публічне акціонерне товариство
"Комерційний банк "Приватбанк" ОСОБА_1
Києво-Святошинський районний суд
Київської області м. Київ вул.
Справа № 369/4919/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

23.10.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого судді
Дубас Т.В.

при секретарі
Дідур М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся
до Києво-Святошинського районного суду
Київської області з даним позовом
мотивуючи його тим, що відповідно до
укладеного договору № б/н від 26.08.2005
року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 14
100,00 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 48,00 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з умовами
надання кредиту фізичним особам
складає між ним і банком договір, про що
свідчить підпис відповідача у заяві.

Відповідно до умов договору погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати. Позичальник повинен надавати
банку грошові кошти (щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
Кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом, за
відсотками, комісією, а також інші
витрати згідно умов.

У порушення норм закону та умов
договору відповідач зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконав.

У зв'язку з зазначеним порушенням
зобов'язань за кредитним договором
відповідач станом на 05.05.2014 року має
заборгованість - 20 157,68 грн.

Позивач просив стягнути з відповідача
ОСОБА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» заборгованість у
розмірі 20 157,68 грн. та судові витрати.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, про день час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечувала,
подала в судовому засіданні заяву про
застосування строків позовної
давності.

Суд, заслухавши пояснення
представників по справі, перевіривши
матеріали справи, та зібранні в ній
докази, знаходить, що позовні вимоги не
підлягають до задоволення виходячи за
наступного.

Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно ч. 2 цієї статті, до відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 цієї глави, якщо
інше не встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Стаття 1046 ЦК України договір позики є
укладеним з моменту передання грошей
або інших речей, визначених родовими
ознаками.

За правилами ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як встановлено в судовому засіданні, що
відповідно до умов кредитного договору
від 26 серпня 2006 року ОСОБА_1 подано
заяву на відкриття кредитного ліміту в
ПАТ КБ «Приватбанк» на платіжну картку
в розмірі 3 700 грн.

В матеріалах справи знаходиться заява
від ОСОБА_1 щодо отримання кредиту та
отримання відповідної платіжної
картки.

В позовній заяві позивач натомість
стверджує що між ОСОБА_1 та ПАТ КБ
«Приватбанк» укладеного кредитний
договір № б/н від 26.08.2005 року, згідно
якого відповідача отримав кредит у
розмірі 14 100,00 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 48,00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Однак позивачем не надано даний
договір до суду.

Відповідних доказів того, що
відповідачем були отримані кошти сумі
14 000 грн., позивачем не надано, оскільки
в матеріалах справи відсутні
відповідна квитанція, меморіальний
ордер, або виписка про рух коштів з якої
б вбачалось отримання ОСОБА_1
відповідних коштів.

Тобто, в даному випадку, суд приходить
до висновку про те, що позивачем не
надано доказів на які він посилався як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, розглянувши справу в
межах заявлених позовних вимог,
дослідивши всебічно, повно,
безпосередньо та об'єктивно наявні у
справі докази, оцінив їх належність,
допустимість, достовірність,
достатність і взаємний зв'язок у
сукупності, з'ясувавши усі обставини
справи, на які сторони посилалися як на
підставу своїх вимог і заперечень, з
урахуванням того, що відповідно до ст.1
ЦПК України завданням цивільного
судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичної
особи, суд дійшов висновку про
необхідність відмови у позовних
вимогах.

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 1046, 1050, 1054
ЦК України, та керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 209,
212-215, 218, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня його
оголошення.

Суддя

Дубас Т.В.