Справа № 201/8506/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК
України/

24 вересня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого
судді

Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів та
додаткових витрат на дитину, -

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2014 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, дружини до
досягнення дитиною трирічного віку та
додаткових витрат на утримання дитини.
В обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що з 16 липня 2010 року
вона перебуває у шлюбі з відповідачем.
Від цього шлюбу у них народилася донька
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина від
народження проживає з позивачем та
знаходиться на її утриманні. Донька
народилася недоношеною з низькою масою
тіла та після реанімаційних заходів у
пологовому будинку була переведена у
відділення анестезіології та
інтенсивної терапії новороджених
Дніпропетровської дитячої міської
клінічної лікарні № 3 ім. проф. М.Ф.
Руднєва. Дитина знаходилася у важкому
стані, перебувала у відділенні
патології новороджених зазначеної
лікарні. Відповідач ухиляється від
утримання доньки, матеріальної
допомоги добровільно не надає. Позивач
не має можливості працювати, оскільки
доглядає за дитиною. Тому ОСОБА_1
просить суд стягнути з відповідача
аліменти на утримання доньки в розмірі
1/4 частини від усіх видів його
заробітку та стягнути додаткові
витрати на утримання дитини в розмірі 1
866 грн. 69 коп., які нею були витрачені
на лікування доньки, а також стягнути з
відповідача аліменти на утримання
дружини в розмірі 1/4 частини від усіх
видів доходу до досягнення дитиною
трирічного віку.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, про день, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, надала до суду заяву про розгляд
справи без її участі, позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, не
заперечувала проти заочного розгляду
справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про причини неявки суду не
повідомив. Тому суд відповідно до
ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України з урахуванням
згоди позивача вважає за можливе
провести заочний розгляд справи.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими
та таким, що підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Судом встановлено, що 16 липня 2010
року сторони уклали шлюб, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_3 від 16 липня 2010 року /а.с.12/.
Від цього шлюбу мають неповнолітню
доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 13/. З
листопада 2013 року сторони проживають
окремо, спільне господарство не ведуть.
Дитина проживає разом з позивачем та
знаходиться на її утриманні. Позивач не
працює, навчається на 5 курсі
Дніпропетровського університету імені
Альфреда Нобеля, стипендія не
нараховується, що підтверджується
копією довідки /а.с. 25/. Сторони не
змогли дійти згоди щодо участі батька в
утриманні доньки.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Згідно до ч.
3 ст. 181 СК України за рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) в твердій
грошовій сумі. У відповідності до ст. 182
СК України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини та
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина, інші обставини,
які мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України
дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення дитиною
трьох років.

Враховуючи викладене суд вважає
за необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача аліменти на утримання
доньки до досягнення нею повноліття
щомісячно у розмірі 1/4 частини від всіх
видів заробітку відповідача; стягнути
з відповідача аліменти на утримання
дружини в розмірі 1/6 частини від всіх
видів його заробітку щомісячно до
досягнення донькою трирічного віку.

Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Враховуючи вимоги ст. 191 СК
України, суд вважає необхідним
стягувати аліменти з відповідача на
користь позивача на утримання
неповнолітньої доньки з 03 липня 2014
року.

На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
чи є підстави допустити негайне
виконання судового рішення.

Частиною 1 статті 185 СК України
передбачено, що той з батьків, з кого
присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не була
подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові
витрати на дитину можуть фінансуватися
наперед або покриватися після їх
фактичного понесення разово,
періодично або постійно. Таким чином,
брати участь у додаткових витратах
зобов'язані обидва з батьків, незалежно
від того з ким з них проживає дитина,
оскільки Сімейний Кодекс України
виходить із принципу рівності прав й
обов'язків батьків.

Згідно виписки з історії хвороби,
ОСОБА_3 в період з 24 вересня 2013 року по 27
листопада 2013 року перебувала на
стаціонарному лікуванні у відділенні
патології новороджених
Дніпропетровської дитячої міської
клінічної лікарні № 3 ім. проф. М.Ф.
Руднєва /а.с.14-15/. У період перебування
доньки у лікарні на придбання ліків та
медичних виробів позивачем було
витрачено 3 199 грн. 51 коп., що
підтверджується копіями фіскальних
чеків /а.с. 17-19/.

Згідно копії витягу з
амбулаторної картки дитини, остання у
травні 2014 року хворіла на гостру
респіраторну вірусну інфекцію та
ринофарингит. Витрати на придбання
ліків у сумі 533 грн. 87 коп.
було понесено позивачем, що
підтверджується копією фіскального
чеку /а.с. 19/.

Враховуючи викладене та виходячи з
принципу рівності обов'язків батьків
щодо дитини, суд приходить до висновку
про необхідність задоволення позовних
вимог позивача про стягнення з
відповідача 1/2 понесених позивачем
додаткових витрат на утримання дитини
в сумі 1 866 грн. 69 коп.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин
справи та письмових доказів, з
урахуванням допустимості доказів та
узгодженістю і несуперечністю між
собою дають об'єктивні підстави
вважати, що позов підлягає частковому
задоволенню.

При таких обставинах суд вважає
за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково та стягувати з
відповідача ОСОБА_2 аліменти на
утримання доньки ОСОБА_3 на користь
матері ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини від
всіх видів його заробітку щомісячно,
але не менше 30% прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей відповідного
віку, до досягнення дитиною повноліття;
стягувати з відповідача ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 аліменти на її
утримання в розмірі 1/6 частини від всіх
видів його заробітку щомісячно до
досягнення донькою ОСОБА_3 трирічного
віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4; стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові
витрати на утримання дитини в сумі 1
866 грн. 69 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 169, 209, 212-215, 218, 226 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів та додаткових
витрат на дитину - задовольнити
частково.

Стягувати з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_2, інд.
номер НОМЕР_1, мешкає за адресою:
АДРЕСА_1), аліменти на утримання доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь матері
ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, інд. номер НОМЕР_2,
мешкає за адресою: АДРЕСА_2) в розмірі 1/4
частини від всіх видів його заробітку
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму, встановленого для дітей
відповідного віку, до досягнення
ОСОБА_3 повноліття, починаючи стягнення
з 03 липня 2014 року.

Допустити негайне виконання
рішення в межах суми платежу аліментів
за один місяць.

Стягувати з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_2,
інд. номер НОМЕР_1, мешкає за адресою:
АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_3, інд. номер НОМЕР_2, мешкає
за адресою: АДРЕСА_2) аліменти на
утримання дружини в розмірі 1/6 частини
від всіх видів його заробітку
щомісячно до досягнення ОСОБА_3
трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_2,
інд. номер НОМЕР_1, мешкає за адресою:
АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_3, інд. номер НОМЕР_2, мешкає
за адресою: АДРЕСА_2) додаткові витрати
на утримання дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 866 грн. 69
коп.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_2,
інд. номер НОМЕР_1, мешкає за адресою:
АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_3, інд. номер НОМЕР_2, мешкає
за адресою: АДРЕСА_2) сплачений
останньою судовий збір в розмірі 243 грн.
60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_2,
інд. номер НОМЕР_1, мешкає за адресою:
АДРЕСА_1) на користь держави судовий
збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Заочне рішення суду може бути
оскаржене позивачем протягом десяти
днів з дня проголошення рішення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська.

Суддя:

С.О. Демидова