УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2н/251/3567/11

6/251/42/14

31.01.2014 року Калінінський
районний суд міста Горлівки Донецької
області в складі: головуючого судді
Щербаченко І.В. при секретарі
Студенковій Т.В. розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Горлівка подання старшого державного
виконавця Калінінського відділу
Державної виконавчої служби
Горлівського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець
Калінінського відділу Державної
виконавчої служби Горлівського
міського управління юстиції Дургалян
С.Г. звернулася до суду з поданням про
тимчасове обмеження права виїзду за
межі України боржнику ОСОБА_2
зазначивши, що на примусовому
виконанні Калінінського відділу ДВС
знаходиться виконавче провадження з
примусового виконання судового
наказу № 2н-3567/11 виданого
14.11.2011року Калінінським районним судом
м. Горлівка про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «Горлівськтепломережа»
заборгованості за надане
теплопостачання у розмірі 5251,36
гривень, однак боржник ухиляється від
виконання судового наказу ,
заборгованість ним на теперішній час
не сплачено.

Подання державного виконавця
погоджено з начальником Калінінського
ВДВС Горлівського Горлівського
міського управління юстиції.

Представник відділу державної
виконавчої служби у Калінінському
районі міста Горлівки у судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи відносно ОСОБА_2 без
участі представника відділу ДВС.

Суд, дослідивши матеріали подання,
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що у провадженні
Калінінського відділу ДВС
Горлівського міського управління
юстиції знаходиться судовий наказ №
2н-3567/2011 виданий 14.11.2011 року
Калінінським районним судом м.Горлівка
про стягнення ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Горлівськтепломережа»
заборгованості за надане
теплопостачання у розмірі 5251,36
гривень.

Згідно постанови про відкриття
виконавчого провадження 15.08.2013 року
державним виконавцем відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого документу. Однак
будь-які інші відомості щодо
проведення необхідних та належних дій
для стягнення заборгованості у
примусовому порядку у поданні
державного виконавця та у доданих до
нього матеріалах відсутні.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері. Статтею 6 цього Закону
передбачено, що громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта та у виїзді за кордон у
випадках, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням - до виконання
зобов'язань (п.5).

Згідно із п. 18 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» від 24.03.1998 року
в редакції від 9.03.2011 року, державний
виконавець має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Ст. 8 Конвенції про захист прав людини
і основних свобод 1950 року декларує:
«Кожен має право на повагу до його
приватного і сімейного життя, до житла
і до таємниці кореспонденції». В своїх
рішеннях Європейський Суд з прав
людини неодноразово підкреслював, що
за цією статтею Конвенції держава
виконає свої зобов'язання не тільки
якщо просто утримається від дій, що ці
права порушують, а за умови, що буде
діяти за певних обставин таким чином,
щоб гарантувати їх забезпечення.

Згідно ст. 11 ЗУ «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених
законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною 3 даної статті закріплено, що в
процесі здійснення виконавчого
провадження він має право, зокрема,
звертатись до суду з поданням про
постановлення вмотивованого рішення
про встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника за
межі України - до виконання зобов'язань
за рішенням. Однак, крім того він має
право викликати фізичних осіб з
приводу виконавчих документів, а в разі
неявки боржника без поважних причин
виносити постанову про його привід
через органи внутрішніх справ,
перевіряти майновий стан боржника, а
також накладати арешт на майно
боржника, кошти та інші цінності.

За змістом наведених правових норм
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду за межі України - це один з
крайніх заходів, якому повинні
передувати всі інші передбачені
законодавством дії щодо примусового
виконання виконавчого документу.

Суду не надано переконливих доказів на
підтвердження того, що боржник
відмовляється добровільно виконати
рішення суду. Так зокрема відсутні дані
про отримання боржником копії
постанови державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження,
дані про здійснення викликів боржника
до органів ДВС та відповідно їх
отримання боржником, державним
виконавцем не були виконані всі
можливі дії для здійснення перевірки
майнового стану боржника та проведення
опису майна, що йому належить, зокрема
шляхом перевірки майнового стану
боржника за місцем його мешкання.
Заходи щодо застосування приводу
боржника через органи міліції не
приймались. До того ж відсутні дані про
те, що боржник свідомо перешкоджає
представниками ДВС у примусовому
виконанні рішення суду.

З огляду на наведене підстав для
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за
межі України суд не вбачає, оскільки не
доведено факт її свідомого та умисного
ухилення від виконання зобов'язань
покладених на нього щодо виконання
вимог виконавчого документу.

Наявність самих лише зобов'язань у
ОСОБА_2 , визначених судовим рішенням,
не дає підстав для обмеження боржника у
праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.
8 Конвенції про захист прав людини і
основних свобод 1950 року, ст.ст. 10, 60, 210,
212, 293, 294, 377-1 ЦПК України, ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного
державного виконавця Калінінського
відділу Державної виконавчої служби
Горлівського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Калінінський районний суд міста
Горлівки шляхом подання в п'ятиденний
строк з дня проголошення ухвали
апеляційної скарги.

Суддя

І.В.
Щербаченко