Справа № 381/1938/14-ц Головуючий у І
інстанції Зуй Т.С.Провадження №
22-ц/780/5582/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

24 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді:
Сушко Л.П.,

суддів:
Сержанюка А.С., Кулішенка Ю.М.,

при секретарі:
Горошук І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Провіта" на заочне рішення
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 30 травня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Провіта", третя особа: ОСОБА_2 про
стягнення страхового відшкодування за
договором обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з вище зазначеним
позовом, який в подальшому збільшив,
обґрунтовуючи його тим, що між ТДВ «СК
«Провіта» та ОСОБА_2 укладено договір у
формі полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. 15.07.2013 року сталась дорожньо -
транспортна пригода за участю
автомобілів під його керуванням та
керуванням ОСОБА_2 Постановою
Фастівського міськрайонного суду
ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП.
Його автомобіль внаслідок ДТП отримав
пошкодження. Він звернувся до
страхової компанії з заявою про
виплату страхового відшкодування, але
досі його не отримав. Згідно висновку
експерта від 27.05.2014 року вартість
відновлювального ремонту автомобіля
становить 64517,12 грн. У зв'язку з цим
просить стягнути з відповідача суму
страхового відшкодування з
урахуванням індексу інфляції та трьох
процентів річних - 67986,72 грн., пеню за
несвоєчасне здійснення страхової
виплати в сумі 7591,26 грн., моральну шкоду
в розмірі 10000,00 грн. та витрати на
проведення оцінки майна в розмірі 700,00
грн.

Заочним Рішенням Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 30 травня 2014 року позов ОСОБА_1
задоволено, стягнуто з ТДВ «СК
«Провіта» на користь ОСОБА_1 суму
страхового відшкодування в розмірі
50000,00 грн., пеню в розмірі 7591,00 грн.,
моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.,
витрати на проведення оцінки майна в
розмірі 700,00 грн. та судовий збір на
користь держави в розмірі 632,91 грн., в
решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ТДВ
«СК «Провіта» просить змінити рішення
зменшивши суму страхового
відшкодування до 36889,14 грн., пені до 2583,25
грн. витрат на оцінку майна до 400,00 грн. в
решті позовних вимог відмовити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Зазначила, що суд визнав належним
доказом звіт №301 від 27.05.2014 року, який
був проведений особою, яка не має права
проводити судову експертизу. Крім того,
суд не зважаючи на те, що позивачем
подано заяву про збільшення позовних
вимог ухвалив заочне рішення. Вважає,
що розмір страхового відшкодування
повинен визначатись на підставі звіту
№729 від 19.07.2013 року, який проведено з
дотриманням вимог закону.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
про стягнення страхового
відшкодування, індексу інфляції, трьох
відсотків річних та моральної шкоди,
суд першої інстанції обґрунтовував
свої висновки тим, що ОСОБА_2, який є
винуватцем ДТП, уклав з відповідачем
договір страхування цивільно- правової
відповідальності, в наслідок ДТП було
пошкоджено з вини третьої особи, майно
позивача та матеріальна шкода
становить 50112,51грн, ліміт
відповідальності за договором
страхування цивільно-правової
відповідальності встановлений в
50000,00грн., який підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача. Та з
урахуванням ступеня вини відповідача,
тривалості глибини моральних
страждань позивача оцінив моральну
шкоду в 5000,00грн..

На вимогу позивача, суд задовольнив
вимоги про стягнення пені в розмірі
7591,26грн. на підставі ст. 36 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Однак, такі висновки суду не в повній
мірі відповідають обставинам справи та
вимогам закону.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що 22.03.2013 року між ТДВ
«СК«ПРОВІТА» та ОСОБА_2 було укладено
договір у формі Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, згідно якого
відповідач взяв на себе зобов'язання
компенсувати шкоду третім особам,
заподіяну під час
дорожньо-транспортної пригоди.
Страхова сума (ліміт відповідальності)
на одного потерпілого за шкоду,
заподіяну майну, складає 50000 грн.,
франшиза 500,00грн..

15.07.2013 року в м. Фастів по вул. Куйбишева
ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Citroen Jumper»,
номерний знак НОМЕР_1, на повороті з вул.
Червона, не впоравшись з керуванням,
здійснив зіткнення з автомобілем
«Chevrolet Tacuma», номерний знак НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_1, який в свою чергу
зіткнувся з автомобілем «Chevrolet Tacuma»,
номерний знак НОМЕР_3, та з автомобілем
«Chery Kimo», номерний знак НОМЕР_4. В
результаті пригоди автомобілі
отримали механічні пошкодження.

Постановою Фастівського
міськрайонного суду від 21.08.2013 року
ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

Власником автомобіля «Chevrolet Tacuma»,
номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_1.

16.07.2013 року ОСОБА_2 звернувся до ТДВ «СК
«ПРОВІТА» з повідомленням про настання
страхового випадку.

Встановлено, що 15.07.2013 року позивач
подав до ТДВ «СК «ПРОВІТА» заяву про
виплату страхового відшкодування,
однак відповідач не провів виплату
страхового відшкодування позивачу.

Згідно звіту № 301 про оцінку майна,
складеного ТОВ «Сальватор» 27 травня 2014
року, вартість відновлювального
ремонту транспортного засобу «Chevrolet
Tacuma» станом на 27.05.2014 року складає 64517,12
грн., а вартість матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу «Chevrolet Tacuma», станом на 27.05.2014 року
складає 50112,51 грн.

Згідно ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачає, що
якщо розмір заподіяної шкоди перевищує
страхову суму, розмір страхової
виплати (регламентної виплати) за таку
шкоду обмежується зазначеною
страховою сумою.

