-од скасовано
розпорядження голови Тернопільської
райдерж-адміністрації від 16 травня 2011
року №369 згідно якого надано дозвіл
ОСОБА_1 на складання проекту
землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки площею 2,0000
га для ведення особистого селянського
господарства на території
Великогаївської сільської ради та
скасовано розпорядження голови
Тернопільської райдержадміністрації
від 05 липня 2011 року №587 про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення ОСОБА_1 у власність даної
земельної ділянки. Підставою для
скасування стало те, що вказані
розпорядження були прийняті з
порушенням вимог абзацу 2 п. 58 Типового
регламенту місцевої державної
адміністрації.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 14 серпня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Тернопільської області від 19 вересня
2013 року, Великогаївській сільській
раді Тернопільського району
Тернопільської області відмовлено у
задоволені позову.

У касаційній скарзі Великогаївська
сільська рада Тернопільського району
Тернопільської області просить
скасувати ухвалені судові рішення, та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвалені у
справі судові рішення у повному обсязі
не відповідають.

Ухвалюючи рішення та відмовляючи у
задоволенні позову, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив з
того, що ЗК України не передбачено
такої підстави припинення права
власності на земельну ділянку, як
скасування рішення органу виконавчої
влади, на підставі якого було видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку.

Проте повністю погодитися з такими
висновками судів не можна.

Судом першої інстанції встановлено, що
розпорядженням голови Тернопільської
районної державної адміністрації від 16
травня 2011 року №369 ОСОБА_1 надано дозвіл
на складання проекту землеустрою щодо
відведення у власність земельної
ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для
ведення особистого селянського
господарства за рахунок земель
сільськогосподарського призначення
(землі запасу-рілля) за межами
населеного пункту на території
Великогаївської сільської ради.

Розпорядженням голови Тернопільської
райдержадміністрації від 05 червня
2011 року №587 затверджено проект
землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 у
власність земельної ділянки для
ведення особистого селянського
господарства на території
Великогаївської сільської ради (за
межами населеного пункту) та передано у
власність відповідачки ОСОБА_1 згадану
земельну ділянку.

Розпорядженням голови Тернопільської
райдержадміністрації від 05 грудня
2011 року №1188 затверджено проект
землеустрою щодо зміни цільового
призначення земельної ділянки, наданої
ОСОБА_1 у власність для ведення
особистого селянського господарства.
Змінено цільове призначення земельної
ділянки площею 2,0000 га для ведення
особистого селянського господарства
на ведення індивідуального
садівництва.

16 грудня 2011 року на підставі
вищевказаного розпорядження
ОСОБА_1 виготовлено державний акт серії
ЯК №279254 на право власності на земельну
ділянку площею 2,0000 га для
індивідуального садівництва, яка
розташована на території
Великогаївської сільської ради
Тернопільського району (за межами
населеного пункту).

Розпорядженням голови Тернопільської
облдержадміністрації від 25 квітня
2012 року №284-од, скасовано розпорядження
голови Тернопільської
райдержадміністрації від 16 травня 2011
року №369, від 05 липня 2011 року №587 у
зв'язку з тим, що дані розпорядження
прийнято з порушенням вимог абзацу 2
пункту 58 Типового регламенту місцевої
державної адміністрації,
затвердженого постановою КМУ від 11
грудня 1999 року №2263, із змінами,
внесеними постановою КМУ від 23 травня
2009 року №531 «Питання посилення
взаємодії органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування з
підготовки та прийняття
нормативно-правових актів».

Відповідно до ст. 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та право користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом; набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність та в
межах норм, визначених цим Кодексом або
за результатами аукціону.

Згідно ст. 126 цього Кодексу право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом.

Державний акт на право власності на
земельну ділянку є документом, який
видається на підставі рішення
повноважного органу про передачу
земельної ділянки у власність.

Отже, державні акти на право власності
на земельні ділянки є документами, що
посвідчують право власності й
видаються на підставі відповідних
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень. У спорах,
пов'язаних із правом власності на
земельні ділянки, недійсними можуть
визнаватися як зазначені рішення, на
підставі яких видано відповідні
державні акти, так і самі акти на право
власності на земельні ділянки.
Визнання недійсними державних актів на
право власності вважається законним,
належним та окремим способом
поновлення порушених прав у судовому
порядку.

Разом з цим як суд першої інстанції, так
і апеляційний суд, усупереч вимогам ст.
ст. 213, 214, 303, 304 ЦПК України, на
вищенаведені вимоги закону уваги не
звернули й дійшли передчасного
висновку щодо відсутності правових
підстав для задоволення позову,
посилаючись на те, що ЗК України не
передбачено такої підстави для
припинення права власності на земельну
ділянку, як скасування рішення органу
виконавчої влади, на підставі якого
було видано державний акт на право
власності на земельну ділянку.

Так, судом першої інстанції, що
залишилося поза увагою апеляційного
суду, не з'ясовано у достатньому обсязі
суть позовних вимог Великогаївської
сільської ради Тернопільського району
Тернопільської області, яка звернулася
до суду з позовом про визнання
недійсним державного акту про право
приватної власності на земельну
ділянку та її вилучення. При цьому
вимоги про припинення права власності
відповідача, на недоведеність яких
посилаються суди, не заявлялися.

Під час розгляду справи не було
досліджено розпорядження голови
Тернопільської райдержадміністрації
від 05 червня 2011 року №587, копія якого у
матеріалах справи відсутня, не
перевірено належним чином наявність
порушень прав позивача.

За таких обставин суди не виконали
своїх обов'язків, визначених законом,
повно, всебічно й об'єктивно не
з'ясували усіх обставин справи, не
надали їм належної оцінки та ухвалили
судові рішення, які не можна визнати
законними та обґрунтованими, у зв'язку
з чим вони підлягають скасуванню з
підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України
з передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Великогаївської
сільської ради Тернопільського району
Тернопільської області задовольнити
частково.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 14 серпня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської
області від 19 вересня 2013 року
скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Касьян

Судді:
В.І. Амелін

Т.П.
Дербенцева

С.О.
Карпенко

В.О. Савченко