№ 2-1952-14
(№ 760-2023-14-ц)
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30. 01. 2014 року суддя Солом'янського
районного суду м. Києва - Бобровник О. В.
розглянувши заяву ОСОБА_1 - про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 - про визнання недійсним
заповіту, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 - про визнання недійсним
заповіту.

Одночасно позивачем була подана заява
про забезпечення позову, в якій позивач
просить суд накласти арешт на
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, яка зареєстрована за ОСОБА_5 на
підстав свідоцтва про право власності
на житло від 12. 07. 1994 року № 817.

Суд, вивчивши матеріали позовної
заяви, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Суд, вважає, що неприйняття заходів для
забезпечення позову, може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

У відповідності до ч.3 ст.152 ЦПК України
види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Відповідно до ч. 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 22
грудня 2006 року № 9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Встановлено, що позовні вимоги
полягають у визнанні недійсним
заповіту складеного від імені ОСОБА_5
на ім'я ОСОБА_2, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 11. 08. 2005
року.

За таких обставин, на думку суду,
існує вірогідність того, що у разі
відчуження відповідачем вказаного
майна це може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 - про забезпечення
позову по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 -
про визнання недійсним заповіту -
задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка
зареєстрована за ОСОБА_5 на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 12. 07. 1994 року № 817.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Згідно ст. 153 ЦПК України ухвала про
забезпечення позову виконується
негайно в порядку, встановленому для
виконання судових рішень

Оскарження ухвали про
забезпечення позову не зупиняє її
виконання, а також не перешкоджає
розгляду справи.

Особи, винні в порушенні заходів
забезпечення позову, несуть
відповідальність, встановлену законом.

Реквізити сторін виконавчого
провадження:

Позивач:

ОСОБА_1, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1.

Відповідач:

ОСОБА_2, (місце реєстрації та місце
проживання не відомо).

Третя особа:

Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвала про забезпечення позову
набирає законної сили з моменту її
постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду міста Києва через Солом'янський
районний суд міста Києва, шляхом
подання в п'ятиденний строк з дня
проголошення ухвали, заяви про
апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом десяти днів апеляційної
скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

Ухвала предґявляється до виконання
протягом одного року.

Суддя: