У Х В А Л А

Іменем України

25 лютого 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого: Дроботі В.В.

суддів: Фазикош Г.В., Власова С.О.

при секретарі: Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника скаржника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського
міськрайонного суду від 30 грудня 2013
року,-

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою у задоволенні
скарги ОСОБА_1 про визнання дій
державного виконавця районного
відділу державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції неправомірними та
скасування постанови про розшук майна
боржника від 27 листопада 2013 року -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування ухвали та постановлення
нової про задоволення вимог скарги.
Апелянт вказує на те, що суд
неправильно витлумачив норми ЗУ "Про
виконавче провадження"

Колегія вважає, що скарга до
задоволення не підлягає з таких
підстав.

По справі є доведеним, що скаржник
ОСОБА_1 є боржником виконавчого
провадження про стягнення аліментів
на користь ОСОБА_3 на утримання доньки,
яка проживає з матір'ю.

У зв'язку з несплатою аліментів за
скаржником утворилась заборгованість
за період з квітня 2010 року по квітень 2013
року у розмірі 23 197 ,62 грн.

У наданий державним виконавцем строк
боржник заборгованість по сплаті
аліментів не погасив.

3 липня 2013 року державний виконавець у
відповідності до вимог ст.74 ЗУ " Про
виконавче провадження" виніс
постанову про арешт майна боржника та
заборону на його відчуження.

27 листопада 2013 року державний
виконавець виніс постанову про розшук
майна боржника, а саме : належні ОСОБА_1
автомобілі ВАЗ 212, держномерний знак
НОМЕР_2 та HYNDAI TUCSON, держномерний знак
НОМЕР_1.

Суд першої інстанції обгрунтованно
визнав дії та винесену державним
виконавцем постанову про розшук майна
правомірними.

Оскільки заборгованість із сплати
аліментів становить більше трьох
місяців, то у відповідності до ч.2 ст.74
Закону №606-XIV стягнення може буту
звернено на майно боржника.

У зв'язку з тим, що належні боржнику
транспортні засоби є рухомим майном, а
ними користується та володіє сам
боржник , або за його дорученням інші
особи , то згідно ч.1 ст.40 даного Закону
державний виконавець вправі був
оголосити їх розшук.

Отже, державний виконавець при
виконанні виконавчого провадження про
стягнення аліментів на утримання
малолітньої дитини боржника діяв у
суворій відповідності до чинного
законодавства.

Доводи скарги до уваги прийняті бути не
можуть.

Відповідно до положень п.1ч.1 ст.32 Закону
№606- ХІV до заходів примусового
виконання судових рішень належить
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майно права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб.

Враховуючи наведене, державний
виконавець шляхом оголошення розшуку
майна боржника виконував вимоги
закону, що регулює завершальну стадію
судового провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України,
апеляційній суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.307, 312 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного
суду від 30 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили після її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом 20 днів безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: