У х в а л а

6 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Хопти С.Ф.,

суддів: Амеліна В.І.,
Гулька Б.І.,

Черненко В.А.,
Штелик С.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 квітня 2014 року
в справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 до ОСОБА_3, треті особи: філія
державного підприємства
«Укрвійськбуд» ЖКВ 135 ДБК, служба у
справах дітей Дарницької районної у м.
Києві державної адміністрації, про
виселення,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 звернулися до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що ОСОБА_3, проживаючи у АДРЕСА_1
систематично порушує правила
співжиття, робить неможливим для інших
проживання із ним в одній квартирі, а
заходи запобігання і громадського
впливу виявилися безрезультатними. У
звґязку з цим позивачі просили
виселити ОСОБА_3 зі вказаної квартири
без надання іншого жилого приміщення.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 25 травня 2012 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 25 лютого 2014 року, позов ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено.
Виселено ОСОБА_3 із квартири АДРЕСА_1
без надання іншого жилого приміщення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 квітня 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено,
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 25 травня 2012 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25
лютого 2014 року залишено без змін.

У липні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 квітня 2014 року, здана
до поштового відділення 26 липня 2014
року, про що свідчить відбиток
поштового штемпеля на конверті.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень подається
протягом трьох місяців з дня ухвалення
судового рішення, щодо якого подано
заяву про перегляд, або з дня ухвалення
судового рішення, на яке здійснюється
посилання, на підтвердження підстав,
установлених пунктом 1 частини першої
статті 355 цього Кодексу, якщо воно
ухвалено пізніше, але не пізніше одного
року з дня ухвалення судового рішення,
про перегляд якого подається заява.

На підтвердження неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, зокрема
ст. 116 ЖК України, у подібних
правовідносинах, заявником надано:

- копію ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 березня 2014
року у справі за позовом про виселення;

- копію ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 грудня 2013 року у справі за
позовом про виселення;

- копію ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 квітня 2013 року у справі за
позовом про виселення.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до п. 7 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року №11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» постановлення
касаційною інстанцією ухвали про
скасування рішення судів нижчих
інстанцій із передачею справи на новий
розгляд не означає остаточного
вирішення спору у справі, при цьому не
відбувається застосування норм
матеріального права для вирішення
спору по суті, тому відповідні ухвали
не можуть бути предметом перегляду в
порядку, передбаченому главою 3
розділу V ЦПК України і на них не може
здійснюватися посилання на
підтвердження підстави встановленої
п. 1 ст. 355 ЦПК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 грудня 2013 року
та ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 квітня 2013
року, справи передано на новий розгляд
до суду апеляційної інстанції і не
відбулось застосування норм
матеріального права для вирішення
спору по суті, тому зазначені ухвали не
можуть бути предметом перегляду в
порядку, передбаченому главою 3 розділу
V ЦПК України.

Посилання заявника як на приклад
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих саме
норма матеріального права на ухвалу
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 березня 2014 року не можна
визнати належним, оскільки зазначена
ухвала постановлена з процесуальних
питань.

За таких обставин у допуску даної
справи до провадження Верховного Суду
України слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 354, 355 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, треті особи:
філія державного підприємства
«Укрвійськбуд» ЖКВ 135 ДБК, служба у
справах дітей Дарницької районної у м.
Києві державної адміністрації, про
виселення, за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 квітня 2014 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.Ф. Хопта

Судді: В.І. Амелін

Б.І. Гулько

В.А. Черненко

С.П. Штелик