Провадження 2з/255/20/2014
Справа 255/1091/14-ц
У Х В А Л А

про забезпечення позову

03 лютого 2014 року суддя Ворошиловського
районного суду м. Донецька Орєхов О.І.,
розглянувши заяву представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Ворошиловського районного суду м.
Донецька з позовною заявою до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
за договором позики.

Разом з позовною заявою, представником
позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2, який діє на
підставі довіреності, звернувся до
суду із заявою про забезпечення позову,
в якому просить суд накласти арешт на
все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 у
межах суми 3081200,00 грн., оскільки сума
боргу є дуже значною, а відповідач
ОСОБА_3 ухиляється від сплати боргу
добровільно, існує вірогідність того,
що відповідач буде намагатися
відчужити своє майно, з ціллю не
погашення заборгованості.

Сторони в судове засідання не
з'явилися.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про
забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Суд, перевіривши матеріали справи,
вважає необхідним заяву представника
позивача ОСОБА_2 про забезпечення
позову, залишити без задоволення, з
таких підстав.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Частина 3 статті 152 ЦПК України
передбачає, що види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.7 Постанови Пленуму ВС України
від 22.12.2006 року №9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
питання про забезпечення позову
вирішує суддя одноособове або суд у
судовому засіданні (залежно від стадії
розгляду справи) в день надходження
заяви.

Відповідно до ч.4 вказаної постанови,
суд (суддя), розглядаючи заяву про
забезпечення позову, має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що
всупереч зазначеним вимогам закону,
позивач та його представник не надали
жодних підтверджуючих доказів, з яких
вбачається, що відповідачу ОСОБА_3
належить будь-яке майно, як рухоме, так
і нерухоме.

Перевіривши матеріали справи та
наведені норми закону, суд приходить до
висновку про неможливість задоволення
заяви представника позивача ОСОБА_2
про забезпечення позову.

На підставі викладено та керуючись
Постановою Пленуму Верховного суду
України від 22.12.2006 року №9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», ст. ст.151, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 про забезпечення позову по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за договором позики -
залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути
подана до апеляційного суду Донецької
області через Ворошиловський районний
суд м. Донецька протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя Ворошиловського районного

суду міста Донецька О.І.Орєхов