Провадження № 2-п/336/4/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк
О.В.

при секретарі Петрові
С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення по цивільній справі
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя № 336/6655/13-ц,
пр. № 2/336/2881/2013 від 24.10.2013 року,
ухваленому у справі за вищезазначеним
позовом, позовні вимоги ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» задоволені. З
ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» стягнуто заборгованість за
кредитним договором № CNL-200/271/2006 від
07.03.2006 р. в сумі 2293531,81 грн.
(заборгованість за тілом кредиту - 49086,80
доларів США, еквівалент 392350,80 грн.;
заборгованість за процентами - 15659,49
доларів США, що еквівалентно 125166,31 грн.;
пеня 1776014,71 грн.), заборгованість за
договором про кредитування поточного
рахунку (овердрафт) № 883/1 від 07.03.2006 р. в
розмірі 3683,96 грн. та судовий збір в сумі
3441 грн..

28.11.2013 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із
заявою про скасування заочного
рішення, посилаючись на те, що судових
повісток про виклик до суду він не
отримував.

Крім того, ОСОБА_1 вважає, що суд,
розглядаючи справу, не взяв до уваги
обставини, які мають істотне значення
для правильного вирішення справи. Так,
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а також
його попередник) не мав до нього
претензій щодо кредитного договору
протягом 7 років, а тому, відповідно до
ст. 257 ЦК України, сплинув 3-річний строк
позовної давності.

Відповідно до ст. 258 ЦК України, для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю. Позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Окрім того, ОСОБА_1 вважає, що
відповідно до п. 7 ч. 11 ст. 11 ЗУ «Про
захист прав споживачів», вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, кредитодавцю
забороняється.

Вважає зазначене рішення незаконним і
не обґрунтованим, оскільки порушені
його права.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не
з'явився, про день, час і місце розгляду
заяви повідомлявся у встановленому
порядку, судова повістка повернулась
до суду за закінченням терміну
зберігання. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК
України, сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про зміну свого місця
проживання (перебування, знаходження)
або місцезнаходження під час
провадження справи. У разі відсутності
заяви про зміну місця проживання або
місцезнаходження судова повістка
надсилається на останню відому судові
адресу і вважається доставленою,
навіть якщо особа за цією адресою
більше не проживає або не знаходиться.
Причина своєї неявки заявник суду не
повідомив, клопотань про відкладення
розгляду заяви не заявив.

Відповідно до ст. 231 ЦПК України заява
про перегляд заочного рішення
розглядається судом в судовому
засіданні, неявка осіб, належним чином
повідомлених про час і місце засідання,
не перешкоджає розгляду заяви.

Представник позивача ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» в судовому
засіданні заперечував проти
скасування заочного рішення з підстав,
викладених в письмових запереченнях.
Крім того, пояснив, що пеня в сумі 1776014,71
грн. була нарахована за один рік, як це
передбачено ст.. 258 ЦК України.

Вивчивши заяву про перегляд заочного
рішення та матеріали цивільної справи
№ 336/6655/13-ц, пр. № 2/336/2881/2013, письмові
пояснення представника позивача та
заперечення на заяву, суд приходить до
висновку, що заява ОСОБА_1 задоволенню
не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України,
заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин і докази, на
які він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

Відповідач ОСОБА_1 стверджує, що
він не був присутнім в судовому
засіданні у зв'язку з тим, що не
отримував судової повістки про виклик
в судове засідання. Даний факт
спростовується тим, що в матеріалах
справи наявне поштове повідомлення про
особисте отримання 01.10.2013 р. судової
повістки в судове засідання на 24.10.2013 р.
(а.с. 42) та відсутністю в матеріалах
справи будь-яких заяв чи клопотань про
відкладення розгляду справи. Також до
заяви про перегляд заочного рішення
ОСОБА_1 не додає жодного доказу на
підтвердження поважності причини
неявки в судове засідання 24.10.2013 р..
Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані повідомити
суд про причини неявки у судове
засідання. У разі неповідомлення суду
про причини неявки вважається, що
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, не з'явилися в судове
засідання без поважних причин.

П. 4 ч. 2 ст. 229 ЦПК України
передбачено, що у заяві про перегляд
заочного рішення повинно бути
зазначено посилання на докази, якими
відповідач обґрунтовує свої
заперечення проти вимог позивача. В
заяві ОСОБА_1 вказав, що оспорює строк
пред'явлення позову поза межами
позовної давності, передбаченої ст. 257
ЦК України. Доводи ОСОБА_1 з цього
приводу спростовуються доказами,
наданими ТОВ «ОТП Факторинг Україна».
Перебіг позовної давності за вимогами
кредитора, які випливають з порушення
боржником умов договору про погашення
боргу частинами починається стосовно
кожної окремої частини, від дня, коли
відбулося це порушення. Позовна
давність у таких випадках обчислюється
окремо по кожному простроченому
платежу. У разі порушення боржником
строків сплати чергових платежів,
передбачених договором, відповідно до
ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом
усього часу - до встановленого
договором строку закінчення виконання
останнього зобов'язання вправі заявити
в суді вимоги про дострокове
повернення тієї частини позики, що
підлягає сплаті. Несплачені до моменту
звернення кредитора до суду платежі
підлягають стягненню у межах позовної
давності по кожному із платежів.
Перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново: кредитний договір № CNL-200/271/2006
укладено 07.03.2006 р., Додаткові договори
до даного кредитного договору
укладались 04.06.2007 р., 21.04.2009 р., та 20.12.2010
р.. Таким чином, на момент звернення ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» до суду з
позовною заявою до ОСОБА_1, строк
позовної давності не сплинув.

Виходячи з вищевикладеного,
підстав, визначених ст.. 232 ЦПК України,
для скасування заочного рішення суду,
суд не встановив.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України,
суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення по цивільній справі
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
О.В. Дмитрюк