У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року

м. Київ

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних
справ у складі:

головуючого:Кузнєцова В.О.,
суддів:Мартинюка В.І., Наумчука М.І.,
Мостової Г.І., Остапчука
О.Д.,-розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6 до державного
підприємства «Експертно-технічний
центр Держгірпромнагляду України»,
територіального управління
Держгірпромнагляду у Житомирській
області про скасування наказу про
звільнення, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, стягнення
недоплачених коштів на момент
звільнення, стягнення середнього
заробітку за час затримки компенсації
за невикористані соціальні відпустки,
стягнення одноразової матеріальної
допомоги, відшкодування моральної
шкоди, за касаційною скаргою
Державного підприємства «Житомирський
експертно-технічний центр
Держгірпромнагляду України» на
рішення Богунського районного суду
м. Житомира від 28 квітня 2014 року
та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Житомирської
області від 25 червня 2014 року,

в с т а н
о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з позовом до державного
підприємства «Експертно-технічний
центр Держгірпромнагляду України»
(далі - ДП «ЕТЦ Держгірпромнагляду
України», територіального управління
Держгірпромнагляду у Житомирській
області (далі - ТУ
Держгірпромнагляду у Житомирській
області про скасування наказу про
звільнення, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, стягнення
недоплачених коштів на момент
звільнення, стягнення середнього
заробітку за час затримки компенсації
за невикористані соціальні відпустки,
стягнення одноразової матеріальної
допомоги, відшкодування моральної
шкоди. З урахуванням уточнених
позовних вимог, позивач просила
визнати незаконним та скасувати наказ
від 07 серпня 2013 року про
звільнення її з займаної посади на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України,
поновити її на посаді фахівця із
зв'язків із громадськістю та пресою з 08
серпня 2013 року, стягнути на її користь з
відповідача ДП «ЕТЦ
Держгірпромнагляду України» втрачений
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 08 серпня 2013 року в розмірі 33
015, 31 грн, стягнути з ДП «ЕТЦ
Держгірпромнагляду України»
недоплачені на момент звільнення кошти
в сумі 4 313, 64 грн.

Рішенням Богунського районного суду м.
Житомира від 28 квітня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду
Житомирської області від 25 червня
2014 року, позов ОСОБА_6 задоволено
частково. Скасовано наказ від
07 серпня 2013 року ДП
«Експертно-технічний центр
Держгірпромнагляду України» про
звільнення ОСОБА_6 з роботи на підставі
п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Поновлено
ОСОБА_6 на роботі ДП
«Експертно-технічний центр
Держгірпромнагляду України» на посаді
фахівця із зв'язків з громадськістю та
пресою з 08 серпня 2013 року. Стягнуто з ДП
«Експертно-технічний центр
Держгірпромнагляд України» втрачений
середній заробіток за час вимушеного
прогулу в сумі 26 160, 23 грн. Стягнуто з ДП
«Експертно-технічний центр
Держгірпромнагляду України» моральну
шкоду в сумі 5 тис. грн. В задоволенні
інших вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ДП «Житомирський
експертно-технічний центр
Держгірпромнагляду України» просить
ухвалені у справі судові рішення
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що на підставі
наказу від 16 квітня 2003 року ОСОБА_6
прийнята на роботу в ДП «Житомирський
експертно-технічний центр
Держгірпромнагляду» на посаду
прес-секретаря, з 01 серпня 2003 року
переведена на посаду фахівця із
зв'язків з громадськістю та пресою.

07 серпня 2013 року на підставі наказу
№120-к ОСОБА_6 звільнено за прогули без
поважних причин на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40
КЗпП України.

Підставами для звільнення слугували
акти контролю робочого місця від 08 та 09
липня 2013 року та рішення профкому від 05
серпня 2013 року про дачу згоди на
звільнення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності може бути розірваний
власником або уповноваженим ним
органом у випадку прогулу (в тому числі
відсутності на роботі більше трьох
годин протягом робочого дня) без
поважних причин.

Зі змісту ст. 235 КЗпП України
вбачається, що у разі звільнення без
законної підстави або незаконного
переведення на іншу роботу працівник
повинен бути поновлений на попередній
роботі органом, який розглядає
трудовий спір. При винесенні рішення
про поновлення на роботі орган, який
розглядає трудовий спір, одночасно
приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу або різниці в
заробітку за час виконання
нижчеоплачуваної роботи, але не більш
як за один рік.

Відповідно до положень ст.57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Чинне
законодавство не містить вказівки про
певні засоби доказування, виключно
якими сторона має довести свою
присутність на роботі в певний час.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог,
суди першої та апеляційної інстанцій,
визначившись вірно з характером
спірних правовідносин, дослідивши в
сукупності належним чином наявні у
справі докази, з урахуванням
встановлених обставин справи дійшли
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для звільнення
ОСОБА_6 із займаної посади за п. 4 ч. 1 ст.
40 КпЗП України, поновивши її на роботі.
Водночас, судами правомірно задоволено
частково позовні вимоги щодо стягнення
з відповідача втраченого середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
відповідно до положень ст. 235 КЗпП
України.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи скарги про неправильне
застосування судами норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення судових рішень без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державного
підприємства «Житомирський
експертно-технічний центр
Держгірпромнагляду України»
відхилити.

Рішення Богунського районного суду м.
Житомира від 28 квітня 2014 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області від 25 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді: В.І.
Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук Д.О.
Остапчук