Провадження № 6/761/2278/2014
У Х В А Л А

23 грудня 2014 року
м.Київ

Шевченківський районний суд м.Києва в
складі:

головуючого судді: Гриньковської
Н.Ю.,

при секретарі Ковтун А.В.

розглянувши подання Головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Селезньова Максима Олександровича,
заінтересована особа: ОСОБА_2 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України боржника ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

18 грудня 2014 року до Шевченківського
районного суду м.Києва надійшло
подання державного виконавця про
тимчасове обмеження та тимчасове
відмовлення у праві виїзду за межі
України гр.ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1 (далі - (боржник) до
виконання зобов'язань, покладених на
неї рішенням Приморського районного
суду м. Одеси від 16.12.2013 у справі №2-2373/11.

До провадження судді Шевченківського
районного суду міста Києва вказана
справа була передана 22 грудня 2014 року.

Свою заяву обґрунтовує тим, що на
виконанні у ВПВР ДВС України перебуває
виконавче провадження №41956660 з
примусового виконання виконавчого
листа №2-2373/11, виданого 20.01.2014
Приморським районним судом м.Одеси про
стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_2 ОСОБА_4 в
солідарному порядку на користь ПАТ «КБ
«Надра» заборгованості за кредитним
договором про надання кредитної лінії
з траншевим режимом кредитування №
05/09/2008/980-К716 від 08.09.2008 року у загальному
розмірі 19 452 681,58 грн.

Заявник вказує, що 11.02.2014 державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
№41956660 з виконання вказаного
виконавчого документу, відповідно до
якої боржнику встановлено семиденний
строк для добровільного виконання
вимог вказаного виконавчого документу,
яку направлено боржнику - для
виконання, стягувачу - до відома. Однак,
у встановлений строк для самостійного
виконання вимог виконавчого документу,
а також, на сьогоднішній день,
боржником не здійснено жодних дій для
погашення заборгованості, повністю або
частково. Заявник посилаючись на те, що
оскільки, боржником, на сьогоднішній
день, не виконано вимог виконавчого
документу, що може бути розцінено як
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на неї рішенням
суду, а тимчасові виїзди чи виїзд
боржника на постійне проживання за
межі України ускладнюють та можуть
зробити неможливим проведення
виконавчих дій, які можуть бути
проведені виключно за присутності
боржника, а також, враховуючи захист
прав та інтересів стягувача, просив
тимчасово обмежити виїзд за кордон та
тимчасово відмовити у виїзді за межі
України боржника ОСОБА_2

Представник заявника у судове
засідання не з'явився, сповіщений
належним чином про час та місце
слухання справи.

Розглянувши подання, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про те, що вказане подання задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

В силу ст.13 Загальної декларації прав
людини кожна людина має право вільно
пересуватися й обирати собі місце
проживання в межах любої держави. Кожна
людина має право залишати будь-яку
країну, включаючи свою власну, і
повертатися у свою країну.

Водночас, Закон України від 21.01.1994 року
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Так, п.5 ст.6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» передбачено, як
підставу для тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон ухилення особи
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Відповідно до п.п.3,5,11 ч.3 ст.11 Закону
України "Про виконавче провадження" від
21.04.1999 № 606-XIV зі змінами, державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право: з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну; накладати арешт на
майно боржника, опечатувати, вилучати,
передавати таке майно на зберігання та
реалізовувати його в установленому
законодавством порядку; викликати
фізичних осіб, посадових осіб з приводу
виконавчих документів, що знаходяться
у виконавчому провадженні, а в разі
неявки боржника без поважних причин
виносити постанову про його привід
через органи внутрішніх справ.

При цьому, згідно з п.18 ч.3 ст.11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Таким чином, аналіз перелічених норм
законів дає підстави стверджувати, що
необхідною умовою для застосування
видів тимчасового обмеження у виїзді
за кордон є встановлення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язань за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Звернувшись до суду з поданням, заявник
наголошував, що з дня відкриття
виконавчого провадження №41956660 з
примусового виконання виконавчого
листа №2-2373/11, виданого 20.01.2014
Приморським районним судом м.Одеси про
стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_2 ОСОБА_4 в
солідарному порядку на користь ПАТ «КБ
«Надра» заборгованості за кредитним
договором про надання кредитної лінії
з траншевим режимом кредитування №
05/09/2008/980-К716 від 08.09.2008 року у загальному
розмірі 19 452681,58грн., боржником не було
здійснено будь-яких дій, які б
спрямовувались на виконання вказаного
рішення суду, а тому наявні підстави
вважати, що боржник умисно ухиляється
від виконання вказаного рішення суду.
Тому, враховуючи, тимчасові виїзди чи
виїзд на постійне проживання за межі
України боржника, які ускладнюють та
роблять неможливим проведення
виконавчих дій, що можуть бути
проведені виключно за її присутності,
слід тимчасово обмежити та тимчасово
відмовити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України, оскільки такий захід впливу
може забезпечити повноту виконання
зобов'язань за вказаним вище
виконавчим документом.

Водночас, як вбачається з матеріалів
подання, заявником не надано жодного
доказу на підтвердження того, що
боржник свідомо ухиляється від
добровільного виконання своїх
зобов'язань за вказаним рішенням суду.

Крім того, в матеріалах подання
відсутні докази щодо виїзду ОСОБА_2 за
межі України чи виїзду на постійне
проживання за її межі. Також, не надано
будь-яких доказів наявності у боржника
документу для виїзду за кордон,
відкритих віз або інших доказів які б
свідчили про наміри боржника залишити
територію України. Адже, на
підтвердження вимог подання, додано
лише матеріали виконавчого
провадження які, зокрема, містять
запити заявника до державних
реєстраційних органів з приводу
отримання інформації щодо
встановлення належного боржнику
рухомого майна.

Інших доказів, передбачених ст.ст.58,59
ЦПК України, які б мали відношення до
подання державного виконавця, які б
підтверджували факт ухилення боржника
від добровільного виконання своїх
зобов'язань за рішенням суду, а також,
що боржник має намір виїхати за межі
України, суду не надано.

При цьому, суд звертає увагу, що
юридична санкція у вигляді тимчасового
обмеження особи боржника у праві
виїзду за кордон може бути застосована
не за наявності факту невиконання
боржником своїх зобов'язань, а при
дійсному ухиленні боржника від їх
виконання.

За приписами ч.1,3 ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 ЦПК.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

На підставі викладеного, а також з
урахуванням того, що заявником не
надано доказів, на підтвердження
обставин, викладених у поданні щодо
ухилення боржника від виконання свої
зобов'язань за рішенням Приморського
районного суду м.Одеси від 16.12.2013 у
справі №2-2373/11, а також, зважаючи на те,
що встановлення тимчасового обмеження
у праві виїзду для громадянки ОСОБА_2 є
прямим порушенням її конституційних
прав та свобод, суд дійшов висновку, що
у задоволенні подання слід відмовити.

Ні підставі викладеного та керуючись
57-60, 209, 210, 212, 377-1 ЦПК України, ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження,
суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні подання Головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Селезньова Максима Олександровича,
заінтересована особа: ОСОБА_2 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України боржника ОСОБА_2 -
відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва шляхом
подання через Шевченківський районний
суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а у разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя