Справа №311/5471/13-ц
Провадження №2/311/80/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
Василівський районний суд Запорізької
області

у складі: головуючого судді
Носика М.А.

при секретареві:
Кудіновій В.І.

за участю: представника позивача
ОСОБА_1

представника
відповідача ОСОБА_2

третьої особи
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Василівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 міської ради Запорізької
області, третя особа, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору
ОСОБА_3, про визнання недійсним та
скасування державного акту на право
власності на земельну ділянку, та за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участі
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Державної
реєстраційної служби ОСОБА_5 районного
управління юстиції Запорізької
області, ОСОБА_5 державної нотаріальної
контори Запорізької області, ОСОБА_6,
Районного комунального підприємства
«ОСОБА_5 бюро технічної
інвентаризації» ОСОБА_5 районної ради
Запорізької області (надалі – РКП
«ОСОБА_5 бюро технічної
інвентаризації»), про визнання
частково недійсним свідоцтва про право
на спадщину та скасування державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, суд,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року до Василівського
районного суду Запорізької області
звернулася ОСОБА_4 із позовом до ОСОБА_5
міської ради Запорізької області.

У позовній заяві зазначено, що 31 жовтня
2013 року померла ОСОБА_7, яка за життя
зробила на ім'я ОСОБА_4 заповіт. 17 липня
2013 року ОСОБА_4 отримала Свідоцтво про
право на спадщину за заповітом, згідно
якого спадкове майно складається з
квартири №1, що знаходиться в житловому
будинку №7 по провулку Аптечному у м.
Василівка Запорізької області. Вказана
квартира складається з двох жилих
кімнат житловою площею 19.1 кв.м.,
загальною площею 28.9 кв.м., літньої кухні
позначеної літерою В та 1/2 частина
погребу Пг. Згідно з технічною
документацією, квартира знаходиться на
земельній ділянці 190.4 кв.м., яка
перебувала в користуванні ОСОБА_7 та
перейшла до позивачки як до спадкоємця.

Після оформлення спадщини, ОСОБА_4
звернулася до ОСОБА_5 міської ради із
заявою про надання дозволу на
приватизацію земельної ділянки за
адресою провулок Аптечний 7, на якій
розташовані успадковані об'єкти
нерухомості, однак їй було відмовлено
посилаючись на те, що земельна ділянка
приватизована ОСОБА_3

Приватизація ОСОБА_3 земельної ділянки,
на якій розташовані об’єкти
нерухомості, що належать ОСОБА_4,
порушує її право власності, постільки
позивачка не має можливості
користуватися погребом та ходити до
вбиральні.

При виготовлені плану земельної
ділянки, організація, яка виготовляла
план повинна була перевірити, чи
входять об'єкти нерухомості,
розташовані на земельній ділянці до
власності заявника ОСОБА_3

ОСОБА_3 не повідомив ОСОБА_7, що оформляє
земельну ділянку, і вона не

розуміла, що з нею узгоджують межі
земельної ділянки. Жодних підстав,
передбачених ст.120 ЗК України на
передачу у власність ОСОБА_3 земельної
ділянки, на якій розташовані належні
позивачці, а раніше ОСОБА_7, об'єкти
нерухомості, не було. Оформляючи
кадастровий план не організація яка
виготовляла технічну документацію, не
ОСОБА_5 міська рада, яка приймала
рішення, не з`ясувала, в чиїй власності
перебувають об'єкти нерухомості,
розташовані на земельній ділянці. У
ОСОБА_5 міській раді містилися
відомості в чийому користуванні
перебувала земельна ділянка, і що
згідно з кадастровим планом, за
квартирою №1 по провулку Аптечному, 7,
зовсім не залишилося земельної
ділянки.

Викладені обставини свідчать про грубі
порушення ОСОБА_5 міською радою норм
діючого законодавства, порушення прав
користувача земельної ділянки ОСОБА_7,
та незаконне позбавлення її земельної
ділянки.

Позивачка не має можливості
користуватися належним їй майном, її
права як власника порушені, тому
просить суд визнати недійсним та
скасувати Державний акт на право
власності на земельну ділянку за
адресою м. Василівка провулок Аптечний
7 на ім'я ОСОБА_3

Третя особа, яка заявляє самостійні
вимоги на предмет спору ОСОБА_3
звернувся із позовом до ОСОБА_4 У
позовній заяві зазначено, що згідно
договору купівлі-продажу від 10 березня
2004 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_6, як покупці за
договором, у рівних частках придбали у
приватну власність квартиру №2, що
складається із двох жилих кімнат,
загальною площею 33.4 кв.м., а також із
літньої кухні літ. «Б» та льоху літ.
«Пг», у будинку №7, по провулку
Аптечному у м. Василівка Запорізької
області.

На підставі рішення ОСОБА_5 міської
ради від 07 грудня 2005 року №55 ОСОБА_3
було виділено земельну ділянку за
вказаною вище адресою площею 0.0303 га та
встановлено межі ділянки в натурі.

Правовстановлюючі документи на
земельну ділянку у позивачки ОСОБА_4
відсутні. Наявність
правовстановлюючих документів на
домоволодіння не тягне визнання права
власності на земельну ділянку та не є
документами, що посвідчують право
власності особи на земельну ділянку.

При виготовлені технічної
документації межі належної ОСОБА_3
земельної ділянки, разом із придбаними
ним об'єктами нерухомості та
розташованими на даній земельній
ділянці, були погоджені з усіма
суміжними землекористувачами, в тому
числі із спадкодавцем ОСОБА_4 - ОСОБА_7С,
про що свідчить її підпис на
кадастровому плані земельної ділянки в
м. Василівка пров. Аптечний 7/2.

Спадкодавцеві ОСОБА_7 не належало право
власності або користування на 1/2
частину погребу за вказаною у
Свідоцтві про право на спадщину
адресою та прийнятої відповідачем.

ОСОБА_3 просить суд визнати частково
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, видане ОСОБА_4
державним нотаріусом ОСОБА_5 державної
нотаріальної контори Запорізької
області ОСОБА_8 17 липня 2013 року,
зареєстроване в реєстрі за №526, в
частині спадкування 1/2 частини погребу
літ. «Пг» та скасувати державну
реєстрацію права власності
відповідача на 1/2 частину погребу літ.
«Пг» за адресою: квартира №1, житловий
будинок №7, провул. Аптечний у м.
Василівка Запорізької області.

Ухвалою Василівського районного суду
Запорізької області від 22 липня 2014 року
провадження у справі за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_5 міської ради Запорізької
області, третя особа, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору
ОСОБА_9, про визнання недійсним та
скасування державного акту на право
власності на земельну ділянку, та за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участі
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Державної
реєстраційної служби ОСОБА_5 районного
управління юстиції Запорізької
області, ОСОБА_5 державної нотаріальної
контори Запорізької області, ОСОБА_6,
РКП «ОСОБА_5 бюро технічної
інвентаризації», про визнання частково
недійсним свідоцтва про право на
спадщину та

скасування державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, зупинено
до вирішення цивільної справи за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору Державна
реєстраційна служба ОСОБА_5 районного
управління юстиції Запорізької
області, приватний нотаріус ОСОБА_10,
Районне комунальне підприємство
«ОСОБА_5 бюро технічної
інвентаризації» ОСОБА_5 районної ради
Запорізької області, про визнання
частково недійсним договору
купівлі-продажу та скасування
державної реєстрації прав власності на
нерухоме майно, що знаходилася у
провадженні Василівського районного
суду Запорізької області.

Ухвалою Василівського районного суду
Запорізької області від 04 листопада 2014
року провадження у даній цивільній
справі відновлено.

Позивачка ОСОБА_4, яка належним чином
була повідомлена про час та місце
слухання справи, у судові засідання не
з`явилася.

Представник позивачки ОСОБА_1
підтримала первісний позов та просить
задовольнити за підставами, що
викладені у письмовій формі, заперечує
проти позову ОСОБА_9, вважає
необґрунтованою вимогу про визнання
частково недійним Свідоцтва про право
на спадщину за заповітом, видане на ім`я
ОСОБА_4

Представник відповідача ОСОБА_5
міської ради Запорізької області
ОСОБА_2 заперечує проти позову ОСОБА_4
та суду пояснила, що рішення ОСОБА_5
міської ради від 07 грудня 2005 року №55
винесене у відповідності до вимог
чинного земельного законодавства, що
діяло на час проведення приватизації
ОСОБА_3 та ОСОБА_11 земельної ділянки у
АДРЕСА_1, тому у задоволенні вимоги про
визнання недійсним та скасування
Державного акту на право власності на
земельну ділянку на ім`я ОСОБА_3 має
бути відмовлено.

Третя особа, яка заявляє самостійні
вимоги на предмет спору ОСОБА_3
підтримав свій позов та просить
задовольнити позовні вимоги. Разом з
тим вважає, що вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5
міської ради є необґрунтованими.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору РКП «ОСОБА_5 бюро технічної
інвентаризації» ОСОБА_12 у судовому
засіданні 07 липня 2014 року суду
пояснила, що під час інвентаризації
квартири АДРЕСА_2 помилково вказано про
приналежність до складу квартири
погрібу літ. «Пг» в цілому, оскільки він
перебував у спільному користуванні
квартир 1 та 2 вказаного будинку. У
наступні судові засідання ОСОБА_12 не
з`явилася.

Представники третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору Державної реєстраційної служби
ОСОБА_5 районного управління юстиції
Запорізької області, ОСОБА_5 державної
нотаріальної контори Запорізької
області, третя особа ОСОБА_6, у судові
засідання не з`явилися.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, оцінивши докази у їх
сукупності, суд вважає, що позовні
заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не підлягають
задоволенню виходячи з наступних
підстав:

Згідно Свідоцтва про право на спадщину
за заповітом, виданого 17 липня 2013 року,
державний нотаріус ОСОБА_5 державної
нотаріальної контори Запорізької
області ОСОБА_8 посвідчила, що на
підставі заповіту, спадкоємцем майна
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 31
жовтня 2012 року, є громадянка ОСОБА_4
Спадщина, на яку видано це свідоцтво
складається з квартири №1, що
знаходиться в житловому будинку №7 по
провулку Аптечному у м. Василівка
Запорізької області. Вказана квартира
складається з двох житлових кімнат,
житловою площею 19.1 кв.м., загальною
площею 29.9 кв.м., літня кухня В, ? частина
погребу Пг. Вказана квартира належала
спадкодавцю на підставі Свідоцтва про
право власності на житло, виданого
ОСОБА_5 міською радою 24 січня 2000 року.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими

особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню. Обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Рішенням Василівського районного суду
Запорізької області від 19 серпня 2014
року, що залишено без змін ухвалою
Апеляційного суду Запорізької області
від 08 жовтня 2014 року встановлено, що на
підставі реєстраційного свідоцтва на
домоволодіння від 19 травня 1984 року,
домоволодіння разом з належними до
нього будівлями і спорудами,
розташоване в м. Василівка, пров.
Аптечний, 7, були зареєстроване ОСОБА_5
виконавчим комітетом.

Згідно Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» наймачу ОСОБА_7 на підставі
Свідоцтва про право власності на житло
від 24 січня 2000 року передано у приватну
власність квартиру АДРЕСА_3; а наймачу
ОСОБА_13 та членам її сім’ї ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16 на підставі Свідоцтва
про право власності на житло від 24
січня 2000 року передано у приватну
власність в рівних долях квартиру
АДРЕСА_4.

Характеристики квартир, переданих у
власність та їх обладнання наведені у
Технічних паспортах, які є складовою
частиною свідоцтва. Згідно Технічних
паспортів на квартири, в них наведені
відомості про господарські будівлі і
споруди, які належать до відповідної
квартири, в обох вказана літня кухня
площею 9.4 кв.м. та погріб площею 4.4 кв.м.

10 березня 2004 року між ОСОБА_14, ОСОБА_13,
що діяли за себе особисто та як законні
представники малолітньої дочки
ОСОБА_15, ОСОБА_16, з одного боку, та
ОСОБА_3, ОСОБА_6, з іншого боку, укладено
договір купівлі-продажу, за яким
останні в рівних долях набули право
власності на квартиру АДРЕСА_5, що
складається з двох кімнат, а також
літньої кухні літ «Б», льоху літ. «Пг».

Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України, якщо
договір про відчуження майна підлягає
державній реєстрації, право власності
у набувача виникає з моменту такої
реєстрації.

З витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 23
березня 2004 року вбачається, що
проведено державну реєстрацію
договору купівлі-продажу квартири від
10 березня 2004 року.

Таким чином, ОСОБА_3, ОСОБА_6 у
встановленому законом порядку набули
право на зазначену квартиру і є
добросовісними набувачами.

Вказаним рішенням Василівського
районного суду від 19 серпня 2014 року
відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4
до ОСОБА_3, ОСОБА_6, треті особи –
Державна реєстраційна служба ОСОБА_5
районного управління юстиції,
приватний нотаріус ОСОБА_5 районного
нотаріального округу ОСОБА_10, РКП
«ОСОБА_5 бюро технічної
інвентаризації» про визнання частково
недійсним договору купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_6 від 09 березня 2004 року,
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_5 районного нотаріального округу
ОСОБА_10, зареєстрованого в реєстрі за
№355, та скасування державної
реєстрації права власності
відповідачів на погріб та літню кухню.

Згідно Державного акту про право
власності на земельну ділянку серії ЗП
№9144069, виданого на підставі рішення 37-ї
сесії 4 скликання ОСОБА_5 міської ради
від 07 грудня 2005 року за №55, ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 є співвласниками земельної
ділянки площею 0.0303 га., розташованої у
провулку Аптечному №7/2 у м. Василівка
Запорізької області, призначеної для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд. Акт зареєстровано в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №91.

Суд не вбачає підстав для визнання
недійсним та скасування Державного
акту на право власності на земельну
ділянку за адресою м. Василівка
провулок Аптечний 7 на ім`я ОСОБА_3

Після набуття права власності на
квартиру АДРЕСА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_6
звернулися до міської ради з заявою про
приватизацію земельної ділянки.

Відповідно до ч.2 ст.118 ЗК України
рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймаються у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що посвідчують розмір
земельної ділянки.

На замовлення ОСОБА_3 та ОСОБА_6 був
виготовлений кадастровий план
земельної ділянки. Відповідно до
Тимчасового порядку ведення
державного реєстру земель,
затвердженого Наказом Держкомзему від
02 липня 2003 року №174, який діяв на момент
приватизації земельної ділянки,
кадастровий план земельної ділянки -
графічний документ, що відображає межі
земельної ділянки з описом суміжних
землевласників і землекористувачів,
лінійні проміри між точками по межі
земельної ділянки, місце розташування
земельної ділянки, розміщення
об’єктів нерухомості, розташованих на
земельній ділянці. Кадастровий план
земельної ділянки складається за
результатами кадастрової зйомки.

Відповідно до ст.198 ЗК України
кадастрові зйомки - це комплекс робіт,
виконуваних для визначення та
відновлення меж земельних ділянок.
Кадастрова зйомка включає:

а)          геодезичне встановлення
меж земельної ділянки ;

б)          погодження меж з суміжними
власниками та землекористувачами;

в)          відновлення меж земельної
ділянки на місцевості;

г) встановлення          меж
частини земельної ділянки, які містять
обтяження та обмеження щодо
використання землі;

г`) виготовлення кадастрового плану.

На кадастровому плані земельної
ділянки АДРЕСА_8 є підпис власника
квартири №1 у вказаному будинку ОСОБА_7,
яким вона засвідчила свою згоду щодо
суміжної межі між земельними
ділянками. В зв’язку з тим, що
претензій з боку суміжних
землекористувачів з приводу меж між
земельними ділянками не виникло на
момент подачі документів ОСОБА_3 та
ОСОБА_6, ОСОБА_5 міською радою було
винесене рішення 37 сесії ОСОБА_5
міської ради 4 скликання від 07 грудня 2005
року №55 «Про передачу безоплатно в
спільну сумісну власність земельної
ділянки для обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд в м. Василівка, пров. Аптечний 7/2
гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_6Д.»

У своїй позовній заяві позивачка
ОСОБА_4 виклала ст.120 ЗК України зі
змінами, внесеними згідно із Законами
№ 997-Y від 27.04.2007 року, в редакції Закону
№1702-YI від 05.11.2009 року, тобто в тій
редакції яка почала діяти після
приватизації ОСОБА_3 та ОСОБА_6
земельної ділянки, бо рішення про
передачу у власність було прийнято у 2005
році.

При оформлені кадастрового плану та
при прийняті рішення про передачу у
власність земельної ділянки по пров.
Аптечному 7/2 до ОСОБА_5 міської ради
були надані документи, що земельна
ділянка була приватизована ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 під об’єктами нерухомості, які
зазначено в договорі купівлі-продажу
від 10 березня 2004 року, а саме під
житловими кімнатами, літньою кухнею (
літ Б) та льохом ( літ Пг). При цьому в
договорі не було зазначено, що саме
лише 1/2 частина льоху належить ОСОБА_3
та ОСОБА_6

Посилання ОСОБА_4 на те, що ОСОБА_5
міською радою грубо порушені норми
чинного законодавства є
необгрунтованими, поскільки при
приватизації земельної ділянки
сусідами ОСОБА_3 та ОСОБА_6, ОСОБА_7
погодила спільну межу,

про що свідчить її підпис на
кадастровому плані земельної ділянки,
а посилання ОСОБА_4 на те, що сама ОСОБА_7
зважаючи на похилий вік не знала, який
документ вона підписує, є її
припущенням та не підтверджується
жодним із доказів.

Крім того, частиною 1 статті 11 ЦПК
України визначено, що суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичний осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно Державного акту про право
власності на земельну ділянку,
співвласниками земельної ділянки
площею 0.0303 га., розташованої у провулку
Аптечному №7/2 у м. Василівка є ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 Позов ОСОБА_4 пред’явила лише до
ОСОБА_3

Підстави для визнання недійсним
вказаного Державного акта відсутні.

Виходячи з вище викладеного, суд вважає
необхідним відмовити у задоволенні
позову ОСОБА_4 про визнання недійсним
та скасування Державного акту на право
власності на земельну ділянку у м.
Василівка провулок Аптечний 7 на ім`я
ОСОБА_3

Разом з тим, суд також відмовляє у
задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4

Як вказано вище, ОСОБА_7 на підставі
Свідоцтва про право власності на житло
від 24 січня 2000 року передано у приватну
власність квартиру АДРЕСА_3; а наймачу
ОСОБА_13 та членам її сім’ї ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16 на підставі Свідоцтва
про право власності на житло від 24
січня 2000 року передано у приватну
власність в рівних долях квартиру
АДРЕСА_4.

Згідно Технічних паспортів на
квартири, які є складовою частиною
Свідоцтв, в них наведені відомості про
господарські будівлі і споруди, які
належать до відповідної квартири, і в
обох вказана літня кухня площею 9.4 кв.м.
та погріб площею 4.4 кв.м.

Тобто погріб, позначений літерами «Пг»,
перебував у спільній власності ОСОБА_7
та сім`ї ОСОБА_16.

Після смерті ОСОБА_7, квартиру АДРЕСА_9
успадкувала за заповітом ОСОБА_4
Квартира складається у тому числі з ?
погребу Пг.

Відповідно до ст.1301 ЦК України,
свідоцтво про право на спадщину
визнається недійсним за рішенням суду,
якщо буде встановлено, що особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування, а також в інших випадках,
встановлених законом.

ОСОБА_4 мала право на спадкування після
смерті ОСОБА_7, підстави для визнання
Свідоцтва про право на спадщину за
заповітом частково недійсним та
скасування державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, згідно ч.1
ст.215, ст.203 ЦК України, відсутні.

У зв’язку із відмовою у задоволенні
позовів, суд не стягує з відповідачів
понесені позивачами судові витрати по
сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст.10,60,88,209,212,215 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5
міської ради Запорізької області,
третя особа, яка заявляє самостійні
вимоги на предмет спору ОСОБА_3, про
визнання недійсним та скасування
державного акту на право власності на
земельну ділянку – відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
за участі третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Державної
реєстраційної служби ОСОБА_5 районного
управління юстиції Запорізької
області, ОСОБА_5 державної нотаріальної
контори Запорізької області,

ОСОБА_6, РКП «ОСОБА_5 бюро технічної
інвентаризації», про визнання частково
недійсним свідоцтва про право на
спадщину та скасування державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно – відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Запорізької області
через Василівський районний суд
Запорізької області протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
М.А. Носик