У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати
у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік О.М., суддів:
Євграфової Є.П., Журавель В.І.,
Євтушенко О.І., Іваненко
Ю.Г.,розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Укрспецторг групп», Заводського
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції, треті особи: приватний
нотаріус Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_8,
про визнання недійсними результатів
прилюдних торгів, визнання недійсним
протоколу з проведення торгів,
недійсними акта прилюдних торгів та
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно та виключення майна з
державного реєстру речових прав, за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
апеляційного суду Миколаївської
області від 07 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом, у якому зазначав, що при
примусовому виконанні Заводським
відділом державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції (далі - Заводський ВДВС
Миколаївського МУЮ) зведеного
виконавчого провадження від 01 квітня
2013 року № 367640187 спеціалізованою
організацією - Товариством з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг групп»
(далі −? ТОВ «Укрспецторг групп») -
шляхом проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна продано нерухоме майно, а саме: 1/3
частини квартири АДРЕСА_1, що належить
ОСОБА_6 на праві власності.

За результатами прилюдних торгів, що
відбулися 22 листопада 2013 року,
переможцем визнано ОСОБА_8, який
придбав у власність зазначену частину
квартири, реалізовану у порядку
виконавчого провадження.

Вважав, що прилюдні торги були
проведені з порушенням вимог Закону
України «Про виконавче провадження»
(далі - Закон) та Тимчасового положення
про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 27 жовтня 1999 року № 68/5,
зареєстрованого у Міністерстві
юстиції України 02 листопада 1999 року за
№ 745/4038 (далі - Тимчасове положення), а
саме: опис вказаного майна проведено
без його огляду; акт опису майна не
підписаний понятими та ним, як
боржником; реалізація нерухомого майна
здійснена на підставі звіту про оцінку
вартості майна, строк дії якого на час
повторної уцінки сплинув, а вказана у
звіті вартість майна не відповідає
його ринковій вартості; позивача не
було повідомлено про проведення
прилюдних торгів; торги відбулись не за
місцем знаходження боржника або
нерухомого майна.

Просив визнати недійсними результати
прилюдних торгів, визнати недійсними
протокол з проведення торгів, акт
прилюдних торгів та свідоцтво про
право власності на нерухоме майно,
видане 02 грудня 2013 року ОСОБА_8, та
виключити майно з державного реєстру
речових прав.

Заочним рішенням Заводського
районного суду м. Миколаєва

від 25 квітня 2014 року позов задоволено.
Визнано недійсним та скасовано
протокол проведення прилюдних торгів з
реалізації 1/3 частини двокімнатної
квартири АДРЕСА_1, від 22 листопада 2013
року № 15-0427,13(H). Визнано недійсним та
скасовано акт державного виконавця
Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ
від 29 листопада 2013 року.

Визнано недійсним та скасовано
свідоцтво про придбання 1/3 частини
двокімнатної квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_8,
видане 02 грудня 2013 року приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, та
виключено з державного реєстру речових
прав на нерухоме майно запис про
реєстрацію права власності на
вищезазначену квартиру. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 07 липня

2014 року заочне рішення Заводського
районного суду м. Миколаєва

від 25 квітня 2014 року скасовано, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідь судді,
вивчивши матеріали цивільної справи та
дослідивши доводи касаційної скарги,
вважає, що вона має бути задоволена
частково.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 335 ЦПК України суд
не обмежений доводами касаційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде виявлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції керувався тим, що прилюдні
торги були проведені з порушенням
вимог Закону та Тимчасового положення.

Апеляційний суд вважав, що спір не може
бути вирішено без участі покупця за
договором купівлі-продажу - ОСОБА_8,
оскільки зачіпаються його майнові
права, тому відмовив у позові.

Із такими висновками судів повністю
погодитися не можна.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
з'ясувати питання, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Вказані вимоги судами не дотримано.

Судами встановлено, що на виконанні у
Заводському ВДВС Миколаївського МУЮ
знаходиться зведене виконавче
провадження № 36764018
стосовно боржника ОСОБА_6 При
примусовому виконанні зведеного
виконавчого провадження 27 липня 2012
року державним виконавцем складено акт
опису та арешту майна боржника, а саме:
1/3 частини двокімнатної
квартири АДРЕСА_1. На підставі договору
про надання послуг з реалізації
арештованого нерухомого майна від 12
липня 2013 року вказану квартиру
передано на реалізацію ТОВ
«Укрспецторг групп» (а.с. 148−?153).

Згідно зі звітом про оцінку вартості
від 17 квітня 2013 року, складеним
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Оціночна компанія
«Аспект», вартість спірного майна
склала 90 234 грн (а.с. 19).

Торги з реалізації квартири ТОВ
«Укрспецторг групп», призначені на
01 серпня, 13 вересня та 25 жовтня 2013
року, не відбулися через відсутність
зареєстрованих покупців (а.с. 22, 29).

Відповідно до вимог ст. 62 Закону та п.
4.5.10 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 02 квітня 2012 року №
512/5, зареєстрованої у Міністерстві
юстиції України 02 квітня 2012 року за №
489/20802 (далі - Інструкція), державний
виконавець актом від 27 вересня 2013 року
здійснив уцінку арештованого майна на
30 % і визначив стартову ціну продажу в
розмірі 63 163 грн 80 коп. (а.с. 30−?31).

Торги з реалізації квартири ТОВ
«Укрспецторг групп», призначені на
25 жовтня 2013 року, не відбулися
через відсутність зареєстрованих
покупців (а.с. 33).

Відповідно до вимог ст. 62 Закону та п.
4.5.10 Інструкції державний виконавець
актом від 30 жовтня 2013 року здійснив
уцінку арештованого майна на 50 %,
визначив стартову ціну продажу у
розмірі 45 117 грн і передав це майно для
реалізації з прилюдних торгів (а.с.
36−?39).

22 листопада 2013 року відбулися прилюдні
торги, за результатами яких 1/3
частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1
продано ОСОБА_8 за 45 500 грн, про що
державний виконавець Заводського ВДВС
Миколаївського МУЮ склав акт,
затверджений у встановленому порядку
(а.с. 13−?14).

На підставі акта державного виконавця
про проведені прилюдні торги від 22
листопада 2014 року приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 02 грудня 2013 року
ОСОБА_8 видано свідоцтво про придбання
нерухомого майна з прилюдних торгів
(а.с. 15).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_6
просив на підставі ст. ст. 203, 215, 216
ЦК України, ст. ст. 58−?62 Закону,
Тимчасового положення визнати
недійсними результати прилюдних
торгів, протокол з проведення торгів,
акт прилюдних торгів та свідоцтва про
право власності на нерухоме майно та
виключити майно з державного реєстру
речових прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
права та інтересу.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ст. 215 ЦК України
одним із способів захисту порушеного
права є визнання недійсним правочину,
укладеного з недодержанням вимог,
установлених ч. ч. 1−?3, 5, 6 ст. 203 цього
Кодексу.

Виходячи з результатів аналізу
правової природи процедури реалізації
майна на прилюдних торгах, яка полягає
в продажу майна, тобто в забезпеченні
переходу права власності на майно
боржника, на яке звернуто стягнення, до
покупця - учасника прилюдних торгів, та
ураховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на публічних
торгах, а відтак є правочином.

Таким чином, ураховуючи, що відчуження
майна з прилюдних торгів належить до
угод купівлі-продажу, така угода може
визнаватись недійсною на підставі норм
цивільного законодавства про
недійсність правочину (ст. ст. 203, 215 ЦК
України).

Необхідно також зазначити, що оскільки
виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК
України підставами недійсності
укладеного за результатами прилюдних
торгів правочину є недодержання вимог
закону в момент його укладення, тобто
безпосередньо за результатами
прилюдних торгів, то підставами для
визнання прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
саме Тимчасовим положенням.

Що стосується порушень, допущених
державним виконавцем при здійсненні
своїх повноважень, передбачених
Законом, до призначення прилюдних
торгів, то такі дії (бездіяльність)
державного виконавця підлягають
оскарженню в порядку, передбаченому
цим законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч.
4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. ст.
55, 85 Закону).

Отже, дії державного виконавця у
виконавчому провадженні, які не
стосуються правил проведення
прилюдних торгів, мають самостійний
спосіб оскарження й не можуть бути
підставою для визнання прилюдних
торгів недійсними, що зазначено у
постанові Верховного Суду України від
24 жовтня 2012 року у справі №
6-116цс12.

Крім того, відповідно до п. 9 постанови
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07 лютого 2014 року
№ 6 «Про практику розгляду судами скарг
на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» згідно зі
ст. 33 Закону кілька відкритих
виконавчих проваджень про стягнення
коштів лише з одного боржника
об'єднуються у зведене виконавче
провадження.

Скарги стосовно рішень, дій або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби, прийнятих (вчинених,
допущених) із метою виконання
зведеного виконавчого провадження, у
якому об'єднано виконавчі провадження
щодо виконання судових рішень судів
різних юрисдикцій та/чи рішень інших
органів (посадових осіб), належать до
юрисдикції адміністративних судів.

На вказані вимоги закону ні суд першої
інстанції, ні апеляційний суд уваги не
звернули.

Крім того, розглядаючи справу, суд
першої інстанції не вирішив питання
про зміну процесуального статусу
ОСОБА_8 і залучення його відповідно до
вимог ст. 33 ЦПК України до участі у
справі як відповідача, оскільки цим
спором безпосередньо зачіпаються його
права.

За таких обставин ухвалені у справі
судові рішення відповідно до ч.
3 ст. 335, ст. 338 ЦПК України підлягають
скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 333, 335, 336, 338, 343, 344, 345,
347, 349 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Заочне рішення Заводського районного
суду м. Миколаєва від 25
квітня 2014 року та рішення апеляційного
суду Миколаївської області від 07 липня
2014 року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.М. Ситнік
Судді: Є.П. Євграфова
О.І. Євтушенко В.І. Журавель Ю.Г.
Іваненко