Провадження № 2/344/4605/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

15 жовтня 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області

в складі головуючого - судді:
Барашкова В.В.

за участю секретаря:
Струк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог:
Служба у справах дітей Святошинської в
м.Києві РДА, Прокуратура
м.Івано-Франківська про позбавлення
батьківських прав

В С Т А Н О В И В:

В суд надійшла позовна заява від ОСОБА_1
про позбавлення батьківських прав
ОСОБА_2 щодо дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка подала суду заяву про
розгляд справи у її відсутності,
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, просила їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, проте в матеріалах справи
міститься копія нотаріально
засвідченої заяви ОСОБА_2 від 14.08.2014
року, відповідно до якої він не
заперечує проти позбавлення його
батьківських прав відносно дочки -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Просив розгляд
справи про позбавлення його
батьківських прав проводити без його
участі (а.с.10).

Прокурор подав до суду заяву про вступ
в справу в порядку ст. 45 ЦПК України та
про заперечення щодо задоволення
позовних вимог.

Дослідивши письмові докази по справі,
та з'ясувавши таким чином фактичні її
обставини, суд дійшов висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Згідно матеріалів справи, на початку 2008
року позивач познайомилась з ОСОБА_2. З
квітня 2011 року вони вирішили проживати
разом у квартирі за адресою: АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася дочка -
ОСОБА_3 (а.с.6). Як зазначає позивач,
спільне життя з відповідачем не
склалося через різні погляди на життя.
Вони не могли дійти спільної мови, тому
постійно виникали сварки, а 26 вересня
2012 року відповідач залишив їх з
донькою. Відповідач не піклується про
стан здоров'я своєї дочки, не утримує її
та не цікавиться її розвитком та
життям.

Відповідно до ст. 141, 180 СК України
батьки мають рівні права та обов'язки
щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені
батьківських прав, якщо вона, він не
забрали дитину з полового будинку або з
іншого закладу охорони здоров'я без
поважної причини і протягом шести
місяців не виявляли щодо неї
батьківського піклування; ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини; жорстоко поводяться
з дитиною; є хронічними алкоголіками
або наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини; засуджені
за вчинення умисного злочину щодо
дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15,
16 постанови від 30 березня 2007 року № 3
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
роз'яснив, що позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів, на відібрання
дитини в інших осіб, які незаконно їх
утримують, та інше), що надані батькам
до досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні
батьківських прав лише щодо дитини, яка
не досягла вісімнадцяти років, і тільки
з підстав, передбачених ст. 164 СК
України.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
обов'язками.

Вирішуючи спір, суд враховує зазначені
роз'яснення Пленуму Верховного Суду
України і з'ясовує які безсумнівні
докази свідчать про ухилення
відповідача від виконання своїх
обов'язків щодо виховання дитини, у
чому полягає винна поведінка
відповідача, свідоме нехтування ним
своїми обов'язками, чи вживалися до
нього заходи реагування, а також
досліджує соціально-побутові умови
життя та матеріальне становище
відповідача.

Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при
розгляді судом спорів щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини,
місця проживання дитини, позбавлення
та поновлення батьківських прав,
побачення з дитиною матері, батька, які
позбавлені батьківських прав,
відібрання дитини від особи, яка тримає
її у себе не на підставі закону або
рішення суду, управління батьками
майном дитини, скасування усиновлення
та визнання його недійсним
обов'язковою є участь органу опіки та
піклування.

Крім цього, в матеріалах справи
міститься копія нотаріально
засвідченої заяви ОСОБА_2 від 14.08.2014
року, відповідно до якої він не
заперечує проти позбавлення його
батьківських прав відносно дочки -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Просив розгляд
справи про позбавлення його
батьківських прав проводити без його
участі (а.с.10).

З врахуванням того, що відповідач
проявляє байдужість до дитини, не бере
участі у її вихованні, а також те, що
відповідач позовні вимоги визнав, суд
приходить до переконання, що позовні
вимоги про позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 є обґрунтованими та такими
що підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до
ст. 19, 141, 180-182, 184, 164 СК України, керуючись
ст.ст. 10, 60, 209, 212-215,224-225 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву - задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому
Цивільно-Процесуальним кодексом
України. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених
статтею 294 ЦПК України, залишається без
розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя :
В.В.Барашков