Справа №173/1592/13-ц
Провадження №2/173/13/2014
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
головуючого судді Трофимової Н.А.
при секретареві Зубачевській О.А.
розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок злочину, -
17.06.2013 року позивач звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок злочину. Позовні
вимоги мотивовані тим, що відповідач
відносно нього здійснив 17.01.2010р.
хуліганство. Відповідача було
звільнено від кримінальної
відповідальності за перебігом строку
давності притягнення до кримінальної
відповідальності, і тому його
цивільний позов було залишено без
розгляду. Злочином, скоєним
відповідачем, йому було причинена
матеріальна та моральна шкода, на
підставі чого просить стягнути з
відповідача на його користь
відшкодування завданих злочином
збитків в сумі 4388,98 грн. та стягнути
відшкодування моральної шкоди в сумі
В судове засідання позивач з'явився,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та просив їх задовольнити з
підстав, зазначених в позовній заяві.
Надалі позивач в судове засідання не
з'явився про час, день та місце судового
засідання повідомлений належним чином.
Представник позивача в судове
засідання з'явився позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив їх
задовольнити з підстав, зазначених в
позовній заяві. Надалі представник
позивача в судове засідання не
з'явився, про час, день та місце
судового засідання повідомлений
належним чином. Надав суду заяву в якій
просив розглянути справу за його
відсутністю, зазначав, що позов
підтримує в повному обсязі проти
заочного розгляду справи не заперечує
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час, день та місце
судового засідання повідомлений
належним чином. По причини неявки в
судове засідання суд не повідомив,
заяву про розгляд справи за його
відсутністю суду не надав, в зв'язку з
чим справа розглядається в порядку
заочного розгляду відповідно до Ухвали
суду від 18.03.2014р.
Представник відповідача в судове
засідання 04.12.2013р. з'явився, позов не
визнав в повному обсязі та просив
відмовити в його задоволенні. Зазначав,
що позивачем не доведений
причино-слідчий зв'язок між
протиправними діями відповідача та
хворобами позивача. Надалі представник
відповідача в судове засідання не
з'явився, про час, день та місце
судового засідання повідомлений
належним чином заяву про розгляд
справи суду не надав, поважність
причини неявки не довів, в зв'язку з чим
справа розглядається в порядку
заочного розгляду відповідно до Ухвали
суду від 18.03.2014р.
Свідок ОСОБА_3 суду показав, що він є
керівником КП «Житловик» на якому, н
посаді водія працює ОСОБА_1. 17 січня 2010
року, в першої половині дня, він дав
завдання позивачу посипати ділянку
проїжджої частини дорогу, на якої
ожеледиця. Через деякий час йому
зателефонував ОСОБА_1 та попросив
під'їхати до нього та подивитися на
пригоду. По дорозі до ОСОБА_1 свідок
побачив, що в протилежному напрямку їде
ОСОБА_2 на своєму автомобілі марки ВАЗ,
який зупинився та сказав свідку що
потрібно навчати робітників привільно
посипати дорогу. Після цього свідок
продовжив рух та на перехресті побачив
машину комунгоспу, яка стояла на
узбіччі. За кормом сидів ОСОБА_1, його
обличчя було в крові та він прикривав
руками нижню частину свого обличчя
(ніс та рот). На обличчі позивача свідок
побачив розбиту губу, відсутність зубу
та кров, також кров була на куртці
позивача. Свідку здалося, що позивач
втрачає свідомість, тому він викликав
іншого водія, а сам повіз ОСОБА_1 до
лікарні. При первинному огляді лікар
діагностував у позивача струс
головного мозку та направив його до
неврологічного відділення. Також
свідок повідомив родину позивача про
його стан та місцезнаходження. Зі слів
ОСОБА_1 свідку стало відомо, що під час
посипання дороги, до позивача під'їхав
ОСОБА_2, вийшов з свого автомобіля,
підійшов до кабіни автомобіля, яким
керував ОСОБА_1, та наніс останньому
удар в обличчя. Причиною дій
відповідача стало попадання мілкого
гравію, яким посипалася дорога, на
автомобіль відповідача. Зазначав, що в
день події ОСОБА_1 прийшов на роботу без
будь-яких пошкоджень. Також вказував,
що після вказаних подій позивач
будь-яких інших ушкоджень в інший час
не отримував. Після цього випадку
ОСОБА_1 лікувався та на цей час
періодично звертається за медичною
Свідок ОСОБА_4 суду показала, що вона є
рідною донькою ОСОБА_1. В січні 2010 року
(біль точну дату не пам'ятає), до неї на
роботу приїхав ОСОБА_3 та повідомив, що
її батька побили та він знаходиться в
лікарні. Вона одразу поїхала в лікарню
де побачила, що батька знаходиться в
палаті під капельницею, у нього була
сильно розбита нижня губа (з
внутрішнього боку губи велика рана),
вибитий один зуб знизу, кров на
обличчі, а також його одяг - кофта та
куртка були в крові. Зі слів батька їй
стало відомо, що коли він посипав
дорогу, то невідомий (на той час)
чоловік, який їхав на своєму
автомобілі, зупинив автомобіль батька,
підійшов до кабіни та вдарив батька в
обличчя. На час події батька не був
знайомий з відповідачем, його особу
встановлено пізніше. Під час
перебування в лікарні відповідач до
батька не приходив, вартість лікування
не відшкодовував. Надалі відповідач
також не відшкодував витрати, що
пов'язані з лікуванням батька. На цей
час протезування зубу не зроблено,
оскільки у батька не має на це грошей.
Після нанесених тілесних ушкоджень
батько лікувався в лікарні, та після
цього випадку його стан здоров'я
погіршився, стали турбувати головні
болі, запаморочення та піднявся тиск,
вин періодично звертається за медичною
допомогою. За два-три дні до зазначених
подій, свідок бачила батька, будь-яких
пошкоджень у нього не було. Також
зазначала, що одяг в якій батько був
одягнутий в день подій, не відправся
від крові, тому його викинули.
Суд заслухавши учасників процесу,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності та взаємозв'язку, прийшов до
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що органами
досудового слідства ОСОБА_2
звинувачувався в скоєнні злочину,
передбаченому ч.1 ст. 296 КК України, а
саме, що він 17 січня 2010 року біля 11:30
год., рухаючись на своєму автомобілі
вул. Яцковського в м.
Верхньодніпровську Дніпропетровської
області, поблизу перехрестя зазначеної
вулиці з вулицею Петровського побачив
рухавшийся на зустрічному напрямку
автомобіль марки КО-713 (ЗИЛ), який
належав КП «Житловик». Після чого
ОСОБА_2 проїхав його, зупинився,
розвернувся, догнав зазначений
автомобіль, зупинив свій автомобіль,
таким чином, що перепинив рух
автомобіля ЗИЛ, вийшов із свого
автомобіля, підійшов до автомобіля ЗИЛ,
відчинив його двері та, маючи намір,
спрямований на хуліганські дії,
скориставшись нікчемним приводом,
безпричинно, з хуліганських мотивів,
грубо порушуючи громадський порядок та
виражаючи явну неповагу до суспільства
та загальноприйнятим нормам моралі, з
особливою зухвалістю, умисно наніс
один удар кулаком правої руки ОСОБА_1,
якій керував автомобілем ЗИЛ, в область
обличчя, чим спричинив останньому
легкі тілесні ушкодження у вигляді
закритої черепно-мозкової травми з
сінцем та подряпиною на обличчі, раною
на слизистій поверхні губи, що
супроводжувалося явищем струсу
головного мозку, з короткочасним
розладом здоров'я, викликавши розлад
здоров'я біля 6, але менше 21 дня.
Постановою Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 28 лютого 2013 року, ОСОБА_2
звільнено від кримінальної
відповідальності за ч.1 ст. 296 КК
України, в зв'язку з закінченням строку
Відповідно до ч.2 п.1, п.2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
23.12.2005р. № 12 «Про практику застосування
судами України законодавства про
звільнення особи від кримінальної
відповідальності», закриття
кримінальної справи зі звільненням
від кримінальної відповідальності
можливе лише в разі вчинення особою
суспільно небезпечного діяння, яке
містить склад злочину, передбаченого
КК, та за наявності визначених у законі
правових підстав, вичерпний перелік
яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК, а саме: у
випадках, передбачених цим Кодексом, а
також на підставі закону України про
амністію чи акта помилування.У
Загальній частині КК ( 2341-14 )
передбачено, зокрема, такі випадки
звільнення особи від кримінальної
відповідальності: 1) у зв'я зку з
дійовим каяттям (ст. 45); 2) у зв'язку з
примиренням винного з потерпілим (ст.
46); 3) з передачею особи на поруки (ст. 47);
4) у зв'язку зі зміною обстановки (ст. 48);
5) у зв'язку із закінченням строків
давності (ст. 49); 6) неповнолітньої
особи із застосуванням примусових
заходів виховного характеру (ч. 1 ст.
97); 7) неповнолітньої особи у зв'язку із
закінченням строків давності (ст. 106); 8)
на підставі закону України про
амністію (ст. 86); 9) на підставі акта
помилування (ст. 87). В усіх перелічених
випадках особу можна звільнити від
кримінальної відповідальності лише за
наявності визначених у КК умов і
підстав. При вирішенні питання про
звільнення особи від кримінальної
відповідальності суд (суддя) під час
попереднього, судового, апеляційного
або касаційного розгляду справи
повинен переконатися (незалежно від
того, надійшла вона до суду першої
інстанції з відповідною постановою чи
з обвинувальним висновком, а до
апеляційного та касаційного судів - з
обвинувальним вироком), що діяння, яке
поставлено особі за провину, дійсно
мало місце, що воно містить склад
злочину і особа винна в його вчиненні,
а також що умови та підстави її
звільнення від кримінальної
відповідальності передбачені КК.
Тільки після цього можна постановити
(ухвалити) у визначеному КПК
порядку відповідне судове рішення.
Ухвалити рішення про звільнення
особи від кримінальної
відповідальності можна лише за
наявності її згоди на закриття справи з
відповідної підстави.
Отже звільнення відповідача від
кримінальної відповідальності за
нереабілітуючих підстав, встановлює
доведеність наступних обставин:
здійснення відповідачем винного
протиправного діяння, при обставинах
зазначених в описової частині
Постанови суду - хуліганства, з
нанесенням тілесних ушкоджень
позивачу, та не підлягає доведенню в
силу ст.. 61 ЦПК України.
Відповідно до Витягу з історії
хвороби №267/26 ОСОБА_1 з 17.01.2010р. по
02.02.2010р. знаходився на стаціонарному
лікуванні в неврологічному відділенні
Верхньодніпровської ЦРЛ з приводу:
закрита черепно-мозкова травма (ЧМТ),
струс головного мозку, забій м'яких
тканій лобу, обличчя, носа, губ та зубів.
Зі слів хворого побитий на роботі.
Проведення обстеження. Призначене
лікування: пірацетам, лазікс,
етамзілат, анальгін, димедрол,
аміназин, гліцин, нейроном, фламидез,
нейровітан, енап. Рекомендовано,
зокрема, спостереження лікаря
кардіолога та невролога (а.с.4).
Відповідно до наданих позивачем
доказів витрат, пов'язаних з
обстеженням та лікуванням, а саме
фіскальних чеків та квитанцій,
загальна сума витрат у 2010 році складає
431грн. 59 коп. (а.с.21,23,24)
Також, як убачається із змісту
амбулаторної картки позивача протягом
2012 року він продовжував лікування у
лікарів терапевта та невролога з
відповідними обстеженнями та
призначенням ліків. Проте оскільки
позивачем не надано доказів витрат на
придбання призначених ліків, то суд
приймає до уваги лише вартість проїзду
до лікарні м. Дніпропетровська, де
проводилося обстеження позивача на
загальну суму 72 грн.(а.с. 21).
Згідно Витягу з історії хвороби №2340/302
ОСОБА_1, знаходився на стаціонарному
лікуванні в неврологічному відділенні
КУ ВЦРБ «ДОС» з 30.05.13р. по 10.06.13р. з
приводу: ДЕП ст..сложного ґенезу
(посттравматичного та судинного) на
фоні наслідків ЧМТ (2010р.),
астено-вегетативний та
вестибуло-атаксичний синдроми. Ан.
хвороби: хворіє з 2010 року, коли переніс
ЧМТ, страждає ГБ, періодично лікується.
Поступив на лікування в зв'язку з
погіршенням стану. Призначене
лікування: реосорбілакт,
пентоксифиллин, тіоцетам, л-лизин
есцинат, фіз..р-р, гліцин, неофітам,
седавіт, вестинорм, оксибрал, имет.
Рекомендовано, зокрема: спостереження
лікаря невролога, відновне лікування
не менш двох разів на рік (а.с. 5).
Відповідно до наданих позивачем
доказів витрат, пов'язаних з
обстеженням та лікуванням, а саме
фіскальних чеків та квитанцій,
загальна сума витрат у 2013 році складає
934 грн. 98 коп. (а.с.22,25,26).
Згідно з Листом ТОВ «Вітокс», згідно з
прайс-листом приватного
стоматологічного кабінету ТОВ
«Вітокс», загальна вартість зубного
протезу з коронкою складає 800 грн. (а.с.
В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позивачем вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.. 22 ЦК України (Відшкодування
збитнів та інші способи відшкодування
майнової шкоди), особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками, зокрема, є:
витрати, які особа зробила або мусить
зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).
Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.

Враховуючи доведеність вчинення
відповідачем злочину з нанесенням
позивачу тілесних ушкоджень; наявність
витрат, пов'язаних з лікуванням
зазначених тілесних ушкоджень, то,
позовні вимоги в частині відшкодування
шкоди підлягають задоволень в розмірі
2240,57 грн.( 1440,47грн. витрати пов'язані з
обстеженням та придбанням ликів за
2010-2013рр. + 800 грн. - витрати пов'язані з
протезуванням зубів).

Суд не приймає до уваги ствердження
представника відповідача про
відсутність доказів, що підтверджують
взаємозв'язок з лікуванням позивача у
2013 році з отриманими у 2010 році
тілесними ушкодженням, оскільки як
убачається із медичних документів
позивач отримав у 2010 році, зокрема
черепно-мозкову травму. У виписці з
медичної карти за 2013 рік зазначено, що
хвороба виникла на фоні наслідків ЧМТ
(2010р.). Доказів, що позивач отримував у
2010 році інші черепно-мозкові травми,
при інших обставинах, суду не надано.

Також підлягає задоволенню позовні
вимоги в частині стягнення моральної
шкоди, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Така шкода, виходячи з п. 1 і п. 2 ч. 2
ст. 23 ЦК України може проявлятися у
фізичному болі та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
ушкодженням здоров'я та у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України
моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України
встановлено, що моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її заподіяла, за наявності її вини.

Враховуючи обставини справи, суд
приходить до висновку про наявність у
позивача моральних переживань,
нервових потрясінь та почуття болю та
страху у зв'язку з нападом та
отриманими тілесними ушкодженнями. У
зв'язку з характером і глибиною
душевних, емоційних, моральних
страждань, які переніс позивач, в
результаті отриманих тілесних
ушкоджень, перебування у лікарні та
необхідність лікування на протязі
декількох років, об'єктивно і вимушено
відбулися негативні зміни в його
життєвих стосунках, тому ґрунтуючись
на принципах розумності та
справедливості суд вважає, що заявлена
сума 5000 гривень в якості компенсації
моральної шкоди є співмірною та
обґрунтованою.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Враховуючи, позивача звільнено від
сплати судового збору, то він підлягає
стягненню з відповідача на користь
держави в сумі 487 грн. 20 коп. (243,60 грн. - з
вимоги майнового характеру + 243,60 грн. з
вимоги немайнового (моральна шкода)
характеру)

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 214-215,217-218
ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
злочину, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_2; ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1
(зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1)
2240 (дві тисячі двісті сорок) грн. 57 коп.
відшкодування матеріальної шкоди, та
5000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп.
відшкодування матеріальної шкоди, а
всього 7240 (сім тисяч двісті сорок) грн.
57 коп.

В решті позову, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_2; ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) на користь держави
судовий збір 487 (чотириста вісімдесят
сім) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
за письмовою заявою відповідача
поданою протягом десяти днів з дня
отримання копії заочного рішення до
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області. У разі
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення заочне рішення
може бути оскаржено відповідачем в
загальному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
області в 10-денний строк з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Н.А. Трофимова