Справа № 723/2260/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

27.02.2014 року
Сторожинецький районний суд
Чернівецької області

в складі:

головуючого
судді Яківчика І.В.

при секретарі
Чокан Д.В.

за участю

прокурора
Одосій О.В.

представника позивача Бабчука Ю.В.,
Іпполітова Є.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Сторожинець цивільну
справу за позовом Заступника прокурора
Чернівецької області в інтересах
держави в особі Державної
адміністрації залізничного транспорту
України - Державного територіального
об'єднання «Львівська залізниця» до
Чудейської сільської ради, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа відділ
Держкомземагентства у Сторожинецькому
районі, про визнання незаконним та
скасування рішення Чудейської
сільради, свідоцтва про право спадщини
за законом, договору купівлі-продажу,
державного акту, скасування їх
державної реєстрації та повернення
земельної ділянки належному власнику

встановив:

Прокурор діючи в інтересах держави в
особі Державної адміністрації
залізничного транспорту України -
Державного територіального об'єднання
«Львівська залізниця», уточнивши в
ході розгляду справи в суді свої
позовні вимоги, звернувся з позовом до
відповідачів про визнання незаконним і
скасування рішення Чудейської
сільради, свідоцтва про право спадщини
за законом, договору купівлі-продажу,
державного акту, скасування їх
державної реєстрації та повернення
земельної ділянки належному власнику,
посилаючись на те, що рішенням
Чудейської сільради, Сторожинецького
району від 15.06.1999 року ОСОБА_5 була
передана в приватну власність земельна
ділянка площею 0,2284 га для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд.
Після смерті ОСОБА_5 його спадкоємцю
ОСОБА_4 виданий державний акт на
вказану земельну ділянку. В подальшому
спадкоємець 12.08.2003 року продала цю
землю ОСОБА_3, якій на підставі договору
купівлі-продажу, було видано новий
державний акт.

Зазначаючи про те, що залізниця як
суміжний землекористувач, проект
відведення земельної ділянки, акт
встановлення і узгодження меж
землекористування ОСОБА_5, ОСОБА_4 і
ОСОБА_3 не погоджувала і згоди на
вилучення земельної ділянки не
надавала, позивач просив визнати
незаконним і скасувати рішення
Чудейської сільради від 15.06.1999 року. При
цьому позивач зазначає, що право
користування залізницею вказаною
землею підтверджується «Планом границ
отвода Кишиневской железной дороги
направление Карапчу-Чудей», який було
розроблено у 1949 році.

Крім цього, посилаючись на те що
рішення Чудейської сільради від 15.06.1999
року є незаконним, позивач просив також
з цієї підстави, визнати незаконними і
недійсними свідоцтво про право
спадщини за законом від 16.07.2003 року,
договір купівлі-продажу від 12.08.2003 року
та державний акт на право власності на
земельну ділянку від 23.10.2003 року.

В судовому засіданні прокурор та
представники Львівської залізниці,
позовні вимоги підтримали, посилаючись
на викладені в позові обставини.
Позовні вимоги не доповнювали, не
змінювали і не уточнювали.

Відповідач по справі Чудейська
сільська рада, в судове засідання свого
представника не направила але
заперечила проти позову, направивши до
суду письмове заперечення згідно якого
вимоги позивача не визнала,
посилаючись на те, що позивачем не
представлено доказів оформлення
Львівською залізницею права
постійного користування чи право
оренди спірною земельною ділянкою та
правових підстав припинення права
власності відповідача на спірну землю
та підстав недійсності договору
купівлі продажу та свідоцтва про право
на спадщину. Крім того просив
застосувати строк позовної давності
так як на даний час вказаний строк
сплив.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явились декілька раз.
При цьому відповідач ОСОБА_4 повідомила
що хворіє і не може бути присутня.

Третя особа - відділ Держземагентства,
своєю письмовою заявою просив
розглянути справу без участі їх
представника.

Розглянувши справу та встановивши
фактичні обставини справи і відповідні
правовідносини, суд знаходить що позов
підлягає до часткового задоволення,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в межах с.Чудей,
Сторожинецького району, Чернівецької
області під об'єктами залізничного
транспорту знаходиться земельна
ділянка загальною площею 1,40 га. Вказана
обставина не заперечувалась сторонами
і підтверджується довідкою позивача
від 22.11.2012 року (а.с.21), а тому у
відповідності до положень ст.61 ЦПК
України, доказуванню не підлягає.

Судом також встановлено, і сторонами
також не заперечувалося, що на підставі
оспорюваного рішення Чудейської
сільради, Сторожинецького району від
15.06.1999 року № 26-5/99 (а.с.114) ОСОБА_5 24.06.1999
року було видано Державний акт 1-ЧВ №
021283 на право власності на земельну
ділянку площею 0,2284 га. для будівництва
та обслуговування жилого будинку і
господарських будівель (а.с.12). Згідно
плану меж цієї земельної ділянки (а.с.12),
на ній побудовано житловий будинок і
господарські споруди.

Спірна земельна ділянка, згідно Плану
меж смуги відводу Кишинівської
залізниці, направленням Карапчів-Чудей
(а.с.27-29), Акту обстеження земельної
ділянки від 08.11.2012 року (а.с.18) і Плану
земельних ділянок (а.с.19), розташована в
межах смуги відведення станції
Межиріччя (Чудей) км.18 +409м. з лівої
сторони по ходу кілометра, на відстані
14,36 м. від осі головної колії. Смуга
відведення залізниці складає від 50 до 52
м. від осі головної колії. Земельна
ділянка повністю знаходиться в смузі
відведення залізниці, а площа
перекриття складає 0,2284 га.

Із зазначеного плану меж смуги відводу
Кишинівської залізниці, вбачається, що
позивач, земельною ділянкою під
об'єктами залізничного транспорту на
території Чудейської сільської ради в
тому числі спірною земельною ділянкою,
користується з 1949 року.

Згідно зі ст.68 ЗК України, до складу
земель залізничного транспорту
входять, у першу чергу, землі, які є
смугою відведення залізниць. Крім того,
землями залізничного транспорту
вважаються землі, зайняті станціями з
усіма будівлями та спорудами
енергетичного, локомотивного,
вагонного, колійного, вантажного і
пасажирського господарства,
сигналізації та зв'язку,
водопостачання, каналізації, а також
землі під захисними та укріплювальними
насадженнями, службовими,
культурно-побутовими та іншими
спорудами, необхідними для
забезпечення роботи залізничного
транспорту.

Статтею 11 Закону України "Про
транспорт" передбачено, що до земель
транспорту належать землі, надані
згідно з ЗК підприємствам і
організаціям транспорту (залізничного,
водного (морського, річкового),
автомобільного, авіаційного, міського
електротранспорту, а також
трубопровідного), для виконання
покладених на них завдань щодо
експлуатації, ремонту, вдосконалення і
розвитку відповідних об'єктів. Землями
залізничного транспорту є землі,
надані його підприємствам і
організаціям. До їх складу входять
землі, що є смугою відведення
залізниць; під залізничним полотном та
його облаштуванням; залізничні станції
з усіма будівлями і спорудами
енергетичного, локомотивного,
вагонного, колійного, вантажного і
пасажирського господарств,
сигналізації та зв'язку,
водопостачання, каналізації, землі під
захисні та укріплювальні насадження,
службові, культурно-побутові будівлі
та інших споруд, які створюються для
обслуговування роботи залізничного
транспорту.

Постановою Верховної Ради України від
12.09.1991 року "Про порядок тимчасової дії
на території України окремих актів
законодавства Союзу РСР" встановлено,
що до прийняття відповідних актів
законодавства України, на території
республіки застосовуються акти
законодавства Союзу РСР з питань, які
не врегульовані законодавством
України, за умови, що вони не суперечать
Конституції і Законам України.

Таким чином, право постійного
користування залізницею, частиною
спірної земельної ділянки
підтверджується Постановою Верховної
Ради України від 18 грудня 1990 року "Про
порядок введення в дію Земельного
кодексу України" із врахуванням
Рішення Конституційного Суду України
від 22.09.2005 № 5-рп/2005, яким визнано
неконституційним п.6 постанови
Верховної Ради України від 18 грудня 1990
року, яким виготовлення та отримання
державних актів на земельні ділянки, що
перебувають у користуванні залізниць,
не передбачалося. Землі транспорту
вважалися землями спеціального
призначення, які використовувалися на
підставі особливих положень про ці
землі відповідно до п. 54 та п. 55
Загальних засад землекористування і
землеустрою, затверджених ЦВК СРСР від
15 грудня 1928 року та згідно Правил
технічної експлуатації залізниць
України, затверджених наказом
Мінтрансу від 20 грудня 1996 р. № 411,
Інструкції про норми і порядок
відведення земель для залізниць і
використання смуги відведення,
затвердженої Міністерством шляхів
сполучення СРСР 30 січня 1963 р. і Норм
відведення земель для залізниці 468 -74,
затверджених постановою Держбуду СРСР
від 19 грудня 1974 року №247,№247, які були
чинними на час передачі земельної
ділянки у власність ОСОБА_5

В статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування,
зобов'язані діяти лише на підставах, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно вимог ст.155 ЗК України, у разі
видання органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.

З огляду на вказане, суд знаходить, що
сільрада не мала права передавати в
приватну власність ОСОБА_5 земельну
ділянку яка входить в склад земель
смуги відведення державної залізниці,
а відповідно рішення ради в цій частині
є незаконним.

Підтвердженням цього висновку суду є
також і те, що відповідно до п."б" ч.4 ст.84
ЗК України, землі під державними
залізницями не можуть передаватися у
приватну власність, а невиконання
вказаного положення безумовно тягне за
собою скасування незаконного рішення.

Заявляючи вимогу про визнання
незаконним і скасування рішення
Чудейської сільської ради від 15.06.1999
року, позивач крім цього, посилаючись
на те що це рішення є незаконним,
просив також визнати незаконними і
недійсними: свідоцтво про право
спадщини за законом від 16.07.2003 року,
згідно якого посвідчено що після
смерті ОСОБА_5 земельну ділянку
успадкувала ОСОБА_4 на підставі чого їй
було видано державний акт серії ЧВ №
38894 (а.с.112); договір купівлі-продажу від
12.08.2003 року на підставі якого власник
земельної ділянки ОСОБА_4 продала її
ОСОБА_3 та державний акт на право
власності на земельну ділянку від
23.10.2003 року, який був виданий ОСОБА_3 на
підставі договору купівлі-продажу.

Вирішуючи попередню вимогу позивача
про незаконність рішення сільради,
судом було вже встановлено, що на
підставі незаконного рішення
Чудейської сільради (а.с.114) ОСОБА_5
24.06.1999 року було видано Державний акт
1-ЧВ № 021283 на право власності на
земельну ділянку площею 0,2284 га. для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських будівель
(а.с.12), який позивачем не оскаржується,
а тому питання, щодо можливого
скасування цього державного акту судом
не розглядалося.

Вирішуючи вимоги позивача, щодо
визнання недійсними і незаконними
свідоцтва про право на спадщину,
договору купівлі продажу і державного
акту, судом встановлено, що після
смерті ОСОБА_5, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1,
земельну ділянку та житловий будинок з
належними до нього господарськими
будівлями і спорудами, було
успадковано ОСОБА_4 про, що їй було
видано відповідні свідоцтва в т.ч.
свідоцтво від 16.07.2003 року (а.с.13), на
підставі якого їй було видано
державний акт серії ЧВ № 38894 (а.с.112).

В подальшому власник земельної ділянки
і житлового будинку, що побудований на
ній ОСОБА_4 продала вказані об'єкти
нерухомості ОСОБА_3, згідно договорів
купівлі продажу від 12.08.2003 року серії
ВАМ № 766793 (а.с.14) та серії ВАМ № 766795
(а.с.111).

На підставі зазначених договорів
ОСОБА_3 було видано документи про її
право власності на об'єкти нерухомості
в т.ч. державний акт на право власності
на земельну ділянку площею 0,2284 га. від
23.10.2003 року серії ЧВ № 028594 (а.с.16).

Позивач заявляючи вимоги про визнання
недійсними і незаконними свідоцтва про
право на спадщину, договору купівлі
продажу і державного акту, зазначив в
змісті позову, що визнати їх недійсними
і незаконними слід на тій підставі, що
всі вони є наслідком незаконності
рішення сільської ради.

При цьому в позові позивач не зазначив
матеріально-правову підставу свого
позову в частині визнання недійсними і
незаконними свідоцтва про право на
спадщину, договору купівлі продажу та
державного акту і в ході розгляду
справи свої вимоги не уточнив і не
доповнив, хоча суд роз'яснював позивачу
як його права так і правила
змагальності.

Таку позицію позивача суд вважає
неприйнятною, а вимоги в цій частині
безпідставними.

На думку суду, неможливо визнати
недійсними і незаконними свідоцтво про
право на спадщину, договір купівлі
продажу і державний акт, з підстав
незаконності рішення Чудейської
сільської ради, оскільки ні свідоцтво
про право на спадщину ні договір
купівлі продажу ні державний акт не є
наслідком незаконного рішення. Таким
наслідком є тільки виданий ОСОБА_5
державний акт на право власності на
землю, але цей правовстановлюючий
документ позивачем не оспорюється.

Частиною 4 ст.41 Конституції України
передбачено, що ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.388 ЦК України та ст.145 ЦК
Української РСР, 1963 року, який був
чинним на час укладення договору
купівлі-продажу, якщо майно за
відплатним договором придбане в особи,
яка не мала права його відчужувати, про
що набувач не знав і не міг знати
(добросовісний набувач), власник має
право витребувати це майно від
набувача лише у разі, якщо майно було
загублене власником або особою, якій
він передав майно у володіння, або воно
було вкрадене у власника або особи,
якій він передав майно у володіння, або
майно вибуло з володіння власника або
особи, якій він передав майно у
володіння, не з їхньої волі іншим
шляхом.

Статтею 1 Першого Протоколу Конвенції
про захист прав і основних свобод
людини 1950 року, яка ратифікована
Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997
року, кожна фізична або юридична особа
має право мирно володіти своїм майном.
Ніхто не може бути позбавлений своєї
власності інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених
законом і загальними принципами
міжнародного права.

Суд знаходить, що зазначені правові
підстави слід застосовувати при
розгляді спірних питань цього позову,
виходячи з чого рішення органу
місцевого самоврядування, яке є
незаконним внаслідок порушення цим
органом закону, не може впливати ні на
спадкові права ОСОБА_4 ні на майнові
відносини добросовісного набувача
майна, яким є відповідач ОСОБА_3.

На підставі ст. ст. 67, 68, 80, 83, 84, 116, 140, 152,
155, 158 ЗК України, ст.ст. 41-61 та розділу 7
ЦК України в редакції 1963 року, ст.ст. 203,
215, 655, 656, п.4 Прикінцевих і перехідних
положень ЦК України, в редакції 2003 року
та керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 213, 215, 223 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Заступника
прокурора Чернівецької області в
інтересах держави в особі Державної
адміністрації залізничного транспорту
України - Державного територіального
об'єднання «Львівська залізниця» до
Чудейської сільської ради, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа відділ
Держкомземагентства у Сторожинецькому
районі, про визнання незаконним та
скасування рішення Чудейської
сільради, свідоцтва про право спадщини
за законом, договору купівлі-продажу,
державного акту та повернення
земельної ділянки належному власнику,
задовольнити частково.

Визнати незаконним і скасувати
рішення п'ятої сесії 23 скликання,
Чудейської сільської ради,
Сторожинецького району, Чернівецької
області № 26-5/99 від 15.06.1999 року в частині
закріплення за ОСОБА_5, земельної
ділянки площею 0,23 га.

В іншій частині позову відмовити
за безпідставністю позовних вимог.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційна
скарга не була подана. Апеляційна
скарга може бути подана до
Апеляційного суду Чернівецької
області через Сторожинецький районний
суд протягом 10-ти днів з дня його
проголошення.

Суддя: (підпис)

Оригінал рішення знаходиться в
Сторожинецькому райсуді в цивільній
справі за №723/2260/13-ц. Рішення набрало
чинності _________ 2014 року та підлягає
виконанню.

Копія вірна: Голова Сторожинецького
райсуду
О.О.Казюк