Справа
№ 200/3920/13-ц
Провадження № 2/200/2076/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2014 року Бабушкінський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді
Кудрявцевої Т.О.

при секретарі -
Данильченко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - виконком
Бабушкінської районної у
м.Дніпропетровську ради, про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною,
визначення способу участі у вихованні
дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом. В
обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що після розірвання
шлюбу з відповідачем їх сумісна донька
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишилась
проживати з матір"ю. Протягом фактично
вже чотирьох років після розлучення та
припинення сумісного проживання
відповідач чинить йому перешкоди щодо
його особистого спілкування з донькою,
а саме - не дає можливості бачитися з
дитиною наодинці, гуляти з нею,
спілкуватись з нею особисто без її
присутності, не дає можливості
забирати доньку на вихідні дні та не
дає можливості бачитися з нею матері
позивача. При цьому дитина дуже його
любить, чекає на його прихід, із
задоволенням з ним спілкується.
Відповідач провокує різного роду
прилюдні конфлікти, закатує істерики,
вводить в оману оточуючих та
представників компетентних органів з
метою компроментувати його. Чоловіка, з
яким на даному етапі проживає
відповідачка, вона вимагає від дитини
називати "папою", що обурює позивача,
оскільки дитина не розуміє цих вимог,
нервує з цього приводу, метушиться,
коли чоловік відповідача забирає її з
рук позивача.

Позивач зазначає, що він є дієздатним,
працездатним, здоровим, займається
спортом, має постійне місце роботи, має
в особистій та в сумісній власності
нерухоме майно, він проживає разом зі
своєю матір"ю, яка є бабусею дитини, в
трикімнатній квартирі АДРЕСА_1, одна з
кімнат якої відведена для дитини для її
відпочинку, місць для гри під час її
побачень з ним.

Оскільки будь-які його спроби вирішити
питання щодо порядку спілкування з
дитиною залишилося без уваги
відповідача, він звернувся до органу
опіки та піклування Бабушкінської
районної у м. Дніпропетровську ради і
відповідно до рішення виконавчого
комітету Бабушкінської районної у
м.Дніпропетровську ради від 27.07.2012 року
№330 позивачу були визначені години для
участі у вихованні та спілкуванні з
донькою у кожну суботу з 09-30 год. до 12-30
год. у присутності матері, тобто
відповідача. Не зважаючи на вказане
рішення, з часу його отримання та до
часу звернення до суду з даним позовом
він спілкувався з дитиною тільки 2 рази
у серпні 2012 року, оскільки відповідач
ухилялася від виконання рішення,
чинила певні перешкоди, провокувала
конфлікти, не погоджувалася на
відвідування з дитиною цирку, дитячого
театру, новорічні вистави, кожного разу
нею вигадувались якісь обставини, щоб
не давати дитину, чим порушені його
права на участь у вихованні дитини.

Позивач з урахуванням уточнень просить
зобов"язати відповідача не чинити
перешкоди в спілкуванні та вихованні
неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, змінити спосіб його
участі у вихованні доньки, а саме:
визначити спосіб його участі у
вихованні доньки ОСОБА_3 шляхом надання
йому права на систематичні зустрічі з
дитиною, а саме зобов"язати
відповідачку надати йому можливість
спілкуватися з донькою ОСОБА_3 щотижня
у кожний четвер з 16-00 год. до 20-00 год. та у
кожну суботу з 16-00 год. до 20-00 год. з
можливістю відвідування дитиною місця
проживання батька, зокрема квартири
АДРЕСА_1 за відсутності відповідача -
матері дитини, при цьому надати йому
можливість забирати дитину щотижня у
кожний четвер з дитячого закладу о 16-00
год.

В судовому засіданні позивач з
представником, посилаючись на
обставини, викладені у позовної заяві,
позовні вимоги підтримали.

В судовому засіданні відповідач
з представником позовні вимоги не
визнали, посилаючись на їх
необгрунтованість та, зокрема, на те? що
спілкування батька з дитиною у
відсутність матері може мати великий
негативний вплив на стан здоров"я
дитини? оскільки вона дуже прив"язана
до матері. У випадку часткового
задоволення позову позивача
відповідач не заперечувала встановити
дні та години для участі позивача у
вихованні та спілкуванні з дитиною
відповідно до рішення виконавчого
комітету Бабушкінської районної у м.
Дніпропетровську ради від 27.07.2012 року,
та у присутності матері дитини.

Представник третьої особи в
судовому засіданні просила вирішити
спір з урахуванням інтересів дитини.

Вислухавши пояснення осіб, які
з»явилися, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
позивача підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно до ч.6 ст.7 Сімейного
Кодексу України жінка та чоловік мають
рівні права та обов»язки у сімейних
відносинах, шлюбі та сім»ї.

Відповідно до ст. 141 Сімейного
кодексу України мати, батько мають
рівні права та обов'язки щодо дитини,
незалежно від того, чи перебували вони
у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між
батьками, проживання їх окремо від
дитини не впливає на обсяг їхніх прав і
не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно до ч.1-4 ст.150 Сімейного
Кодексу України батьки зобов'язані
виховувати дитинув дусі поваги до прав
та свобод інших людей, любові до своєї
сім'їта родини, свого народу, своєї
Батьківщини, піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток, повинні
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя; батьки
зобов'язані поважати дитину.

Згідно до ч.1, 3 ст.151 Сімейного
Кодексу України батьки мають переважне
право перед іншими особамина особисте
виховання дитини. Батьки мають право
обирати форми та методи виховання, крім
тих, які суперечать закону, моральним
засадам суспільства.

У відповідності до ч.1, 2 ст.155
Сімейного Кодексу України здійснення
батьками своїх прав та виконання
обов'язків мають ґрунтуватися на
повазі до прав дитинита її людської
гідності. Батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Згідно до ч.1 ст.157 Сімейного
Кодексу України питання виховання
дитинивирішується батьками спільно. Це
положення відповідає ч.1 ст.51
Конституції України і ч.1 Декларації
про загальні принципи державної
політики України щодо сім»ї та жінки,
ст.18 Конвенції про права дитини, ч.6 ст.7
СК.

Відповідно до ч.2 ст.157 Сімейного
Кодексу України той із батьків, хто
проживає окремо від дитини,
зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею.

Відповідно до ч.1 ст.159 Сімейного
Кодексу України якщо той із батьків, з
ким проживає дитина, чинить перешкоди
тому з батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до судуз позовом про
усунення цих перешкод.

Згідно до 2 цієї статті суд
визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживаннятощо),
місце та час їхнього спілкування. В
окремих випадках, якщо це викликано
інтересами дитини, судможе обумовити
побачення з дитиною присутністю іншої
особи. Під час вирішення спору щодо
участі одного з батьків у вихованні
дитини береться до уваги ставлення
батьків до виконання своїх обов'язків,
особиста прихильність дитини до
кожного з них, вік дитини, стан її
здоров'я та інші обставини, що мають
істотне значення, в тому числі стан
психічного здоров'я одного з батьків,
зловживання ним алкогольними напоями
або наркотичними засобами.

Відповідно до ст.15 Закону України
«Про охорону дитинства» дитина, яка
проживає окремо від батьків або одного
з них, має право на підтримання з ними
регулярних особистих стосунків і
прямих контактів. Батьки, які
проживають окремо від дитини,
зобов»язані брати участь у її
вихованні і мають право спілкуватися з
нею, якщо судом визнано, що таке
спілкування не перешкоджатиме
нормальному вихованню дитини.

Згідно до ст. 9 Конвенції про права
дитини - право дитини, яка розлучається
з одним чи обома батьками, підтримувати
на регулярній основі особисті
відносини і прямі контакти з обома
батьками, за винятком випадків, коли це
суперечить найкращим інтересам дитини.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін, при
цьому кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

Як встановлено в судовому
засіданні, позивач з відповідачем
перебували в зареєстрованому шлюбі з
27.10.2007 року.

Від спільного подружнього життя
сторони мають доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження дитини
НОМЕР_1.

З липня 2008 року позивач з
відповідачкою припинили шлюбні
відносини, відповідно до свідоцтва про
розірвання шлюбу НОМЕР_2 шлюб між ними
розірваний 16.12.2009 року. Після
розірвання шлюбу батьками їх донька
ОСОБА_3 залишилася проживати з матір'ю
ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_3, яка з 17.07.2010
року перебуває у шлюбі з ОСОБА_4, який
також проживає за вказаною адресою.
Дитина відвідує Дитячий навчальний
заклад №354.

Батько дитини - ОСОБА_1, надає
матеріальну допомогу на утримання
доньки, зареєстрований за адресою
АДРЕСА_1, проживає разом з матір"ю
ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні встановлено, що
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися
неприязні відносини, в тому числі з
приводу не досягнення ними згоди у
визначенні порядку участі у виховані
та спілкуванні з донькою з боку ОСОБА_1,
а саме: періодичності чи
систематичності побачень, їх
тривалості, відвідування дитиною місця
проживання батька, що не
заперечувалося в судовому засіданні
сторонами та підтверджується, зокрема,
постановою від 03.12.2010 року ДІМ
Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області про відмову
в порушенні кримінальної справи за
заявою ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст. 129 КК
України на підставі ст.6 п.2 КПК України,
листом позивача від 17.06.2011 року,
направленим на адресу відповідачки з
метою врегулювання конфлікту. Тому, за
відсутності такої згоди з відповідачем
позивач не може бачитися з дитиною у
дні та в періоди на свій розсуд, що не
було спростовано в судовому засіданні
позивачкою та підтверджується
рішенням виконавчого комітету
Бабушкінської районної у
м.Дніпропетровську ради від 27.07.2012 року
№330, яким позивачу були визначені
години для участі у вихованні та
спілкуванні з донькою у кожну суботу з
09-30 год. до 12-30 год. у присутності матері,
тобто відповідача.

Встановлено, що не зважаючи на вказане
рішення, до часу звернення до суду з
даним позовом позивач спілкувався з
дитиною тільки 2 рази у серпні 2012 року,
оскільки відповідач ухилялася від
виконання рішення, чинила певні
перешкоди у спілкуванні батька з
дитиною, не погоджувалася на
відвідування з дитиною цирку, дитячого
театру, новорічної вистави, що не було
спростовано в судовому засіданні
відповідачкою. Наявність між сторонами
конфлікту щодо участі позивача у
вихованні та спілкуванні з дитиною
підтверджується, зокрема, постановою
від 03.09.2012 року ДІМ Жовтневого РВ ДМУ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області про відмову в порушенні
кримінальної справи за ознаками ч.1
ст.296 КК України на підставі ст.6 п.2 КПК
України, винесеною по результатам
розгляду заяви ОСОБА_2 стосовно
прийняття заходів до ОСОБА_1 Не
досягнуто між сторонами згоди щодо
участі позивача у вихованні дитини і на
час розгляду справи.

Як вбачається з Витягу з протоколу
№11 засідання комісії з питань захисту
прав дитини Бабушкінської районної у
м.Дніпропетровську ради від 07.11.2012 року
предметом розгляду комісії були заяви
ОСОБА_1 з проханням захистити його
право на учать у вихованні доньки
ОСОБА_3 та заява ОСОБА_2 щодо припинення
годин спілкування батька з дитиною в
зв"язку з його неадекватною поведінкою
та негативним впливом на психологічний
стан дитини. Встановлено, що на
засіданні комісії було ухвалено
рекомендувати батькам звернутися до
суду з відповідними позовами щодо
вирішення спору про участь у вихованні
доньки? оскільки вони не можуть дійти
згоди щодо встановлення годин
спілкування з дитиною.

Відповідно до Висновку
Бабушкінської районної у
м.Дніпропетровську ради від 12.11.2013 року
районна рада вважає за доцільне
визначити години для участі у
вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 з
дитиною ОСОБА_3?ІНФОРМАЦІЯ_1, в четвер з
17-00 до 19-30 год., суботу з 09-00 до 12-00 год. на
нейтральній території, враховуючи стан
здоров"я дитини та віддаленість місця
проживання батька. Рекомендовано
батькам дитини знайти між собою
взаємопорозуміння, щоб їхня поведінка
не впливала негативно на психологічний
стан ОСОБА_3, ОСОБА_1 необхідно
прислуховуватись до рекомендацій
ОСОБА_2 та враховувати стан здоров"я
дитини, а матері дівчинки не чинити
перешкоди у спілкуванні батька з
дитиною.

Зважаючи на вищенаведені встановлені
судом обставини, положення чинного
законодавства, що регулює сімейне
відносини, суд вважає, що позивач
ОСОБА_1 як батько дитини має рівні з
відповідачкою права та обов'язки щодо
доньки ОСОБА_3, в тому числі щодо
регулярного особистого спілкування з
дитиною, виконання своїх зобов"язань по
її виховуванню, піклуванню про її
здоров'я, її фізичний, духовний та
моральний розвиток, підготовки її до
самостійного життя.

Відповідно до положень ст. 153
Сімейного Кодексу України мати, батько
та дитина мають право на безперешкодне
спілкування між собою, крім випадків,
коли таке право обмежене законом.

Як передбачено положеннями
частини 3 ст.157 Сімейного Кодексу
України, той із батьків, з ким проживає
дитина, не має права перешкоджати тому
з батьків, хто проживає окремо,
спілкуватися з дитиною та брати участь
у її вихованні, якщо таке спілкування
не перешкоджає нормальному розвиткові
дитини.

Таким чином, суд вважає, що в
судовому засіданні знайшли
підтвердження доводи позивача про
чинення ОСОБА_2 йому перешкод у
спілкуванні з донькою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, участі у її вихованні.
Будь-яких належних та допустимих
доказів того, таке спілкування якимось
чином перешкоджає нормальному
розвиткові дитини відповідачкою суду
не надано. Тому суд вважає за необхідне
зобов"язати ОСОБА_2 не чинити перешкод
ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також, як вже зазначено вище,
позивач ОСОБА_1 проживає разом з матір"ю
ОСОБА_5 в трикімнатній квартирі
АДРЕСА_1. Відповідно до Актів
обстеження умов проживання від 30.03.2012
року та від 05.11.2013 року, складеного
працівниками служби у справах дітей
Індустріальної районної у
м.Дніпропетровську ради, у вказаній
квартирі створені добрі умови для
проживання, для дитини організовано та
облаштовано місце для сну та розвитку,
є дитячі іграшки.

З огляду на викладене, суд вважає за
необхідне визначити ОСОБА_1 години
спілкування з донькою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, наступним чином: кожний
четвер з 17-00 год. до 20-00 год. в
присутності матері ОСОБА_2 на
нейтральній території
м.Дніпропетровська та кожну суботу з
09-00 год. до 12-00 год. - з можливістю
відвідування дитиною місця проживання
батька дитини ОСОБА_1 за адресою
АДРЕСА_1 за відсутністю матері дитини
ОСОБА_2

У відповідності до ст. 212 ЦПК
України суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об»єктивному та безпосередньому
дослідженні наданих у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв»язок
доказів у їх сукупності.

Приймаючи вказане рішення щодо
даних позовних вимог, суд бере до уваги
відносини, що склалися між сторонами,
відношення та прихильність батьків до
дитини, ставлення батьків до виконання
своїх обов'язків, умови проживання
позивача та створення ним умов та
недоведеність відповідачки тих
обставин, що спілкування батька з
дитиною у зазначений спосіб - з
можливістю відвідування дитиною місця
проживання батька ОСОБА_1 за
відсутністю матері дитини може
негативно вплинути на дитину,
суперечитиме її інтересам, та
перешкоджатиме нормальному вихованню
дитини, зважаючи на приписи ч.2 ст.159
Сімейного Кодексу України.

Суд вважає, що за складених між
позивачем та відповідачем життєвих
обставинах саме такий спосіб
прийняття позивача участі у
спілкуванні та вихованні дитини
відповідатиме її інтересам, дозволить
йому як батьку виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний та моральний розвиток,
прийняти участь у здобутті донькою
позашкільної освіти, готувати її до
самостійного життя. Будь-яких належних
та допустимих доказів в спростування
зазначеного відповідачем суду не
надано.

В судовому засіданні відповідач
посилалася на незадовольний стан
здоров"я дитини, проте будь-яких
доказів того, що стан здоров"я дитини
якимось чином впливає на можливість
спілкування батька з дитиною нею суду
не надано.

Суд вважає, що посилання відповідача
на Заключення по даним психологічного
обстеження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
складене Дніпропетровським обласним
навчально-методичним центром
практичної психології і соціальної
роботи від 25.06.2013 року, не може бути
підставою для відмови позивачу у
задоволенні позову, оскільки метою
проведення цього дослідження було?
зокрема визначення психоемоційного
стану дитини та ступіня її
прив"язаності до членів сім"ї. Питання
доцільності чи недоцільності
зустрічей дитини із батьком ОСОБА_1 у
присутності матері або у її
відсутності перед спеціалістами не
ставилося, як і не досліджувалося
відношення до батька дитини.

Разом з цим, суд вважає такими? що не
підлягають задоволенню позовні вимоги
позивача про надання йому можливості
забирати дитину щотижня у кожний
четвер з дитячого закладу о 16-00 год.,
оскільки ці вимоги є необгрунтованими,
зважаючи на визначений судом у даній
справі позивачеві спосіб спілкування з
донькою ОСОБА_3 кожного четверга з 17-00
год. до 20-00 год. в присутності матері
ОСОБА_2

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 понесені витрати по
справі - сплачений судовий збір в сумі
114 грн. 70 коп.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Зобов"язати ОСОБА_2 не чинити перешкод
ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити ОСОБА_1 години спілкування з
донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, наступним
чином: кожний четвер з 17-00 год. до 20-00
год. в присутності матері ОСОБА_2 на
нейтральній території
м.Дніпропетровська та кожну суботу з
09-00 год. до 12-00 год. - з можливістю
відвідування дитиною місця проживання
батька дитини ОСОБА_1 за адресою
АДРЕСА_1 за відсутності матері дитини
ОСОБА_2.

В задоволенні іншої частини позову -
ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені витрати по справі - сплачений
судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя Т.О.
Кудрявцева