Справа № 199/9825/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

„10" грудня 2014 року

Амур-Нижньодніпровський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Прудченко В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Обслуговуючого кооперативу «Житлово -
будівельний кооператив №92» «8 Марта»
про визнання права власності на
квартиру в порядку спадкування за
законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним
позовом, в його обґрунтування
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4
померла його мати - ОСОБА_2, яка згідно
довідки № 78 ОК «ЖБК № 92 «8 Марта» була
зареєстрована і проживала за адресою:
АДРЕСА_3. Разом із нею проживав позивач
та ОСОБА_3 (онука) та ОСОБА_4 (невістка).
Заповіту ОСОБА_2 не залишила.
Спадкоємцями першої черги після смерті
ОСОБА_2 за законом є лише позивач. Як
зазначається позивачем при зверненні
до суду, за життя його мати вступила до
Обслуговуючого кооперативу
«Житлово-Будівельний кооператив № 92 «8
Марта», придбала кооперативну
квартиру АДРЕСА_1, та у 1984 році повністю
виплатила вартість житла,
заборгованості по комунальним
платежам не мала, про що є відповідна
довідка, утім, вчасно оформити
правовстановлюючі документи не
встигла. Відтак, до спадкової маси
увійшла квартира АДРЕСА_3.

Позивач у встановлені законом строки
до нотаріальної контори не звернувся,
оскільки вважав, що якщо не має
правовстановлюючих документів на
квартиру, оформити спадок неможливо, а
взагалі після смерті матері спадок
прийняв та по цей час мешкає в
спадковій квартирі.

Предмет позову становлять вимоги про
встановлення факту належності права
власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3
та про визнання за позивачем права
власності на квартиру АДРЕСА_3, в
порядку спадкування за законом після
смерті матері - ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4

Підставу позову становлять приписи ст.
15 Закону України «Про власність», ст. 41
Конституції України, ч. 3 ст. 384 ЦК, ст.ст.
181-182, 316-319, 328 ЦК, ст.ст. 2-5, 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» тощо.

Сторони не скористалися правом брати
участь у судових засіданнях, надали до
суду заяву про розгляд справи у їх
відсутності; представник позивача за
довіреністю просив суд задовольнити
поданий позов повністю, відповідно до
заяви представника відповідача -
останній не заперечував проти
задоволення позову.

Врахував заяви сторін та дослідив
докази в межах заявлених вимог згідно
ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до
висновку про наявність підстав для
ухвалення рішення про задоволення
позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом на підставі
свідоцтва про народження (а.с. 6)
позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_5 та є
сином ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.
(а.с. 7). Померла за життя проживала та її
місце проживання було зареєстровано за
адресою: АДРЕСА_3, вона також за життя
були членом Обслуговуючого
кооперативу «Житлово - будівельний
кооператив №92» «8 Марта» та повністю
сплатила вартість зазначеної квартири
у вересні 1984 року в сумі 3 828,78 руб. (а.с.
10).

Згідно технічних характеристик
квартири остання розташована на 5
поверсі п'ятиповерхового будинку та
складається з 2 кімнат житловою площею
29,3 кв.м, у тому числі: 1 -а кімната - 16,9
кв.м, 2-а кімната - 12,4 кв.м, кухня - 5,8 кв.м,
вбиральня - 1,0 кв.м, ванна кімната - 2,1
кв.м, коридор - 4,9 кв.м, комора - 0.3, 0.5, 0.5
кв.м, квартира обладнана балконом - 0,8
кв.м, загальна площа квартири 45,2 кв.м.

Місце проживання позивача з 23.05.1994 р.
відповідно до даних його паспорту
громадянина України зареєстровано за
наступною адресою: АДРЕСА_2. За даною
адресою також зареєстровано місце
проживання членів родини позивача -
ОСОБА_4 (дружина) та ОСОБА_5 (донька) та
вони також мешкають за даною адресою
(а.с. 8).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
власність», який був чинний на момент
виникнення спірних правовідносин, член
житлового, житлово-будівельного,
дачного, гаражного чи іншого
кооперативу або товариства, який
повністю вніс свій пайовий внесок за
квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або
приміщення, надані йому в користування,
набуває права власності на це майно.
Громадянин, який став власником цього
майна має право розпоряджатися ним на
свій розсуд: продавати, заповідати,
обмінювати, задавати в оренду, укладати
інші угоди, не заборонені законом.

Судом встановлено, що спадкоємцем
померлої є її син - ОСОБА_1 (ст. 529 ЦК
Української РСР), суду не було надано
доказів на підтвердження наявності
інших спадкоємців померлої ОСОБА_1 та
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини ОСОБА_1 вчинив дії, що свідчать
про прийняття ним спадщини.

Пунктами 5-1 постанови Пленуму
Верховного суду України N 9 від 18.09.87
«Про практику застосування судами
законодавства про житлово-будівельні
кооперативи» роз'яснено, що член ЖБК,
який повністю вніс свій пайовий внесок
за квартиру, надану йому в
користування, набуває право власності
на квартиру і вправі розпоряджатись
нею на свій розсуд - продавати,
заповідати, обмінювати, в тому числі на
інше жиле приміщення у будинку
державного або громадського житлового
фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок
(частину будинку), що належить
громадянину на праві власності і
вчиняти відносно неї інші угоди, що не
заборонені законом.

У зв'язку із тим, що померла ОСОБА_1
повністю сплатила пайовий внесок за
квартиру, став її власником в силу
закону, то дана кватира складає
спадкову масу, право на яку відкрилось
після її смерті. Про це ж саме йдеться і
у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду
України N 7 від 30 травня 2008 року "Про
судову практику справах про
спадкування", відповідно до якої у разі
смерті члена житлово-будівельного,
гаражно-будівельного кооперативу, якщо
спадкодавець повністю вніс пайовий
внесок, то до складу спадщини
включається відповідно квартира, дача,
гараж, садовий будинок, інші будівлі та
споруди. Таке не суперечить приписам
Закону України "Про кооперацію"
стосовно права члена кооперативу на
розпорядження майном за згодою
кооперативу, оскільки така згода
необхідна лише у разі, якщо член
кооперативу не повністю вніс пайовий
внесок. У разі викупу квартири, дачі,
гаража, іншої будівлі, споруди або
приміщення член житлово-будівельного,
дачно-будівельного,
гаражно-будівельного, житлового,
дачного, гаражного кооперативу чи
іншого відповідного кооперативу стає
власником цього майна.

Таким чином, для суду відсутні
підстави для задоволення вимоги позову
про встановлення факту належності
ОСОБА_1 зазначеної вище квартири:
пайовий внесок за квартиру був
повністю не виплачений за життя,
остання набула право власності за
зазначену квартиру та була за життя її
власником внаслідок приписів закону,
про виникнення права власності
свідчить сам факт повної оплати членом
кооперативу вартості його квартири.
Суду не було надано доказів на
підтвердження існування спору з
приводу даного нерухомого майна.
Водночас, оформлення спадкоємцем своїх
прав в нотаріальному порядку
унеможливлено, оскільки відповідно до
п. 4.15.Розділу ІІ Глави 10 («видача
свідоцтв про право на спадщину»)
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
Наказом Міністерства юстиції України
від 22.02.2012 за № 296/5, видача свідоцтва про
право на спадщину на майно, яке
підлягає державній реєстрації,
провадиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна. Таким чином, лише за
умови подання спадкоємцем
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна нотаріус має право
видавати свідоцтво про право на
спадщину. Утім, довідка кооперативу про
повну сплату вартості квартири не є
правовстановлюючим документом на
квартиру. Більш того, за відсутності в
державних реєстрах відомостей про
вищезазначений об'єкт нерухомого майна
нотаріус позбавлена можливості
здійснити перевірку відсутності
заборони або арешту цього майна.
Відтак, за даних обставин, для
нотаріуса відсутні підстави для
видачі позивачу свідоцтва про право на
спадщину, та права позивача потребують
захисту судом.

Таким чином, оскільки обраний
позивачем спосіб захисту прав
передбачений законом (ст. 16 ЦК України),
для суду з метою поновлення прав
позивача вбачаються підстави для
ухвалення рішення про визнання за
позивачем в порядку спадкування за
законом після смерті матері ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_4., права власності
на квартиру АДРЕСА_3, яка розташована
на 5 поверсі п'ятиповерхового будинку
та складається з 2 кімнат житловою
площею 29,3 кв.м, у тому числі: 1 -а кімната
- 16,9 кв.м, 2-а кімната - 12,4 кв.м, кухня - 5,8
кв.м, вбиральня - 1,0 кв.м, ванна кімната -
2,1 кв.м, коридор - 4,9 кв.м, комора - 0.3, 0.5, 0.5
кв.м, квартира обладнана балконом - 0,8
кв.м, загальна площа квартири 45,2 кв.м.

Рішення суду, що набрало законної
сили, є підставою для державної
реєстрації прав та їх обтяжень (ст. 19
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень»).

Питання про розподіл судових
витрат вирішено у відповідності до
ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 212, 214-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Обслуговуючого
кооперативу «Житлово - будівельний
кооператив №92» «8 Марта» про визнання
права власності на квартиру в порядку
спадкування за законом задовольнити
.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
(ІПН НОМЕР_1) в порядку спадкування за
законом після смерті матері ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_4., права власності
на квартиру АДРЕСА_3, яка розташована
на 5 поверсі п'ятиповерхового будинку
та складається з 2 кімнат житловою
площею 29,3 кв.м, у тому числі: 1 -а кімната
- 16,9 кв.м, 2-а кімната - 12,4 кв.м, кухня - 5,8
кв.м, вбиральня - 1,0 кв.м, ванна кімната -
2,1 кв.м, коридор - 4,9 кв.м, комора - 0.3, 0.5, 0.5
кв.м, квартира обладнана балконом - 0,8
кв.м, загальна площа квартири 45,2 кв.м.

Стягнути з Обслуговуючого
кооперативу «Житлово - будівельний
кооператив №92» «8 Марта» на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_1) судові
витрати, пов'язані зі сплатою судового
збору, в розмірі 3 143,14 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя