АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №757/9751/13
інстанції Цокол Л.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 листопада 2014 року колегія
суддів Судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва

у складі судді-доповідача
Антоненко Н.О.,

суддів
Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.
при секретарі
Слащуку А.С.

за участю представника
відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Алексєєнка Тихона Дмитровича,
який на підставі довіреності діє в
інтересах Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Правекс-Банк», на заочне рішення
Печерського районного суду м. Києва від
11 липня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Правекс-Банк», третя особа Приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Печерського
районного суду м. Києва від 11 липня 2013
року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені:
визнано виконавчий напис, вчинений
29.10.2012 приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
та зареєстрований у реєстрі за №998, про
звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_4, таким, що не підлягає виконанню;
стягнуто з ПАТ КБ «Правекс-Банк» на
користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі
229,40 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що
10.11.2006 між ОСОБА_4 та АКБ «Правекс-Банк»,
який змінив найменування і на момент
розгляду справи є ПАТ КБ
«Правекс-Банк», укладено договір про
відкриття кредитної лінії №595-004/06Ф. В
подальшому номер договору змінився на
№ 2901-026/11Ф і в нього вносилися зміни та
доповнення.

Для забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним договором між сторонами
укладено договір іпотеки від 10.11.2006 з
подальшими змінами та доповненнями від
21.12.2011, предметом якого є квартира
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4 на праві
власності.

29.10.2012 приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
вчинено виконавчий напис,
зареєстрований в реєстрі за №998, яким
запропоновано звернути стягнення на
квартиру ОСОБА_4, за рахунок коштів від
реалізації якої запропоновано
задовольнити вимоги ПАТ КБ
«Правекс-Банк» по кредитному договору
№2901-026/11Ф від 10.11.2006 у розмірі: кредит в
сумі 831631,15грн, відсотки в сумі 63990,17грн,
пеня за несвоєчасну сплату відсотків в
сумі 1468,12грн, що становить 897089,44 грн.

07.12.2012 постановою старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м. Києві
відкрито виконавче провадження з
виконання вказаного виконавчого
напису.

Виходячи з того, що належних і
допустимих доказів на підтвердження
правомірності вчинення виконавчого
напису суду не надано, а також що
нотаріус не перевірив безспірність
вимог банку та прострочення сплати
боргу позичальника, суд першої
інстанції дійшов висновку про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог.

В апеляційній скарзі представник
відповідача просив скасувати заочне
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 11.07.2013 та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_4 Посилався на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
20.11.2013 заочне рішення Печерського
районного суду м. Києва від 11.07.2013
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у позові ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 червня 2014 року
рішення Апеляційного суду м. Києва від
20.11.2013 скасовано, справу направлено на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Під час нового апеляційного розгляду
представник відповідача просила
задовольнити апеляційну скаргу з
наведених у ній доводів. Інші сторони у
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, про дату та час розгляду
справи повідомлені належним чином
(ас228-229), заяв та клопотань не подали, що
відповідно до ст.305 ЦПК України не
перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених у суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а оскаржуване рішення - залишенню без
змін з огляду на таке.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону. Звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про
іпотеку» у разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Правильно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується наявними
у матеріалах справи доказами, що 29.10.2012
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
вчинено виконавчий напис, яким
запропоновано звернути стягнення на
квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві
власності ОСОБА_4 для погашення його
заборгованості перед ПАТ КБ
«Правекс-Банк» по кредитному договору
від 10.11.2006.

Доводи представника банку про те, що
вимога про погашення заборгованості
була направлена боржнику з дотриманням
умов договору іпотеки (п.2.4.1.), не
заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 п.2.3. глави 16. Порядку
вчинення нотаріальних дій письмова
вимога іпотекодавцю, передбачена
статтею 35 Закону України «Про іпотеку»,
вважається надісланою, якщо є відмітка
іпотекодавця на письмовому
повідомленні про його отримання або
відмітка поштового відділення зв'язку
про відправлення повідомлення на
вказану в іпотечному договорі адресу.

Як вбачається з матеріалів справи, суду
першої інстанції докази на
підтвердження відправлення банком
вимоги ОСОБА_4 надані не були. До
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції від 11.07.2013 долучено
завірену представником банку копію
повідомлення-вимоги на ім'я та адресу
позивача без номера і дати, а також
ксерокопію не врученого адресату за
закінченням терміну зберігання
рекомендованого листа з відбитками
поштових штемпелів 12.09.2012 (дата
відправлення) та 15.10.2012 (дата
повернення) на ім'я ОСОБА_4, проте,
відправником на ньому значиться не
відповідач у даній справі, а АО
«Арцінгер» (ас68,71-72). При повторному
апеляційному розгляді суду надано
оригінал вкладення у цінний лист на
ім'я ОСОБА_4 з переліком відправлень,
зокрема, повідомлення-вимоги з
розрахунками заборгованості, на якому
міститься поштовий штемпель від 18.09.2012
(його копія на ас204-205).

Зазначена суперечлива інформація щодо
дати відправлення та щодо відправника
письмової вимоги-повідомлення на
адресу ОСОБА_4 викликає у суду сумнів
щодо належного виконання банком вимог
ст. 35 Закону України «Про іпотеку».

Враховуючи наведене, а також що суду
першої інстанції не було надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження направлення ОСОБА_4
письмової вимоги про усунення
порушення зобов'язання, на підставі ч.2
ст.303 ЦПК України колегія дійшла
висновку про те, що доводи апеляційної
скарги ПАТ КБ «Правекс-Банк» у цій
частині не можуть бути прийняті до
уваги.

За таких обставин правильним є
висновок суду першої інстанції про
відсутність у ПАТ КБ «Правекс-Банк»
передбачених законом підстав для
звернення стягнення на предмет іпотеки
на підставі виконавчого напису
нотаріуса.

Крім того, встановлено, що після
вчинення 29.10.2012 нотаріусом виконавчого
напису ПАТ КБ «Правекс-Банк»
наступного дня 30.10.2012 звернувся до суду
з позовом про стягнення з ОСОБА_4
заборгованості за кредитним договором
№2901-026/11Ф від 10.11.2006, що відповідно до
положень ст.ст.3,15 ЦПК України ставить
під сумнів безспірність суми
заборгованості за кредитним договором,
а відтак і наявність законних підстав
для вчинення виконавчого напису
нотаріуса.

Доводи представника відповідача про
те, що банк вправі самостійно обирати
способи захисту порушених прав, одним з
яких є стягнення суми заборгованості
за договором на підставі рішення суду,
не заслуговують на увагу, адже чинним
законодавством не передбачено
одночасне застосування двох
самостійних способів захисту
порушених прав, реалізація яких
фактично зводиться до стягнення суми
боргу за двома самостійними
незалежними виконавчими документами.

За таких обставин висновки суду,
викладені в оскаржуваному рішенні,
ґрунтуються на вимогах закону і
підтверджуються матеріалами
справи.Передбачених ст.309 ЦПК України
підстав для скасування заочного
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 11 липня 2014 року немає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303,308,313,315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Алексєєнка Тихона
Дмитровича, який на підставі
довіреності діє в інтересах Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Правекс-Банк», відхилити.

Заочне рішення Печерського районного
суду м. Києва від 11 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач    Н.О. Антоненко

Судді
А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

03110 м. Київ, вулиця Солом'янська, 2-а

Справа №757/9751/13
Головуючий у 1
інстанції Цокол Л.І.

Апеляційне провадження №22-ц/796/10239/2014
Доповідач
Антоненко Н.О.

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

5 листопада 2014 року колегія
суддів Судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва

у складі судді-доповідача
Антоненко Н.О.,

суддів
Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.
при секретарі
Слащуку А.С.

за участю представника
відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Алексєєнка Тихона Дмитровича,
який на підставі довіреності діє в
інтересах Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Правекс-Банк», на заочне рішення
Печерського районного суду м. Києва від
11 липня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Правекс-Банк», третя особа Приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія, керуючись ст.ст.218,317
ЦПК України,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Алексєєнка Тихона
Дмитровича, який на підставі
довіреності діє в інтересах Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Правекс-Банк», відхилити.

Заочне рішення Печерського районного
суду м. Києва від 11 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді
А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна