Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2065/14-ц

17 вересня 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківскої області

в складі: головуючої - судді:
Міськевич О.Я.

секретаря: Боєчко
О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Надвірна
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до відділу державної
виконавчої служби Надвірнянського
районного управління юстиції, третя
особа: ОСОБА_1 про звільнення майна
з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

20.08.2014 р. ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося
в суд з позовом до відділу ДВС
Надвірнянського районного управління
юстиції, третя особа: ОСОБА_1 про
звільнення майна з-під арешту, третя
особа ОСОБА_1

В обгрунтування посилається на те, що
19.06.2006р. що між ПриватБанк та ОСОБА_1
укладено кредитний доовір, згідно з
яким позивач надав відповідачу кредит
в розмірі 16000дол. США. В забезпечення
виконання зобов»язання за кредитним
договором укладено договір іпотеки за
№ Д-384. Згідно з договором іпотеки
відповідач надав в іпотеку нерухоме
майно, а саме квартира двох кімната,
загальною площею 44,3 м.кв., житловою
площею 28.1.кв.м., яка розташована в
АДРЕСА_1. 14.08.2014р представником ПАТ КБ
Приватбанк було подано клопотання про
звільнення майна з під арешту до
відділу ДВС Надвірнянського районного
управління юстиції, яке не було
задоволено. Відповідно до ст. 60 ч.5 ЗУ «
ро виконавче провадження» у випадках
незавершеного виконавчого
провадження арешт з майна може бути
знятий за рішенням суду. Крім того
15.06.2012р. Навірнянським районним судом
було звернено стягнення на вищевказану
квартиру та надано ПАТ КБ Приватбанк
право укладення договору купівлі
продажу з ін.. особою покупцем, однак
виконанню даного рішенню перешкоджає
накладені на дане майно арешти. На
даний момент реалізацію предмета
іпотеки унеможливлюють арешти, які
накладені ВДВС при стягнення боргів на
користь третіх осіб.

Представник позивача в судове
засідання не з»явився, однак від нього
поступила заява в якій просить справу
слухати у його відсутності, позовні
вимоги підтримує в повному об»ємі.

Представник відповідача в судове
засідання не з»явився, однак від нього
поступила заява в якій просить справу
слухати його відсутності, не заперечує
проти задоволення позову, зазначивши,
що у відділі ДВС Надвірнянького
районного управління юстиції станом
на 15.09.2014р. не перебувають будь-які
виконавчі провадження про стягнення з
ОСОБА_1

Третя особа ОСОБА_1 в судове засідання
не з»явився, про час і місце
повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши наявні у справі докази
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав:

Судом встановлено, що у 2009р. на
виконання ухвали про забезпечення
позову у справі № 2-121881 від 19.10.2009р.
Жовтневим районним судом м.
Дніпропетровська накладено арешт на
все майно яке належить на праві
власності ОСОБА_1 та відділом ДВС було
накладено арешт на все нерухоме майно
боржника (а.с.10-12).

19.06.2006р. що між ПриватБанк та ОСОБА_1.
укладено кредитний доовір, згідно з
яким позивач надав відповідачу кредит
в розмірі 16000дол. США. В забезпечення
виконання зобов»язання за кредитним
договором укладено договір іпотеки за
№ Д-384. Згідно з договором іпотеки
відповідач надав в іпотеку нерухоме
майно, а саме квартиру двохкімнатну,
загальною площею 44,3 м.кв., житловою
площею 28.1.кв.м.,яка розташована в
АДРЕСА_1. ( а.с. 7-8).

15.06.2012р. Навірнянським районним судом
було звернено стягнення на вищевказану
квартиру та надано ПАТ КБ Приватбанк
право укладення договору купівлі
продажу з ін.. особою покупцем,однак
виконанню даного рішенню перешкоджає
накладені на дане майно арешти.

В той же час вищевказані постанови
унеможливлюють реалізувати право ПАТ
КБ Приватбанк на задоволення своїх
вимог, а саме погашення заборгованості,
що утворилася внаслідок неналежного
виконання зобов'язання за кредитним
договором.

Згідно інструкції «Про проведення
виконавчих дій за № 74/5 від 15.12.1999 р. на
майно щодо якого встановлено іпотеку
чи накладено заборону на відчуження не
може звернуто стягнення для
задоволення вимог стягувача, які не є
іпотекодержателями згідно із законом
про «Іпотечне кредитуванням ,
операціями з консолідованими
іпотечним боргом та іпотечні
сертифікати».

Ст.ст.54 та 60 Закону "Про виконавче
провадження" надає заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна.

Так, відповідно до статті 60 Закону
України "Про виконавче провадження",
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.
Системний аналіз зазначених положень
Закону дає суду підстави для висновку,
що безпосереднє зняття арешту з майна
здійснюється за постановою державного
виконавця, яка приймається на підставі
відповідного рішення суду. Право
зняття арешту з майна належить лише
державному виконавцю того органу
державної виконавчої служби, який цей
арешт накладав.

Враховуючи вищенаведені обставини суд
прийшов до висновку про задоволення
позових вимог та зняття арешту зі
всього нерухомого майна , в тому числі
квартири.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130,197 ч.2, 208, 209,
213-215, 218 ЦПК України, на підставі ст.54 та
60 Закону "Про виконавче провадження, ЗУ
«Про іпотеку» , суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити

Зняти арешт зі всього нерухомого майна,
що належить на праві власності ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, в тому числі на
двохкімнатну квартиру, загальною
площею 44,3 (сорок чотири цілих три
десятих) м.кв., житловою площею 28,1
(двадцять вісім цілих одна десята) м.кв.,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Надвірнянський районний суд.

Суддя
Міськевич О.Я.