Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/783/435/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

Головуючого судді:
Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В.,
Павлишина О.Ф.

при секретарі : Гацій
І.І.

З участю: позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою позивачки ОСОБА_2
на рішення Сихівського районного суду
м. Львова від 18 жовтня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал
Банк» в особі Львівського відділення
№5 ПАТ «Універсал Банк» про визнання
недійсним графіку погашення платежів,-

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням Сихівського
районного суду м. Львова від 18 жовтня 2013
року відмовлено у позові ОСОБА_2 до ПАТ
«Універсал Банк» про визнання
недійсним графіку погашення платежів.

Рішення суду оскаржила позивачка
ОСОБА_2

В апеляційній скарзі зазначає, що
вважає оскаржуване рішення суду
незаконним, висновки суду не
відповідають фактичним обставинам
справи, судом неправильно застосовано
норми матеріального та процесуального
права. Зокрема, суд не в повній мірі
з»ясував обставини справи, які мають
суттєве значення для правильного
вирішення позову.

Представником банку в суд першої
інстанції були надані копії документів
- графік погашення і Додаток №5 до
кредитного договору, які ніякого
відношення до укладеного кредитного
договору №28/41к-07 від 12.11.2007 року не мали
і не були нею підписані. Підпис на
графіку погашення був зроблений
невстановленою особою з
наслідуванням її підпису, а Додаток №5
взагалі не містив будь -яких підписів
ні представника банку, ні її, а її
прізвище на вказаному додатку було
зроблено невстановленою особою.

Крім того, суд не взяв до уваги той факт,
що кредитний договір укладався між нею
та «Банком Універсальним», а надані
банком документи стосувалися
«Універсал Банку», який на той час не
мав відношення до укладеного
кредитного договору.

Суд не взяв до уваги те, що зміст
Додатку №5 зовсім не відповідає умовам
підписаного договору і тому не може
мати до вказаного кредитного договору
ніякого відношення.

Суд не взяв до уваги той факт, що
Додаток №1 «Графік погашення кредиту»,
який згідно п.4.5 даного договору є
невід»ємною частиною до кредитного
договору №28/41к-07 від 12.11.2007 року між нею
та «Банком Універсальний» був
підписаний та прошнурований із
зазначенням кількості сторінок.
Ніякого посилання на Додаток №5 в
даному Договорі також не було. На
вказаних банком документах не
зазначено до якого саме договору вони
належать, а в самому Договорі відсутні
посилання на ці документи.

Суд не взяв до уваги, що Додаток №5 та
графік погашення, надані Відповідачем,
не оформлені належним чином, не має
зазначення прізвища посадової особи,
підпису цієї особи та печатки банку,
діючого на час підписання Договору, що
не відповідає нормативним вимогам до
оформлення документів, закріплених в
ДСТУ 4163-2003 «Вимоги до оформлення
документів.

Відповідач не надав суду доказів того,
що спірний договір містить в собі
детальний розпис загальної вартості
кредиту або інші підтверджуючі це
документи.

Просить скасувати оскаржуване рішення
суду та постановити нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_2
на підтримання доводів апеляційної
скарги, вивчивши матеріали цивільної
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення.

Матеріалами справи та судом
встановлено, що 12.11.2007 року між ВАТ
«Банк Універсальний» правонаступником
якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2
було укладено кредитний договір,
згідно якого позивач надав відповідачу
кредит в сумі 82 500,00 дол. США строком на
300 місяців, тобто до 11.11.2032 р. з
процентною ставкою 12,45 відсотків.

Позивачці ОСОБА_2 як позичальнику
згідно договору було надано копію
кредитного договору та додаток №1 до
договору , тобто графік погашення
заборгованості по кредиту.

Відповідно до вимог ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог
п.1-3,5, ст.203 ЦК України, зокрема, зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; особа, яка вчинила правочин
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності; волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» від 06.11.2009 року
у п.8 зазначено, що відповідно до ч.1 ст.215
ЦК України підставою недійсності
правочину є недодержання стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ст.203
ЦК України, саме на момент вчинення
правочину.

Стаття 638 ЦК України зазначає, що
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли угоди з усіх
істотних умов договору.

Розглядаючи спір, суд вірно виходив з
того, що згідно п.4.5 даного договору
його додатки, а саме графік погашення
кредиту є невід»ємною частиною
кредитного договору №28/41к-07 від 12.11.2007
року. Тому, щоб встановити дійсність чи
не дійсність графіка кредиту, слід
виходити із умов його договору.

Так як кредитний договір позивачкою не
оскаржений, а графік погашення кредиту
є похідним від нього, відтак суд
підставно виходив із даних, які
закладені сторонами в умовах договору
та вірно зазначив, що сторонами на
момент підписання договору було
досягнуто згоди з усіх питань
кредитування та порядку його
виконання, що передбачено Законом
України «Про захист прав споживачів».

Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона
зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених ст.61 ЦПК України.

Виходячи з того, що позивачкою ОСОБА_2
не оскаржений кредитний договір як
правочин, що вчинений по взаємній
домовленості, який передбачає умови та
наслідки його виконання, відтак не
можна стверджувати про недійсність
графіку погашення кредиту, який є
додатком до договору .

Враховуючи те, що рішення суду ухвалене
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 314 ч.1п1, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в і д х и л и т
и .

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 18 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена до
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сил,

Головуючий
Ю.Р.Мікуш

Судді
А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин