Справа № 524/5425/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2014 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Середа А.В.

при секретарі - Кот А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В позові зазначала, що 16 лютого 2014 року близько 17.00 год. вона поверталась з гостей разом із своїм онуком від своєї знайомої ОСОБА_4, до якої ходила у гості по АДРЕСА_1. Зазначала, що проходячи повз буд. 79 а, на неї накинулась собака, породи вівчарка і почала рвати на ній верхній одяг.

Вказувала, що вона підхопила онука на руки та підняла вгору, щоб собака не змогла її достати та почала кричати та звати на допомогу.

Зазначала, що в цей момент собака вхопила її за ногу, а знайома до якої вона ходила в гості ОСОБА_4 почала відбиватися від собаки коляскою, так як у неї на руках була дитина, то відбиватися від тварини вона не могла.

Вказувала, що на її крик із приватного двору вийшли люди, двоє з них, як виявилось згодом, були власниками собаки, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Потім хазяїн собаки почав її відтягувати. Потім ОСОБА_2 забрав собаку у двір, і так як він не хотів мирним шляхом вирішувати справу, то вона була змушена викликати працівників міліції.

Після приїзду міліції на ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 154 КУпАП України.

Зазначала, що 09 квітня 2014 року Автозаводським районним судом Полтавської області було винесено постанову, в якій визнано ОСОБА_2 винним у скоєнні правопорушення за ч. 2 ст. 154 КУпАП України. Звертала увагу суду на те, що їй не відшкодовано матеріальні збитки.

Крім того вказувала, що після такого інциденту у неї залишилась психологічна травма, частий головний біль, а після нападу собаки у неї залишились садна та синці, які у відповідності до висновків медичного експерта за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

На підставі викладеного, просила суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 1272 грн. 97 коп. Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 2500 грн. Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

В судовому засіданні позивач та її довіритель адвокат ОСОБА_5, позовні вимоги підтримали в повному обсязі за обставин викладених в описовій частині позову . Просили суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явилась. Про дату, місце та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідач ОСОБА_2 та його представник за довіреністю ОСОБА_6 проти позову заперечували в повному обсязі заявлених позовних вимог. Просили суд в задоволенні позову відмовити за його безпідставністю.

Суд, згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства (ст.11 ЦПК України), розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позивачами вимог та в межах поданих доказів.

Суд, заслухавши пояснення сторін, які приймали участь у розгляді справи їх представників, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення за наступних підстав, а саме :

Судом достовірно встановлено, що власником собаки породи «німецька вівчарка» згідно облікових документів - є ОСОБА_3, а власником домоволодіння АДРЕСА_1 в м. Кременчуці - є ОСОБА_2 Також встановлено, що 16 лютого 2014 року близько 17.00 год. позивач поверталась з гостей разом зі своїм онуком від своєї знайомої ОСОБА_4, до якої ходила у гості по АДРЕСА_1 в м. Кременчуці.

Встановлено. що проходячи вздовж АДРЕСА_1, із-за недбальства позивачів, на неї накинулась собака, породи «німецька вівчарка» і почала рвати на ній верхній одяг та спричинила, згідно висновку судово-медичного експерта № 191 від 17.02.2014 року, легкі тілесні ушкодження.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Встановлено, що величина матеріальної шкоди, заподіяної ОСОБА_1 за пошкоджене пальто складає 847.50 грн. , згідно товарознавчого висновку № П-31 від 25.02.14 року. За проведення експертного товарознавчого дослідження, позивачем було сплачено суму у розмірі 132.00 грн., про що свідчить копія квитанції, яка знаходиться в матеріалах справи.

Також встановлено, що позивачем були закуплені медичні препарати для лікування після нападу собаки на суму 293.47 грн., що підтверджується квитанціями, які знаходяться в матеріалах справи.

Отже позовні вимоги в частині відшкодування матеріальних витрат, понесених позивачем у сумі 1272.97 грн. підлягають стягненню з відповідачів.

Відповідно до п. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування.

З урахуванням обставин, які мають істотне значення, суд приходить до переконливого висновку, що вказані позовні вимоги позивача, підлягають до часткового задоволення в сумі 3000 грн.

Також підлягають стягненню з відповідачів затрати позивача на юридичну допомогу в сумі 2500 грн.

В частині розподілу судових витрат та у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 243.60 грн. судового збору.

Суд критично оцінює доводи відповідача, щодо безпідставності заявлених позовних вимог, так як вина відповідачів підтверджена судовим рішенням 09 квітня 2014 року Автозаводського районного суду Полтавської області від 09 квітня 2014 року, яким було визнано ОСОБА_2 винним у скоєнні правопорушення за ч. 2 ст. 154 КУпАП України . Вказана обставина не підлягає доказуванню в силу ст. 61 ЦПК України.

Інших доказів, що підтверджують доводи відповідача, щодо безпідставності заявлених позовних вимог - суду не надано і суд їх не встановив.

Керуючись ст.ст. 14, 57-60, 61, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, ст. 59 Конституції України, ст.ст.16,23,1166,1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», Постановою Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 1272 грн. 97 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 2500 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитись 10.11.2014 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 223 ЦПК України

Суддя: