Справа №127/9935/14-ц
Провадження № 2/127/3871/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2014 року
Вінницький міський суд
Вінницької області

в складі головуючого судді Кашпрук
Г.М.,

секретаря Мироненко В.В.,

за участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом виконавчого комітету
Вінницької міської ради до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Вінницької
міської ради звернувся до Вінницького
міського суду Вінницької області з
цивільним позовом до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування жилим приміщенням, а
саме квартирою в гуртожитку АДРЕСА_1

Позов мотивований тим, що
гуртожиток, який розміщений у будинку
АДРЕСА_1 відноситься до об'єктів
комунальної власності територіальної
громади м. Вінниці, а обслуговуванням
даного будинку займається МКП «ЖЕК №
15». В ході перевірки відомостей,
викладених у листі начальника МКП ЖЕК
№ 15, встановлено, що згідно особового
рахунку НОМЕР_1 в квартирі НОМЕР_2 в
даному гуртожитку зареєстрована
відповідачка ОСОБА_2, яка на даний час
там не проживає, а проживають
квартиранти. 23.09.2013 року, 03.10.2013 року,
26.03.2014 року та 24.04.2014 року посадовими
особам МКП ЖЕК № 15 були складені акти в
присутності сусідів та мешканців
даного гуртожитку, які засвідчили
відсутність проживання відповідачки в
квартирі НОМЕР_2, і натомість
проживання сторонніх осіб. Зазначені
обставини і стали підставою для
звернення до суду із даним позовом.

В судовому засіданні представник
позивача за довіреністю Журавський О.А.
позов підтримав у повному обсязі з
підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачка та її представник за
договором про надання правової
допомоги адвокат ОСОБА_1 позов не
визнали, мотивуючи тим, що ОСОБА_2
жодного разу не змінювала своє місце
проживання, іншого житла у неї не має.
Тимчасову та періодичну відсутність за
вказаною адресою пояснила тим, що вона
доглядає своїх стареньких мати та
вітчима, що проживають у селі, а тому
постійно змушена час від часу на кілька
днів виїжджати до них. Відповідачка
також пояснила суду, що ніяких
квартирантів у своє помешкання в
гуртожитку вона не заселяла, хоча
дійсно, деякий час у квартирі разом з
нею проживала її племінниця ОСОБА_4

Заслухавши думку представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
оцінивши зібрані докази у їх
сукупності, суд прийшов до переконання
про відмову у задоволенні позову з
наступних підстав.

Згідно особового рахунку НОМЕР_1
на комунальну квартиру АДРЕСА_1, який
виданий МКП ЖЕК № 15, квартиронаймачем з
02.06.2004 року є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до довідки форми-3, виданої
МКП ЖЕК № 15 07.11.2013 року за № 3/53/Д, за
адресою квартира АДРЕСА_1
зареєстрована з 02.06.2004 року ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно листа КП «ВМБТІ» № 1633 від
23.09.2013 року, на підставі матеріалів
інвентаризаційної справи право
приватної власності на квартиру
АДРЕСА_1 ні за ким не зареєстровано.

Рішенням виконавчого комітету
Вінницької міської рад № 1366 від 09.09.2002
року затверджено акт
приймання-передачі у комунальну
власність територіальної громади
міста Вінниці в тому числі приміщення
гуртожитку АДРЕСА_1

Згідно акту обстеження житлового
фонду від 23.09.20013 року, складеного
посадовими особами Департаменту
житлового господарства ВМР зі слів
сусідів, ОСОБА_2 в кімнаті гуртожитку
НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_1 не проживає,
кімнату здає квартирантам.

Актом від 03.10.2013 року № 031013/54,
складеним комісією МКП ЖЕК № 15 в складі
майстра дільниці Уманець Л.Г. та юриста
Палюги І.В. засвідчено, що ОСОБА_2 не
проживає понад шість місяців за
адресою: АДРЕСА_1 квартира НОМЕР_2
(гуртожиток).

Актом від 26.03.2014 року № 260314/105,
складеним комісією МКП ЖЕК № 15 в складі
майстар Луба О.М. та юриста Кошелюка М.В.
засвідчено, що ОСОБА_2 понад шість
місяців не проживає в кімнаті НОМЕР_2
гуртожитку в будинку АДРЕСА_1,
натомість у кімнаті на час перевірки
проживала громадянка ОСОБА_4.

Актом від 24.04.20-13 року № 240414/123,
складеним комісією МКП ЖЕК № 15 в складі
майстра дільниці Уманець Л.Г. та юриста
Палюги І.В. засвідчено, що ОСОБА_2 понад
шість місяців не проживає у своїй
кімнаті НОМЕР_2 в гуртожитку АДРЕСА_1, у
якій проживає невідома молода особа
жіночої статі, що відмовилась від
підпису. В той же час у акті відзначено,
що присутні при його складанні сусіди з
квартир НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5
відмовились засвідчити даний акт через
дружні стосунки саме із ОСОБА_2

23.06.2014 року виконавчим комітетом
Очеретянської сільської ради
Погребищенського району Вінницької
області видано ОСОБА_2 довідку № 228,
згідно якої мати заявниці ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, її вітчим ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3, проживають у с. Очеретня. У
зв'язку із похилим віком та поганим
станом здоров'я, ОСОБА_7 та ОСОБА_8
потребують сторонньої допомоги, яку їм
надає ОСОБА_2

В ході судового розгляду були
допитані викликані в судове засідання
за клопотанням відповідачки свідки
ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_9, яка є рідною
донькою відповідачки, пояснила суду, що
основне місце проживання її матері
знаходиться саме у спірній кімнаті
гуртожитку, де вона зберігає всі свої
речі, іншого житла у неї нема. На даний
час ОСОБА_2 періодично змушена їздити у
село до її бабусі та дідуся - своєї
матері та вітчима, оскільки останні вже
старенькі і постійно хворіють, а тому
їм потрібна стороння допомога.

Свідок ОСОБА_10, яка є посадовою
особою МКП ЖЕК № 15 та сусідкою
відповідачки, пояснила суду, що вона
проживає у гуртожитку поряд із
кімнатою ОСОБА_2 з 2007 року і знає добре
останню саме як свою сусідку.
Підтвердила також, що ОСОБА_2 проживає у
кімнаті НОМЕР_2 гуртожитку і не
виїжджала звідти. Обставини підписання
акту, де вона зазначена як сусідка, не
пам'ятає, оскільки знала, що ОСОБА_2 з
кімнати не виїжджала.

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що
вона дійсно є племінницею відповідачки
ОСОБА_2, яка протягом 2013 року надала їй
можливість тимчасово разом із нею
проживати у кімнаті НОМЕР_2 в
гуртожитку на час пошуків постійної
роботи. Після того, як свідок знайшла
постійне місце роботи, вона почала
винаймати власне житло та переїхала з
належної тітці ОСОБА_2 кімнати у
гуртожитку.

В судовому засіданні надала також
пояснення свідок ОСОБА_5, яка була
викликана за клопотанням представника
позивача. Свідок ОСОБА_5 пояснила суду,
що вона є майстром дільниці в МКП ЖЕК №
15, і саме до її території
обслуговування відноситься гуртожиток
в будинку АДРЕСА_1 Також зазначила, що
знає добре ОСОБА_2 як особу, що проживає
в кімнаті НОМЕР_2 даного гуртожитку.
Обставини складання актів, які є в
матеріалах справи та були їй оголошені,
та в яких є її підписи, вона достеменно
не пам'ятає, тому що не була
безпосередньо присутньою під час їх
складання. Свідок зазначила, що акти,
складені юристом, вона могла підписати
згодом.

Статтею 71 ЖК УРСР передбачено, що
при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї
були відсутні з поважних причин понад
шість місяців, цей строк за заявою
відсутнього може бути продовжено
наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно статті 72 цього ж Кодексу,
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Відповідно до положень статті 57 ЦПК
України, доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Згідно статті 58 цього ж Кодексу,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Відповідно до статті 63 ЦПК
України, показання свідка - це
повідомлення про відомі йому
обставини, які мають значення для
справи. Не є доказом показання свідка,
який не може назвати джерела своєї
обізнаності щодо певної обставини.

Таким чином, враховуючи наявні у
справі письмові докази та показання
допитаних в судовому засіданні
свідків, на переконання суду, позов
виконавчого комітету є недоведеним.
Зокрема, свідки та посадові особи МКП
ЖЕК № 15, які складали та підписували
акти, що є підставою даного позову, в
судовому засіданні не змогли
підтвердити відсутність ОСОБА_2 за
вказаною адресою. Більше того, і свідок
ОСОБА_10, і свідок ОСОБА_5 нічого не
пам'ятають про обставини складання
даних актів безпосередньо на місці - у
кімнаті гуртожитку чи біля неї. Свідок
ОСОБА_5 навіть не заперечує, що акт
могла підписувати згодом, уже
заповнений юристом підприємства.

Свідок ОСОБА_4, проживання якої у
кімнаті гуртожитку зафіксовано актом
від 26.03.2014 року, підтвердила в судовому
засіданні, що її рідна тітка ОСОБА_2
дозволила їй тимчасово проживати разом
із нею у кімнаті на час пошуку
постійного місця працевлаштування,
після чого вона переїхала з гуртожитку.
Засвідчила також, що весь цей час
ОСОБА_2 постійно проживала у
гуртожитку. Такі ж покази фактично
надали й свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_10

Крім того, суд бере до уваги
пояснення відповідачки та надані нею
відповідні докази, зокрема довідку з
сільської ради, які пояснюють її
періодичну тимчасову відсутність у
кімнаті гуртожитку необхідністю
доглядати матір та вітчима, які мають
похилий вік та проживають у селі, а
відтак потребують стороннього догляду,
який і надає їм відповідачка.

За таких обставин, на думку суду,
поданих позивачем доказів не достатньо
для підтвердження обставин, викладених
у позовній заяві. Представник позивача
в судовому засіданні відповідних
клопотань щодо витребування інших
додаткових доказів, зокрема виклику ще
свідків, чиї підписи були у актах, не
заявляв. Відтак, позов до задоволення
не підлягає за недоведеністю.

Питання судових витрат суд
вирішує у відповідності до положень
статті 88 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР, ст. ст. 10, 15,
30, 57, 58, 60, 63, 88, 212Ю 214 - 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову виконавчого
комітету Вінницької міської ради до
ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з виконавчого комітету
Вінницької міської ради на користь
держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду Вінницької
області протягом десяти днів після
його проголошення, шляхом подачі
апеляційної скарги через суд першої
інстанції.

Суддя: