Справа № 446/2408/13
Головуючий у 1 інстанції: Костюк У.І.
Провадження № 22-ц/783/5609/14
Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Берези В.І., Бойко С.М.,

за участі судового секретаря: Брикайло
М.В.,

у відсутності сторін, розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою ВДВС Кам'янка-Бузького РУЮ на
ухвалу Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 19
листопада 2013 року у справі за поданням
державного виконавця ВДВС
Кам'янка-Бузького РУЮ Зубик О.І. про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_3 з вилученням
паспортного документа чи без такого до
виконання своїх зобов'язань, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою
Кам'янка-Бузького районного суду
Львівської області від 19 листопада 2013
року в задоволенні подання відділу ДВС
Кам'янка-Бузького РУЮ Львівської
області про тимчасове обмеження ОСОБА_3
у праві виїзду за межі України
відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою,
ВДВС Кам'янка-Бузького РУЮ Львівської
області оскаржило таку в апеляційному
порядку. В обґрунтування апеляційної
скарги посилається на те, що ухвала є
незаконною та ухвалена з порушенням
норм процесуального права, зокрема
порушено вимоги ст.124 Конституції
України, ст.11 ЗУ «Про виконавче
провадження», ст.6 ЗУ «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України».

Просив ухвалу суду скасувати та
постановити нову ухвалу, якою
задовольнити подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Кам'янка-Бузького
районного управління юстиції про
вирішення питання про обмеження виїзду
з України ОСОБА_3 (а.с. 27-29).

Сторони у справі в судове
засідання не з'явилися, хоча належним
чином повідомлені про час та місце
розгляду справи, тому колегія суддів
приходить до висновку про можливість
розгляду справи у відсутності сторін
та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України
без здійснення фіксації судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
оскаржуваної ухвали в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених вимог
в суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Як вбачається із тексту
оскаржуваної ухвали суд першої
інстанції відмову у задоволенні
подання обґрунтовував відсутністю
доказів про те, що особа, про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України якої звернувся державний
виконавець Зубик О.І. має намір
ухилитися від виконання своїх
зобов'язань шляхом виїзду за кордон.
Крім цього, на думку суду, сам факт
наявної можливості перетину кордону
вказаною особою не може бути підставою
для обмеження його конституційних
прав.

Відповідно до статті 2 протоколу
№4 до Конвенції про захист прав людини
і основоположних свобод (ратифікований
Законом України 11 вересня 1997 р.) та
статті 17 Закону України «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини»
заходи щодо обмеження свободи
пересування повинні бути достатньо
виправдані суспільними інтересами в
демократичному суспільстві.

Відповідно до ст.33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.
Громадянин України не може бути
позбавленим права в будь-який час
повернутись в Україну.

Відповідно до ч.1 ст. 377-1 ЦПК
України питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Закону
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України"
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 6 Закону
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України"
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорту
у випадку, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням.

Відповідно до п.18 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець має право у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

З матеріалів справи вбачається,
що у ВДВС Кам'янка-Бузького РУЮ
перебуває на виконанні зведене
виконавче провадження № 39632256 про
стягнення з ПП «Агрофірма Маяк» на
користь ТзОВ «Компанія «Ніко-Тайс»
заборгованості за виконавчими
документами на загальну суму 28967, 92 грн.
Керівником ПП «Агрофірма Маяк» є
ОСОБА_3 (а.с.1-9).

Відмовляючи в задоволенні
подання державного виконавця про
тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві
виїзду за межі України, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що державним виконавцем не надано
належних доказів на підтвердження
факту ухилення боржника від виконання
зобов'язання.

Звертаючись до суду з поданням
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України, державний виконавець
не надав суду доказів того, що боржник
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього виконавчими
листами, та, що ВДВС вчинено всі дії,
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження», спрямовані на
відшкодування збитків, хоча в даному
випадку саме орган виконавчої служби
зобов'язаний довести суду, з наданням
відповідних матеріалів виконавчого
провадження, необхідність обмеження
конституційного права боржника щодо
вільного пересування за межі України.

Зокрема, державним виконавцем в
поданні не наведено доказів того, що
боржник вчиняє дії, спрямовані на
ухилення від виконання зобов'язання, та
які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання виконавчих листів. Саме лише
невиконання боржником зобов'язань
протягом строку, про що вказує
державний виконавець в поданні, не може
свідчити про ухилення боржника від
виконання покладених на нього
обов'язків.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, а тому
відсутні підстави для скасування
ухвали.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.2 ст.307,
п.1. ч.1 ст.312, ст. 313, п.4 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ВДВС
Кам'янка-Бузького РУЮ відхилити.

Ухвалу Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 19
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена до
Вищого Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі 20 днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий :
Штефаніца Ю.Г.

Судді:
Береза В.І.

Бойко С.М.