АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7796/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Демидова С. О. Доповідач -
Черненкова Л.А. Категорія 59
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Черненкової Л.А.

суддів - Дерев`янка
О.Г., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Бойко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу садового
товариства «Юг» на рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
24 липня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до садового товариства
«Юг», голови правління садового
товариства «Юг» Китаєвої Любові
Іванівни про визнання протиправним та
недійсним рішення та за зустрічним
позовом садового товариства «Юг» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О
В И Л А:

20 травня 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулися до суду із зазначеним
позовом, за яким просили суд визнати
протиправним і недійсним рішення
садового товариства «Юг» від 10 травня
2014 року (протокол №2) прийняте відносно
ОСОБА_2 і ОСОБА_3, щодо визначення, та
оплати ними відповідних сум з підстав,
зазначених у листах - вимогах садового
товариства від 12 травня 2014 року;
визнати протиправним складання та
направлення головою садового
товариства «ЮГ» лист - вимогу від 12
травня 2014 року на ім'я ОСОБА_3 про сплату
суми у розмірі 976 грн. 50 коп. та лист -
вимогу від 12 травня 2014 року на ім'я
ОСОБА_2 про сплату суми в розмірі 1 200
грн.; визнати протиправним і недійсним
лист - вимогу садового товариства «ЮГ»
від 12 травня 2014 року щодо необхідності
оплати ОСОБА_2 відповідної суми (1 200
грн.); визнати протиправним і недійсним
лист - вимогу садового товариства «ЮГ»
від 12 травня 2014 року щодо необхідності
оплати ОСОБА_3 відповідної суми (976,50
грн.): розподілити судові витрати.

17 червня 2014 року садове товариство «ЮГ»
звернулося до суду із зазначеним
зустрічним позовом, за яким просили суд
стягнути з ОСОБА_2 суму боргу за
користування водою у розмірі 1200 грн. на
їх користь; стягнути з ОСОБА_3 суму
боргу за користування водою у розмірі
976,50 грн. на їх користь; стягнути
солідарно з відповідачів судовий збір
на їх користь.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 24 липня 2014 року
ухвалено: в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відмовити; в
задоволенні зустрічних позовних вимог
садового товариства «Юг» - відмовити.

В апеляційній скарзі садове товариство
«ЮГ» просить скасувати рішення суду в
частині відмови у задоволенні вимог
зустрічного позову та прийняти нове
рішення, яким задовольнити вимоги
зустрічного позову, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

В запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_2 просить відхилити апеляційну
скаргу і залишити рішення суду без
змін, посилаючись на законність та
обґрунтованість рішення суду.

В запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_3 просить відхилити апеляційну
скаргу і залишити рішення суду без
змін, посилаючись на законність та
обґрунтованість рішення суду.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення сторін, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги
в її межах та межах позовних вимог,
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
садове товариство «ЮГ» знаходиться с.
Сурсько - Клевцево, Дніпропетровський
район, Дніпропетровської області.
Відповідно п. 4.1 Статуту садового
товариства «ЮГ» метою створення та
діяльності товариства є задоволення
економічних, соціальних та інших
потреб членів товариства, а також
створення умов для ефективного
використання землі, яка знаходиться в
приватній власності членів товариства
або на умовах оренди, для отримання
сільськогосподарської продукції.
Пункт 4.2 статуту передбачає, що
предметом діяльності товариства є:
розвиток і підтримка в належному стані
інфраструктури, необхідної для
досягнення мети товариства; більш
повне задоволення потреб членів
товариства в сфері садівництва та
городництва; створення умов для
культурного проведення вільного часу,
відпочинку членів товариства та
зміцнення їх здоров'я; сприяння членам
товариства у вирощуванні фруктів,
овочів та іншої сільськогосподарської
продукції своєю особистою працею,
працею членів сім`ї, за винятком послуг,
що вимагають залучення фахівців
послуги яких винагороджуються
членськими внесками, встановленими
членами товариства на ці цілі;
створення умов для оптимальної
співпраці та співіснування членів
товариства та використання майна, яке
знаходиться на праві спільної
власності. Згідно протоколу правління
садового товариства «ЮГ» від 26 червня
2001 року Китаєву Л.І. було обрано головою
садового товариства «ЮГ». Рішенням
Жовтневого районного суду від 05 грудня
2013 року, яке було змінено рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 09 квітня 2014 року визнано
протиправним та скасовано рішення
садового товариства «ЮГ» від 14 вересня
2013 року про виключення ОСОБА_2 та ОСОБА_3
із членів садового товариства «ЮГ»,
поновлено останніх в членах садового
товариства «ЮГ», та зобов'язано садове
товариство «ЮГ» поновити
електропостачання дачних ділянок, які
належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 На виконання
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області 10 травня 2014
року на загальних зборах членів
садового товариства «ЮГ» поновлено
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в членах садового
товариства «ЮГ» та підключено
електричний струм до їх ділянок. Окрім
того, на вказаних загальних зборах було
заслухано звіт щодо заборгованостей
членів товариства за минулі 2011-2013 роки.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, районний суд
виходив з того, що в ході судового
засідання встановлено, що 10 травня 2014
року на загальних зборах членів
садового товариства «ЮГ» рішень
стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо
визначення та оплати останніми сум
стосовно заборгованості за
водопостачання, які оскаржують
позивачі, не приймалися, а отже
відсутній предмет спору з яким
звернулися позивачі до суду. Стосовно
позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
визнання протиправними складання та
направлення головою садового
товариства «ЮГ» лист - вимогу від 12
травня 2014 року на ім'я ОСОБА_3 про сплату
суми у розмірі 976 грн. 50 коп. та лист -
вимогу від 12 травня 2014 року на ім'я
ОСОБА_2 про сплату суми в розмірі 1 200
грн.; визнання протиправними і
недійсними лист - вимогу садового
товариства «ЮГ» від 12 травня 2014 року
щодо необхідності оплати ОСОБА_2
відповідної суми (1 200 грн.); визнання
протиправним і недійсним лист - вимогу
садового товариства «ЮГ» від 12 травня
2014 року щодо необхідності оплати
ОСОБА_3 відповідної суми (976,50 грн.) судом
встановлено, що із зазначених
позивачами предмета та підстав позову
в даній частині вбачається, що
предметом спору стала правомірність
складання вказаних листів вимог. Самі
по собі листи - вимоги не встановлюють
для позивачів будь - яких обов'язків, а
тому визнання їх протиправними, не
передбачено діючим законодавством як
спосіб захисту прав. Враховуючи
викладене, суд не знаходить підстав для
задоволення позовних вимог позивачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оскільки вони не
знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні, ґрунтуються лише на їх
припущеннях та нічим не
підтверджуються.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог за зустрічним позовом садового
товариства «ЮГ», районний суд виходив
з того, що суд не знаходить підстав для
їх задоволення, оскільки
представниками содового товариства
«ЮГ» ні до зустрічної позовної заяви,
ні в ході судового засідання так і не
було надано жодного належного доказу
про існуючу заборгованість
відповідачів, та докази на
підтвердження того, що відповідачі
користувались водопостачанням
садового товариства «ЮГ». Враховуючи
вищевикладене, суд вважає, що позовні
вимоги садового товариства «ЮГ» не
знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні, а тому не підлягають
задоволенню.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції правильно вирішив спір.

Спірні правовідносини за зустрічним
позовом виникли між сторонами у справі
щодо стягнення боргу за три роки з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за користування водою
в садовому товаристві «ЮГ».

Правовідносини, що виникають у сфері
надання та споживання
житлово-комунальних послуг між їхніми
виробниками, виконавцями і споживачами
регулюються Законом України від 24
червня 2004 року N 1875-IV "Про
житлово-комунальні послуги" (далі -
Закон N 1875-IV).

Суб'єктами цього Закону є органи
виконавчої влади, місцевого
самоврядування, виробники, виконавці
та споживачі житлово-комунальних
послуг, а також власники приміщень або
будинків та балансоутримувачі, які
залежно від цивільно-правових угод
можуть бути споживачами, виконавцем
або виробником послуг (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст.
19 Закону N 1875-IV).

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 09 квітня
2014 року встановлено, що ОСОБА_2 належить
земельна ділянка площею 0,12 га, що
розташована на території садового
товариства «Юг», на підставі
державного акту про право приватної
власності на землю від 16 лютого 1998 року,
а ОСОБА_3 є власником земельної ділянки
площею 0,0930 га розташованої на
території того ж садового товариства
на підставі державного акту про право
приватної власності на землю від 16
лютого 1998 року. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є
членами садового товариства «Юг». В 2008
році вони здійснили відключення своїх
ділянок від загальної системи
водопостачання товариства. Вказаними
особами визнано факт самовільного
підключення до системи водопостачання
садового товариства, однак вони
заперечували проти того, що
використовували воду з цієї системи
для своїх особистих нужд (а.с.12-15).

У відповідності до п.7.1 та 7.2 Статуту
садового товариства «Юг» член
товариства має право платно
користуватися отриманою земельною
ділянкою, водою і електричною енергією
та зобов'язаний своєчасно і в повному
обсязі сплачувати визначені цим
Статутом внески, платежі за
використану електроенергію, воду та
інші експлуатаційні платежі (а.с.125-137).

Основні засади організаційних,
господарських відносин, що виникають у
сфері надання та споживання
житлово-комунальних послуг між
виробниками і споживачами, а також їхні
права тата обов'язки визначено у Законі
України «Про житлово-комунальні
послуги».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на задоволення потреби фізичної чи
юридичної особи у забезпеченні
холодною та гарячою водою,
водовідведенням, газо - та
електропостачанням, опаленням, а також
вивезення побутових відходів у
порядку, встановленому законодавством.

Статтями 20, 21 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" визначені
обов'язки споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг.

Зокрема, обов'язком споживача є
укладення договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення зі
споживачем договору про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання.

Положенням ч. 4 ст. 26 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" від 24
червня 2004 року, який набрав чинності з 1
січня 2005 року, передбачено, що у разі
якщо виконавець не є виробником,
відносини між ним та виробником
регулюються окремим договором, який
укладається відповідно до вимог цієї
статті.

Відповідно до вимог ст. 20 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Відповідальність за несвоєчасне
здійснення платежів за надання послуг
з водопостачання встановлена у п. 23
Правил та п. 20 Типового договору про
падання послуг і централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 21 липня 2005 року №
630.

Разом з тим, відповідно до загальних
умов виконання зобов'язання,
установлених ст. 526 ЦК України,
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином згідно з умовами
договору та вимогами ЦК України, інших
актів цивільного законодавства.
Недотримання таких вимог призводить до
порушення зобов'язань.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

З огляду на вказані вимоги закону,
садовому товариству «Юг» за своїми
позовними вимогами про стягнення
заборгованості за водопостачання
необхідно було довести, що вони мають
право витребувати борг за
водопостачання у відповідачів та на
якій правові підставі.

Матеріали справи не містять, а в
позовній заяві не зазначено, що садове
товариство «Юг» є виробником чи
виконавцем послуг з водопостачання.

В матеріалах справи не має жодного
договору щодо надання послуг з
водопостачання на території садового
товариства «Юг».

Відсутні належні та допустимі докази
щодо наявності заборгованості
відповідачів з послуг водопостачання.
В матеріалах справи не має належно
оформленого розрахунку боргу за
водопостачання та стосовно якого
періоду часу.

Відсутні належні та допустимі докази
щодо користування відповідачами водою
загальної системи водопостачання
садового товариства, та чи є в
дійсності така система та кому вона
належить і на якій правовій підставі.

Відеозапис, на який посилається садове
товариства «Юг», як єдине
підтвердження факту користування
водою відповідачами не є підставою для
стягнення заборгованості за
водопостачання.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Згідно
із ст. 58 ЦПК України належними є докази,
які містять інформацію щодо предмета
доказування.

Докази не можуть ґрунтуватись на
припущеннях.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно дійшов висновку, що позовні
вимоги за зустрічним позовом є
недоведеними та необґрунтованими.

Розглядаючи спір, судова колегія
дійшла висновку про недоведеність
наявності порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
позивачів за обставинами справи.

Переглядаючи справу в апеляційному
порядку, судова колегія вважає, що суд
першої інстанції повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, є переоцінкою доказів у
справі.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що рішення суду
постановлено у відповідності з
вимогами закону та не має підстав для
його скасування, і доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308,
ч.1 п.1 ст.314, 317,319, ч.1 ст.218 ЦПК України,
судова колегія, -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу садового
товариства «Юг» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 24 липня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя
Л.А. Черненкова

Судді
М.Ю. Петешенкова

О.Г. Дерев’янко