АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №2/686/480/14
Провадження №22-ц/792/970/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

у складі: головуючого судді
Купельського А.В.,

суддів: Фанди В.П., Варвус Ю.Д.,

при секретарі: Дорощук
О.М.

з участю: апелянтів ОСОБА_1 його
представника ОСОБА_2, та представника
облспоживспілки ОСОБА_3, позивачів
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, їх представника
ОСОБА_7,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1 та
Хмельницької обласної спілки
споживчих товариств на рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
17 березня 2014 року, по справі за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_1,
Хмельницької обласної спілки
споживчих товариств, виконавчого
комітету Хмельницької міської ради та
управління житлово-комунального
господарства Хмельницької міської
ради про визнання незаконним та
скасування рішення, визнання недійсним
та скасування свідоцтва про право
власності на житловий будинок і
визнання недійсним договору
купівлі-продажу нежитлового
приміщення,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2010 року, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
звертаючись до суду з вказаним позовом,
зазначали, що вони є власниками квартир
№8, № 4 та № 17 по АДРЕСА_1. Набуваючи
право власності на квартири, вони також
набули право власності на опорні
конструкції будинку та допоміжні
приміщення, в тому числі на підвальне
приміщення пропорційно часткам
квартир, що перебувають у їх власності.

Позивачі вказують, що згідно рішення
виконавчого комітету

Хмельницької міської ради № 164 від 30
березня 1999 року, даний будинок передано
у власність Хмельницької обласної
спілки споживчих товариств, окрім
квартири № 26. Проте, не було враховано,
що на частину квартир у цьому будинку
вже були видані свідоцтва про право
власності, у т.ч. на квартиру ОСОБА_6

24 липня 2006 року облспоживспілка
відчужила підвальне приміщення на
користь ОСОБА_1, шляхом укладення
договору купівлі-продажу нежитлового
приміщення, а саме підвалу площею 86,1 м.
кв. по АДРЕСА_1,
________________________________________________________________________
__

Головуючий у першій інстанції: Карплюк
О.І. Провадження № 22-ц/792/970/14

Доповідач: Купельський А.В.
Категорія:2,19,20,57

АДРЕСА_1. Позивачі зазначають, що на
момент укладення цього договору,
окремо в будинку нежитлові приміщення
не визначались і право власності на них
облспоживспілкою не оформлялось, тобто
підвальне приміщення є спільною
сумісною власністю всіх співвласників
приміщень будинку. Підвал, який було
продано ОСОБА_1 відноситься саме до
допоміжних приміщень, оскільки через
нього проходять комунікації будинку, а
самі приміщення призначені для
забезпечення експлуатації будинку та
побутового обслуговування мешканців
будинку, а також знаходяться інженерні
комунікації всього будинку.

У зв'язку з цим, позивачі просили суд
визнати недійсним та скасувати:
рішення виконавчого комітету
Хмельницької міської ради від 30
березня 1999 року № 164; свідоцтво від 19
квітня 1999 року про право власності на
житловий будинок, видане Хмельницькій
обласній спілці споживчих товариств;
договір купівлі-продажу нежитлового
приміщення підвалу площею 86,1 м. кв. по
АДРЕСА_1.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду позов задоволено. Визнано
незаконним та скасовано рішення
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради від 30 березня 1999 року № 164
про оформлення права власності за
Хмельницькою обласною спілкою
споживчих товариств на житловий
будинок АДРЕСА_1.

Визнано недійсним та скасовано
свідоцтво про право власності
Хмельницької обласної спілки
споживчих товариств на вказаний
житловий будинок, видане Хмельницьким
міським управлінням
житлово-комунального господарства 19
квітня 1999 року.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу нежитлового
приміщення підвалу площею 86,1 кв. м., що
знаходиться у зазначеному будинку,
укладений 24 липня 2006 року між
Хмельницькою обласною спілкою
споживчих товариств та ОСОБА_1

Не погоджуючись з таким рішенням,
ОСОБА_1 та Спілка споживчих товариств в
апеляційних скаргах просять його
скасувати та ухвалити нове, яким у
позові відмовити.

Апелянти вважають, що рішення є
незаконним, необґрунтованим, прийняте
з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

ОСОБА_1 посилається на те, що судом не
взято до уваги пропущення позивачем
строку позовної давності.

Також зазначає, що позивачами не надано
доказів, що вони мали відокремлені,
розмежовані, облаштовані для
користування приміщення, якими вони
розпоряджались.

Спілка споживчих товариств у своїй
апеляційній скарзі зазначає, суд не
прийняв до уваги, що рішення
виконавчого комітету прийняте на
законних підставах, оскільки будівля
по АДРЕСА_1 була збудована як
гуртожиток Хмельницького
кооперативного технікуму за кошти
облспоживспілки, на земельній ділянці,
виділеній їй міською радою.

Також, апелянт зазначає, що підвальні
приміщення протягом всього часу
використовувались спілкою, тому у
користування чи власність власникам
квартир не передавались.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
ознайомившись з доводами апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційні скарги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Власникам квартири у дво або
багатоквартирному житловому будинку,
відповідно до ч. 2 ст.382 ЦК України,
належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне,
сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке
обслуговує більше однієї квартири, а
також споруди, будівлі, які призначені
для забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників нежитлових
приміщень, які розташовані у житловому
будинку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 10 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» власники квартир
багатоквартирних будинків та житлових
приміщень у гуртожитку є
співвласниками допоміжних приміщень у
будинку чи гуртожитку, технічного
обладнання, елементів зовнішнього
благоустрою і зобов'язані брати участь
у загальних витратах, пов'язаних з
утриманням будинку і прибудинкової
території відповідно до своєї частки у
майні будинку чи гуртожитках.
Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і
т. ін.) передаються у власність
квартиронаймачів безоплатно і окремо
приватизації не підлягають.

Допоміжні приміщення
багатоквартирного будинку, відповідно
до ст. 1 Закону України, від 29.11.2001, №
2866-III "Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" є
приміщення, призначені для
забезпечення експлуатації будинку та
побутового обслуговування мешканців
будинку (сходові клітини, вестибюлі,
перехідні шлюзи, позаквартирні
коридори, колясочні, кладові,
сміттєкамери, горища, підвали, шахти і
машинні відділення ліфтів,
вентиляційні камери та інші технічні
приміщення); житловий комплекс - єдиний
комплекс нерухомого майна, що
утворений земельною ділянкою в
установлених межах, розміщеним на ній
жилим багатоквартирним будинком або
його частиною разом із спорудами та
інженерними мережами, які утворюють
цілісний майновий комплекс; загальне
майно - частина допоміжних приміщень
житлового комплексу, що можуть
використовуватися згідно з їх
призначенням на умовах, визначених у
статуті об'єднання (кладові, гаражі, в
тому числі підземні, майстерні тощо),
нежиле приміщення - приміщення, яке
належить до житлового комплексу, але не
відноситься до житлового фонду і є
самостійним об'єктом цивільно-правових
відносин.

Судом встановлено, і це
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_5 є співвласником квартири № 4,
ОСОБА_4 - квартири № 8 та ОСОБА_6 -
квартири № 17, що по АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 10, 11,
9).

Рішенням виконавчого комітета
Хмельницької міської ради від 30
березня 1999 року №164 оформлено право
власності за Хмельницькою обласною
спілкою споживчих товариств на
зазначений житловий будинок, окрім
квартири № 26 (т. 1 а. с. 15).

На підставі вказаного рішення 19 квітня
1999 року Хмельницьким міським
управлінням житлово-комунального
господарства видано відповідне
свідоцтво про право власності
Хмельницької обласної спілки
споживчих товариств на даний житловий
будинок в цілому (т. 1 а. с. 16).

Як вбачається з повідомлення БТІ № 636960
від 23 лютого 2011 року, ОСОБА_9
приватизував квартиру № 14, що у будинку
за вказаною адресою, в 1997 році, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_6,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
приватизували відповідно квартири №№
2,7,9,17,19 в 1998 році, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24 приватизували квартиру № 18 у
тому ж будинку в лютому 1999 року (т. 1 а. с.
14).

Крім того, 24 липня 2006 року між
Хмельницькою обласною спілкою
споживчих товариств та ОСОБА_1 укладено
договір купівлі-продажу, згідно якого
останній отримав у власність нежитлове
приміщення підвалу площею 86,1 кв. м., що в
будинку АДРЕСА_1 (т. 1 а. с.17-18).

Згідно технічного паспорту, складеного
БТІ 10 серпня 2006 року, приміщення, у
зазначеному будинку, яке придбав
ОСОБА_1 - є підвалом (т. 1 а. с. 19).

За висновком судового експерта
нежитлове приміщення, підвал будинку
АДРЕСА_1 є допоміжним, через нього
проходять мережі тепло, водопостачання
та каналізації загального
користування. Позивачі позбавлені
можливості вільно користуватись
частиною вищезазначених комунікацій (
т. 2 а. с. 125 - 194) .

Задовольняючи позов, суд виходив з
того, що виконавчий комітет
Хмельницької міської ради, прийнявши
відповідне рішення про оформлення
права власності за Хмельницькою
обласною спілкою споживчих товариств
на житловий будинок АДРЕСА_1, та
Хмельницьке міське управління
житлово-комунального господарства,
видавши відповідне свідоцтво про право
власності Хмельницької обласної
спілки споживчих товариств на даний
житловий будинок в цілому, порушили
право власності вищезгаданих осіб, які
приватизували його до прийняття та
видачі спірного рішення та свідоцтва.
Крім того, суд обґрунтовано виходив з
того, що Хмельницька обласна спілка
споживчих товариств не вправі була
укладати спірний договір
купівлі-продажу, оскільки підвал є
допоміжним нежитловим приміщенням, а
тому право власності на нього належить
власникам квартир.

З таким висновком погоджується колегія
суддів апеляційного суду.

Крім того, відповідачі не надали
доказів, що при оформленні рішення про
передачу права власності на спірний
будинок, у тому числі і підвал за
Хмельницькою обласною спілкою
споживчих товариств та при продажі
зазначеного підвалу була отримана
згода позивачів, що у Хмельницької
обласної спілки споживчих товариств є
окремий документ на право власності на
підвал у житловому будинку АДРЕСА_1, що
він є самостійним об'єктом
цивільно-правових відносин, що
позивачі мають вільний доступ до
комунікацій, що розташовані в підвалі.

Посилання ОСОБА_1, що судом не взято до
уваги пропущення позивачами строку
позовної давності не може бути
підставою для скасування рішення суду.
З позовної заяви позивачів вбачається,
що їм стало відомо про порушення їх
прав 2 квітня 2009 року, коли ОСОБА_1
звернувся до мешканців суміжних з
підвалом квартир про усунення перешкод
в користуванні підвалом. До суду
позивачі з позовом звернулись в жовтні
2011 року. Доказів, що позивачам було
відомо про порушення їх прав раніше
відповідачі не надали.

Матеріали справи спростовують
посилання ОСОБА_1 щодо невиконання
судом першої інстанції вказівки суду
касаційної інстанції про з'ясування чи
є спірне приміщення допоміжним, чи
нежитловим. Суд першої інстанції
обґрунтовано зробив висновок, що
підвал є нежитловим допоміжним
приміщенням. Зазначений висновок
підтверджено висновком експерта, що
проводив судову будівельно - технічну
експертизу.

Посилання Спілки споживчих товариств
що, суд не прийняв до уваги, що рішення
виконавчого комітету прийняте на
законних підставах, оскільки будівля
по АДРЕСА_1 була збудована як
гуртожиток Хмельницького
кооперативного технікуму за кошти
облспоживспілки, на земельній ділянці,
виділеній їй для цих цілей міською
радою не може бути підставою для
скасування рішення суду.

До оформлення права власності на
будинок за спілкою, частина позивачів
вже стали власниками квартир у цьому
будинку де проживали .

Необґрунтованим є посилання спілки, що
підвальні приміщення протягом всього
часу використовувались спілкою, у
користування чи власність власникам
квартир не передавались, тому вони не
можуть бути власниками цього
приміщення.

Зазначене посилання суперечить ст. 382
ЦК України та ст. 10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду».

Інші доводи апеляційної скарги,
ретельно досліджені судом, висновків
суду не спростовують і не дають підстав
вважати, що судом допущені порушення
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне,
обґрунтоване, відповідає обставинам
справи, постановлене з дотриманням
вимог процесуального права, колегія
суддів не вбачає підстав для його
скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та
Хмельницької обласної спілки
споживчих товариств відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 17 березня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду
А.В. Купельський