Провадження № 2/161/3663/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

11 листопада 2014 року
місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд
Волинської області в складі:

головуючого - судді ФілюкТ.М.

при секретарі Марчак Е.Є.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Шепельської сільської ради
Луцького району про визнання права
власності на спадкове майно, позовом
третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги на предмет спору, ОСОБА_3 до
Шепельської сільської ради Луцького
району, ОСОБА_1 про визнання права
власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
до Шепельської сільської ради про
визнання права власності на спадкове
майно.

Свій позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року померла його дружина - ОСОБА_6.
Після її смерті відкрилась спадщина, що
складається з житлового будинку з
господарськими та побутовими
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1
Вказує, що є спадкоємцем першої черги
після смерті дружини і на частину
спадкового майна вже оформив право
власності, отримавши свідоцтво про
право на спадщину. Оскільки право
власності на житловий будинок не
зареєстровано у встановленому законом
порядку за спадкодавцем, він не має
змоги оформити свої спадкові права
через нотаріальну контору.

Враховуючи викладене, просить визнати
за ним право власності на спадкове
майно за законом, що залишилось після
смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року, а саме на житловий будинок з
господарськими та побутовими
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1

Третя особа, яка заявляє самостійні
вимоги на предмет спору, звернулась до
суду з позовною заявою до Шепельської
сільської ради Луцького району, ОСОБА_1
про визнання права власності на
спадкове майно.

Свій позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2
року помер його батько за походженням
ОСОБА_7. Після смерті останнього
відкрилась спадщина на житловий
будинок з господарськими та побутовими
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1

Вказує, що в серпні 1996 року був
усиновлений ОСОБА_8, однак не втрачав
правового зв»язку з своїм кровним
батьком - ОСОБА_7, а тому має право на
спадкування після його смерті.

Враховуючи викладене, просить визнати
за ним право власності на ? частину
житлового будинку з господарськими та
побутовими спорудами, що знаходиться в
АДРЕСА_1

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
від 7 жовтня 2014 року прийнято позов
ОСОБА_3 до Шепельської сільської ради
Луцького району, ОСОБА_1 про визнання
права власності на спадкове майно та
об»єднано в одне провадження з
первісним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник позов підтримали
повністю з підстав, викладених в
позовній заяві, просили його
задовольнити. Позов третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору, не визнали, просили відмовити в
його задоволенні.

Третя особа, яка заявляє самостійні
вимоги на предмет спору, ОСОБА_3 та його
представник в судовому засіданні
просили задоволити позов, позов
ОСОБА_1 визнали частково.

Представник відповідача Шепельської
сільської ради в судове засідання не
з»явився, подав заяву, в якій просив
справу слухати у його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін по справі,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1
підлягає до задоволення, в задоволенні
позову ОСОБА_3 слід відмовити.

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою. Часом відкриття спадщини є
день смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою.

Відповідно до ст.1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті
(ст.1218 ЦК України).

Згідно з вимогами ст.. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, той з
подружжя, що його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла ОСОБА_6 (а.с.6), з якою позивач
ОСОБА_1 перебував в зареєстрованому
шлюбі з 19.02.2000 року (а.с.5).

Згідно довідки, виданої 3.04.2014 року
Шепельською сільською радою Луцького
району, згідно запису в
погосподарській книзі за № 2 значиться
житловий будинок з господарськими та
побутовими будівлями і спорудами, що
знаходиться в с. Шепель Луцького району
Волинської області за ОСОБА_6 ( а.с. 14).

Також встановлено, що спірне
будинковолодіння було збудовано у 1981
році батьками спадкодавця ОСОБА_6.

ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за
законом після смерті ОСОБА_6, та прийняв
спадщину у встановленому законом
порядку, звернувшись до нотаріальної
контори з відповідною заявою. На
частину спадкового майна позивач вже
отримав свідоцтва про право на
спадщину за законом.

Однак, як встановлено судом, державний
нотаріус не має змоги видати позивачу
свідоцтво про право на спадщину на
даний житловий будинок, оскільки
спадкоємцем не надано
правовстановлюючих документів на це
спадкове майно у звязку з відсутністю
їх у спадкодавця.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 та ст.392 ЦК
України способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути визнання
права.

Згідно зі ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема з
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Зі змісту ст.392 ЦК України вбачається,
що власник майна може пред'явити позов
про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

За таких обставин суд вважає, що
порушене право позивача підлягає
захисту шляхом визнання за ним права
власності на нерухоме майно -
успадкований на підставі заповіту
житловий будинок.

Як встановлено судом, спірний будинок
побудовано ще у 1981 році, а відповідно
до положень чинного на той час
цивільного законодавства момент
виникнення права власності на нерухоме
майно не пов'язувався із державною
реєстрацію такого права. Відтак, факт
належності спадкодавцеві на праві
власності спірного нерухомого майна
згідно з вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України,
може бути підтверджений відповідними
записами в погосподарських книгах
сільських рад.

З врахуванням викладеного, суд прийшов
до висновку, що за ОСОБА_1 слід визнати
право власності на спадкове майно за
законом, що залишилось після смерті
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а
саме на житловий будинок з
господарськими та побутовими
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1

Позов третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору,
ОСОБА_3 про визнання за ним права
власності на ? частину спірного
будинковолодіння до задоволення не
підлягає.

Як на підставу своїх вимог ОСОБА_3
покликався ту на ту обставину, що він є
спадкоємцем першої черги після смерті
його батька ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Останній був рідним
братом ОСОБА_6, і йому належала частина
житлового будинку з господарськими та
побутовими спорудами, що знаходиться в
АДРЕСА_1, яку він успадкував після
смерті своєї матері - ОСОБА_9, що померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Вказував, що хоч і
був усиновлений в 1996 році ОСОБА_10,
однак не втратив правового зв»язку з
своїм кровним батьком, а тому має право
на спадкування після його смерті.

Судом встановлено, що стверджується
відповідними доказами, ОСОБА_3
народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року, його
батьки - мати ОСОБА_11, батько - ОСОБА_7.

Рішенням Луцького міського суду від 13
серпня 1996 року дозволено ОСОБА_8
усиновити неповнолітнього ОСОБА_12, 1989
року народження. Змінено прізвище
дитини на ОСОБА_3, по батькові - на
ОСОБА_3

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що
стверджується записом акту про смерть
№ 15.

Відповідно до ч.1 ст. 532 чинного на час
відкриття спадщини після смерті
ОСОБА_7 Цивільного кодексу УРСР
усиновлені та їх нащадки при
спадкоємстві після смерті усиновителя
або його родичів прирівнюються до
дітей усиновителя та їх нащадків. Вони
не успадковують за законом після
смерті своїх батьків та інших кровних
родичів по висхідній лінії, а також
братів і сестер.

Крім того, ч.2 ст. 117 Кодексу Законів про
шлюб України усиновлені втрачають
особисті та майнові права і
звільняються від обов'язків щодо своїх
батьків та їх родичів. При усиновленні
дитини однією особою ці права і
обов'язки можуть бути збережені за
бажанням матері, якщо усиновитель
чоловік, або батька, якщо усиновитель
жінка.

Таким чином, юридичний зв'язок
спадкування між усиновленим, його
кровними батьками та їхніми родичами
припиняється. Відтак, усиновлений не
має права на спадкування за законом
одночасно і після усиновлювача, і після
кровних батьків. Оскільки усиновлювач
в правовому розумінні прирівнюються до
батька (матері) усиновленого, останній
успадковує винятково після смерті
усиновлювача і позбавлений права на
спадкування після своїх кровних
батьків.

Крім того, як вбачається з копії
рішення Луцького міського суду від 13
серпня 1996 року, за яким було проведено
усиновлення ОСОБА_3 ОСОБА_8, права і
обов'язки усиновленого ОСОБА_3 що його
кровного батька - ОСОБА_7 не були
збережені.

Враховуючи викладене, суд прийшов до
висновку, що ОСОБА_3 не є спадкоємцем за
законом після смерті ОСОБА_7 та не
набув право на спадкування щодо майна
останнього.

Керуючись ст.ст. , 11, 58, 60, 209, 213-215 ЦПК
України, на підставі т. 1216, 1217, 1218, 1220, 392,
398, 1261 ЦК України, ст.. 532 Цивільного
кодексу УРСР, ст..117 Кодексу законів про
шлюб України, суд , -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Шепельської сільської
ради Луцького району про визнання
права власності на спадкове майно
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно за законом, що
залишилось після смерті ОСОБА_6, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а саме на
житловий будинок з господарськими та
побутовими спорудами, що знаходиться в
АДРЕСА_1

В позові третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору,
ОСОБА_3 до Шепельської сільської ради
Луцького району, ОСОБА_1 про визнання
права власності на спадкове майно -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги на рішення суду. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя

Луцького міськрайонного суду
Філюк Т.М.