Справа № 628/1849/14-ц
Провадження № 2/628/866/14
14 листопада 2014 р.
Куп'янський міськрайонний суд
у складі: головуючого - судді
за участю секретаря -
прокурора - Джулай І.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_2 в інтересах
неповнолітніх: ОСОБА_3, ОСОБА_4, до
ОСОБА_5, 3-я особа: служба у справах дітей
Куп'янської районної державної
адміністрації Харківської області про
позбавлення батьківських прав,
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду
в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, з
позовом до ОСОБА_5, 3-я особа: служба у
справах дітей Куп'янської районної
державної адміністрації Харківської
області про позбавлення батьківських
прав, вказавши, що з нею проживають та
знаходяться на її утриманні її рідні
онуки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, матір'ю яких є її,
позивачки, донька - ОСОБА_5. Батько дітей
записаний в свідоцтві про їх
народження зі слів матері. Відповідач
не приймає участі у вихованні та
утриманні дітей, не цікавиться їхнім
життям, у спіхами у навчанні, не
поздоровляє зі святами та днями
народженнями. ОСОБА_5 у 2000 році виїхала
за межі України і тривалий час
ухилялася від виконання своїх
обов'язків по вихованню дітей, не
надавала матеріальної допомоги, навіть
не було їм відоме місце її знаходження,
у зв'язку з чим, за рішенням виконавчого
комітету Кислівської сільської ради,
Куп'янського району, Харківської
області № 48а від 22 липня 2003 року вона,
позивачка, була призначена опікуном на
неповнолітніми онуками, а за рішенням
суду від 10.12.2003 року ОСОБА_5 була визнана
безвісно відсутньою. У липні 2010 р.
ОСОБА_5 з'явилася в с. Кислівка,
Куп'янського р-ну, стала проживати
разом з ними, у зв'язку з чим, 07.09.2010 р.
рішення суду про визнання її безвісно
відсутньою було скасовано. Після цього,
у кінці 2010 року ОСОБА_5 знов виїхала з
місця постійного проживання, приїздила
лише на кілька днів через 3 місяці і
знов виїздила, як пояснювала, на роботу,
обіцяла матеріально забезпечувати
дітей, але регулярно дітей не
утримувала, а з травня 2013 року жодного
разу не приїздила, своє місце
перебування не повідомляє, не приймає
участі у вихованні своїх неповнолітніх
дітей, ніяким чином не спілкується з
ними. Позивачка зазначає, що вона
продовжує опікуватися дітьми,
виховувати їх та утримувати.

Посилаючись на ст. 164 Сімейного Кодексу
України, позивачка вважає, що така
поведінка відповідачки є підставою для
позбавлення її батьківських прав
відносно її неповнолітніх дітей. Також
просить суд призначити її їх
піклувальником та стягнути на її
користь аліменти з ОСОБА_5 на утримання
неповнолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у
розмірі 1/3 частини з усіх видів її
заробітку, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму на кожну дитину відповідного
віку, щомісячно, до їх повноліття.

У судовому засіданні позивачка та її
представник - адвокат ОСОБА_1 позов
підтримали та наполягали на його
задоволенні. Не заперечували проти
заочного рішення по справі.

Відповідачка у судове засідання не
з'явилася, судовий виклик надсилався за
адресою її місця проживання,
зареєстрованою у встановленому
законом порядку, але не була нею
отримана, згідно відмітки працівника
поштового зв'язку «за зазначеною
адресою не проживає» /а.с.22, 36, 39, 54/.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у
разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі, за адресою їх місця
проживання, зареєстрованою у
встановленому законом порядку,
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином.

Представник служби у справах проти
задоволення позову заперечувала,
посилаючись на те, що ОСОБА_5 не була
повідомлена належним чином, так є
фактично відсутньою на території
району з травня 2013 року та по цей час, не
була присутня у судових засіданнях з
метою надання доказів із захисту своїх
батьківських прав та її особиста думка
по відношенню до дітей не заслухана,
тому вважає за недоцільне позбавляти
її батьківських прав відносно її дітей.
Крім того, зазначила, що з літа 2014 р. з
ОСОБА_2 проживає тільки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, а ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
проживає зі співмешканцем ОСОБА_6 за
адресою: АДРЕСА_1, народила доньку
ІНФОРМАЦІЯ_8. ОСОБА_7, батьком якої
записаний ОСОБА_6 та, у зв'язку з цим,
згідно ч. 1, 2 ст. 135 ЦК України орган
опіки та піклування ініціює питання
надання ОСОБА_3 повної цивільної
дієздатності за фактом народження
дитини.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд, заслухавши позивача, її
представника - адвоката ОСОБА_1,
представника сектору опіки та
піклування служби у справах дітей,
допитавши свідків, враховуючи думку
прокурора, який вважав, що позов
підлягає задоволенню, оскільки мати
неповнолітніх дітей вже тривалий час
не спілкується з ними ніяким чином, не
надає матеріальної допомоги на їх
утримання, тобто ухиляється від
виконання своїх батьківських
обов'язків, діти проживають разом з
бабусею ОСОБА_2, яка ними фактично
опікується, повністю утримує їх
матеріально, за станом здоров'я та
матеріальним становищем може бути
їхнім опікуном, суд вважає що позов
підлягає частковому задоволенню, з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є матір'ю
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.6,5/. Відомості про
батька дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 записані
відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України
/а.с.62,63/.

За рішенням суду від 10.12.2003 року ОСОБА_5
була визнана безвісно відсутньою
/а.с.15/.

За рішенням виконавчого комітету
Кислівської сільської ради
Куп'янського району Харківської
області від 22.07.2003 року, № 48 а, ОСОБА_2
призначена опікуном над онуками
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.14/.

07.09.2010 р. за рішенням Куп'янського
міськрайонного суду Харківської
області рішення суду про визнання
ОСОБА_5 безвісно відсутньою скасовано
/а.с.16/.

Згідно довідки Кислівської сільської
ради від 28.04.2014 р. № 177, на утриманні та
вихованні ОСОБА_2 знаходяться її онуки:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, які проживають разом з
нею, так як мати ОСОБА_5 фактично не
мешкає з ними, не забезпечує їх
матеріально /а.с.8/. А згідно довідки
Кислівської сільської ради від 12.09.2014
р. № 319, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично
мешкає у АДРЕСА_1

Згідно Висновку сектору опіки та
піклування служби у справах дітей від
26.09.2014 р. № 751, ОСОБА_5 з 2003 р. по 2010 р.
значилася безвісно відсутньою, діти
знаходилися під опікою бабусі та
отримували у повному обсязі пільги та
інші виплати, які передбачені чинним
законодавством для дітей., позбавлених
батьківського піклування. З 2010 р. по
травень 2013 р. ОСОБА_5 проживала разом з
дітьми, вела нормальний спосіб життя,
мала вигляд благополучної, чемно
одягненої особи, спиртні напої
постійно не вживала. Заяв та скарг до
сільської ради та до служби у справах
дітей про невиконання нею батьківських
обов'язків не надходило. У зв'язку з тим,
що ОСОБА_5 не була повідомлена належним
чином, так як є фактично відсутньою на
території району з травня 2013 року та по
цей час, не була присутня у судових
засіданнях з метою надання доказів із
захисту своїх батьківських прав та її
особиста думка по відношенню до дітей
не заслухана, тому вважає за недоцільне
позбавляти її батьківських прав
відносно її дітей /а.с.84/.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки
зобов'язані виховувати свою дитину,
піклуватися про стан її здоров'я, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток. Це визначено також ст. 18
Конвенції про права дитини, згідно якої
батьки несуть основну
відповідальність за виховання дітей.

Згідно ст. 164 СК України
батьки можуть бути позбавлені
батьківських прав, якщо ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав
можливе лише щодо дітей, які не досягли
18 років або не набули достроково
дієздатності, у зв'язку з укладенням
шлюбу.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року,
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

У судовому засіданні було встановлено,
що мати ОСОБА_5 неповнолітніх дітей
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ухиляється від виконання
своїх обов'язків по вихованню дітей,
разом з ними не проживає, виїхала за
межі України нібито на заробітки, не
спілкується з ними ні усно, ні письмово,
зі святами не поздоровляє, не
цікавиться їхнім життям та здоров'ям,
матеріально їх не утримує, діти
називають бабусю ОСОБА_2 «мамою», що
також було підтверджено свідками
ОСОБА_9 та ОСОБА_10, допитаними у
судовому засіданні, що відповідає
положенням Постанови Пленуму ВС
України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав».

Крім того, в матеріалах справи є заява
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно якої вона
позов ОСОБА_2 повністю підтримує та
просить його задовольнити. Заява
посвідчена секретарем Кислівської
сільради Куп'янського району
Харківської області та зареєстровано в
реєстрі за № 8 від 15.07.2014 р.

Як пояснили сторони у судовому
засіданні, неповнолітня ОСОБА_3 у
серпні 2014 року народила дитину, на
даний час проживає зі своїм
співмешканцем (батьком дитини) та
дитиною у АДРЕСА_1.

Але, слід зазначити, що на момент
розгляду даної справи, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, у зареєстрованому шлюбу
не знаходиться, повної цивільної
дієздатності не набула.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 35 ЦК України,
повна цивільна дієздатність може бути
надана фізичній особі, яка досягла
шістнадцяти років і працює за трудовим
договором, а також неповнолітній особі,
яка записана матір'ю дитини. Надання
повної цивільної дієздатності
провадиться за рішенням органу опіки
та піклування за заявою
заінтересованої особи за письмовою
згодою батьків (усиновлювачів) або
піклувальника, а у разі відсутності
такої згоди повна цивільна
дієздатність може бути надана за
рішенням суду.

Судом була вислухана думка
неповнолітнього ОСОБА_4, який у
судовому засіданні пояснив суду, що
його мати ОСОБА_5 дійсно з ними не
проживає, не спілкується, не
поздоровляє зі світами, не телефонує,
його виховує бабуся ОСОБА_2, купляє йому
все необхідне: одяг, взяття, продукти,
відвідує батьківські збори у школі,
турбується про його успіхи у навчанні,
влаштувала його на математичний
гурток, який він відвідує. Навіть коли
мати з 2010 по травень 2013 р. проживала
разом з ними, вона не цікавилася їхнім
життям та навчанням, це робила бабуся
ОСОБА_2 Свого батька він не знає.

Згідно характеристики Ягіднянської
ЗОШ Куп'янської районної ради
Харківської області, де навчається
ОСОБА_4, мати не бере участі у вихованні
дитини, його навчанням не цікавиться,
не відвідує батьківські збори,
батьківські обов'язки виконує бабуся, з
якою він і проживає /а.с.13/.

Виходячи з вищевикладеного, суд
вважає доведеним винну поведінку
відповідача у свідомому нехтуванні
нею своїми батьківськими обов'язками
по вихованню та утриманню своїх дітей,
у зв'язку з чим, вимога про позбавлення
ОСОБА_5 батьківських прав відносно
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України,
особа, позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини. Одночасно з
позбавленням батьківських прав суд
може на вимогу позивача або з власної
ініціативи вирішити питання про
стягнення аліментів на дітей.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Ч.2 ст. 182 СК України передбачає, що
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Якщо, стягуються аліменти на двох і
більше дітей, суд визначає єдину частку
від заробітку (доходу) матері, батька на
їх утримання, яка буде стягуватися до
досягнення найстаршою дитиною
повноліття.

Якщо після досягнення повноліття
найстаршою дитиною ніхто з батьків не
звернувся до суду з позовом про
визначення розміру аліментів на інших
дітей, аліменти стягуються за
вирахуванням тієї рівної частки, що
припадала на дитину, яка досягла
повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Таким чином, вимога позивача про
стягнення аліментів з відповідачки на
користь позивачки на утримання
неповнолітніх дітей підлягає
задоволенню.

Щодо вимоги про призначення позивачки
піклувальником неповнолітніх ОСОБА_3
та ОСОБА_4, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 56 СК України, права та
обов'язки органів, на які покладено
здійснення опіки та піклування, щодо
забезпечення прав та інтересів
фізичних осіб, які потребують опіки та
піклування, встановлюються законом та
іншими нормативно-правовими актами.
Тобто, забезпечення прав та інтересів
фізичних осіб, які потребують опіки та
піклувальника, здійснюється органами
опіки та піклування, якими, відповідно
до ч. 1 ст. 56 СК України, є районні,
районні державні адміністрації,
виконавчі органи міських, районних у
містах, сільських, селищних рад.

Згідно ст. 60 СК України, суд встановлює
піклування над неповнолітньою особою,
якщо при розгляді справи буде
встановлено, що вона позбавлена
батьківського піклування, і призначає
піклувальника за поданням органу опіки
та піклування.

Як зазначає служба у справах дітей
Куп'янської районної державної
адміністрації у листі від 10.11.2014 р. № 918,
надати висновок про доцільність
встановлення піклування та
відповідність його інтересам дітей не
має можливості, так як висновок
складається тільки у відношенні дітей,
які набули статусу дитини-сироти чи
дитини, позбавленої батьківського
піклування. Поки що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
вказаний статус не отримали за
відсутністю необхідних документів.
Також зазначено, що ОСОБА_2 надала до
служби у справах дітей заяву з
проханням поставити її на облік
потенційних опікунів/піклувальників
та пакет документів згідно чинного
законодавства України і тому,
поставлена на облік потенційних
опікунів/піклувальників, занесена до
Книги обліку потенційних
опікунів/піклувальників, прийомних
батьків, батьків-вихователів за № 4 та
до «Єдиного електронного банку даних
про дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування і сім'ї
потенційних усиновлювачів, опікунів,
піклувальників, прийомних батьків,
батьків-вихователів».

Таким чином, вимога про призначення
позивачки піклувальником
неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4
задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, не
підлягають оплаті при звернені до суду
і покладаються на сторони після
розгляду справи судом витрати у
справах про стягнення аліментів. На
підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України, такі
витрати (судовий збір) необхідно
стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 88, 224-226, 367 ЦПК
України, ст. ст. 56, 60, 150, 164, 180, 182, 191
Сімейного Кодексу України, Постановою
Пленуму Верховного Суду України «про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і позбавлення та
поновлення батьківських прав» № 3 від
30.03.2007 року, Конвенцією про права
дитини, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву - задовольнити
частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_7, відносно її неповнолітніх
дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягувати з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, на
користь ОСОБА_2, аліменти на утримання
неповнолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у
розмірі 1/3 частини з усіх видів
заробітку, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму на кожну дитину
відповідного віку, щомісячно, до
повноліття ОСОБА_3, починаючи з 10.06.2014
року.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 243 грн. 60 коп. судового
збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Куп'янський міськрайонний суд
Харківської області, шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Головуючий
А.О.Шиховцова