Згідно п.5 Полісу обов'язкового
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів укладеного між
ТДВ «СК «ПРОВІТА» та ОСОБА_2 розмір
франшизи складає 500,00грн..

Тобто при вирішенні даного спору в
частині стягнення страхового
відшкодування, суд не врахував наявної
в полісі франшизи, розмір якої
необхідно було відрахувати від
максимального розміру страхової суми.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду в
частині стягнення страхового
відшкодування підлягає змінні, та з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 49500,00грн.(50000,00грн.
ліміт відповідальності - 500,00грн.
франшизи =49500,00грн. ).

Згідно ст. 992 ЦК України у разі несплати
страховиком страхувальникові або
іншій особі страхової виплати
страховик зобов'язаний сплатити
неустойку в розмірі, встановленому
договором або законом.

Згідно ст. 36.5 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» за кожен день
прострочення виплати страхового
відшкодування (регламентної виплати)
з вини страховика (МТСБУ)

особі, яка має право на отримання
такого відшкодування, сплачується
пеня з розрахунку подвійної
облікової ставки Національного банку
України, яка діє протягом періоду, за
який нараховується пеня.

Згідно ст. 36.2. ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» страховик
(МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження
ним розміру страхового відшкодування
з особою, яка має право на отримання
відшкодування, за наявності
документів, зазначених у статті 35
цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний:у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

При вирішенні даного спору в частині
стягнення пені, суд не врахував
положення ст. 36.2. ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», а саме того, що
виплата страхова проводиться не пізніш
як через 90 днів з дня отримання заяви
про страхове відшкодування та вірно
визначивши суму страхового
відшкодування замість 49500,00грн.
зазначив 50000,00грн., у зв'язку з чим
допустив помилки у розрахунку.

Враховуючи викладене строк на
прийняття рішення страховиком повинен
обчислюватись з дня подання позивачем
заяви 15.07.13р. і збіг через 90 днів 15.10.13р.,
отже з цієї дати наступило
прострочення страховика, а тому розмір
пенні становить 3466,35 грн. (49500 (борг) * 182
дня (період прострочення з 15.10.2013р. по
14.04.2014р.) *13%( 6,5*2 розмір подвійної
облікової ставки) : 365 (кількість днів в
році) = 3208, 68 грн., 49500 (борг) * 10 днів
(період прострочення з 15.04.2014р. по
24.04.2014р.) *19%( 9,5*2 розмір подвійної
облікової ставки) : 365 (кількість днів в
році) = 257,67, 68 грн., 3208,68 грн. + 257,67 грн. =
3466,35 грн. (сума пені).

Колегія суддів встановивши, що
відповідач не правомірно затримує
виплату страхового відшкодування та
зобов'язаний сплатити пеню визначену
законом, вважає що рішення в частині
стягнення пені підлягає зміні та з
відповідача на користь позивача
підлягає стягнення пені в розмірі 3466,35
грн..

Згідно ст. 26-1 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» страховиком (у
випадках, передбачених підпунктами "г"
і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту
41.2 статті 41 цього Закону,

- МТСБУ) відшкодовується потерпілому -
фізичній особі, який зазнав

ушкодження здоров'я під час
дорожньо-транспортної пригоди,
моральна шкода у розмірі 5 відсотків
страхової виплати за шкоду, заподіяну
здоров'ю.

Тобто, суд першої інстанції не звернув
увагу на те, що з позовом про
відшкодування моральної шкоди до
страхової компанії позивач в праві
звернутись тільки при заподіянні
шкоди здоров'ю.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про задоволення
позову в частині відшкодування
моральної шкоди, оскільки позивачем не
надано доказів щодо заподіяння шкоди
його здоров'ю.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги частково
заслуговують на увагу, висновки суду в
частині стягнення моральної шкоди не
відповідають обставинам справи,
рішення суду першої інстанції в цій
частині ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права і
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди
відповідно до ст. 309 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд першої інстанції неправомірно взяв
до уваги Звіт № 301 від 27.05.2014 року про
визначення матеріальної шкоди,
оскільки оцінювач ОСОБА_3 не є
експертом, не ґрунтуються на вимогах
закону, оскільки оцінювач ОСОБА_3 не
надавав висновок експерта, а надав, як
спеціаліст - звіт, що не суперечить
нормам процесуального права. Крім того
відповідач відмовився в суді
апеляційної інстанції скористатися
своїми правами щодо подання клопотання
про проведення автотоварознавчої
ексертизи.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо
позивача на користь якого ухвалено
рішення звільнено від сплати судового
збору, то судовий збір стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог, тому з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір в сумі
536,66 грн..

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Провіта" задовольнити
частково.

Заочне рішення Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 30 травня 2014 року скасувати в
частині стягнення моральної шкоди в
розмірі 5000,00 грн. та ухвалити нове
рішення в цій частині про відмову у
задоволені позову, а в частині
стягнення страхового відшкодування,
пені та судових витрат рішення змінити.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Провіта" (07300, Київська область,
Вишгородський район, м. Вишгород, вул.
Набережна, 7, код 31704186) на користь ОСОБА_1
(ідн. номер НОМЕР_5) суму страхового
відшкодування в розмірі 49500,00 грн., пеню
в розмірі 3466,35 грн..

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«ПРОВІТА» (07300, Київська область,
Вишгородський район, м. Вишгород, вул.
Набережна, 7, код 31704186) на користь
держави судовий збір в сумі 536,66 грн..

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: