Ухвала

іменем україни

22 січня 2014 року м. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик С.П.,

суддів: Дем»яносова М.В.,
Кафідової О.В.,

Коротуна В.М., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Данко»
про визнання договору оренди земельної
ділянки недійсним та зобов'язання
вчинити певні дії, за касаційною
скаргою Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Данко» на рішення
апеляційного суду Черкаської області
від 16 вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із даним позовом, в обґрунтування
якого зазначив, що є власником
земельної ділянки 4,14 га, розташованої в
межах Привітненської сільської ради
Золотоніського району Черкаської
області, що перейшла йому в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

01 грудня 2007 року ОСОБА_5 за життя уклала
договір оренди земельної ділянки з
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю «Данко»
(далі - СТОВ «Данко»), строком на шість
років. Вважає, що даний договір оренди
не відповідає вимогам чинності
правочину, передбаченим ст. 203 ЦК
України, а саме: не проведено його
державної реєстрації та у ньому не
визначено порядку та умови індексації
орендної плати за землю, що є його
істотною умовою.

Рішенням Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 05 липня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 16 вересня 2013 року
рішення Золотоніського міськрайонного
суду Черкаської області від 05 липня 2013
року скасовано та ухвалено нове
рішення.

Позов ОСОБА_4 задоволено, визнано
недійсним договір оренди земельної
ділянки від 01 грудня 2007 року, укладений
між ОСОБА_5 та СТОВ «Данко» та
зобов'язано повернути вказану земельну
ділянку.

У касаційній скарзі заявник, мотивуючи
свою вимогу порушенням судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду Черкаської області
від 16 вересня 2013 року, рішення суду
першої інстанції залишити в силі.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що 11 грудня 2007 року
між ОСОБА_5 та СТОВ «Данко» укладено
договір оренди земельної ділянки,
загальною площею 4,14 га, розташованої в
межах Привітненської сільської ради
Золотоніського району Черкаської
області.

Спірна земельна ділянка в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, перейшла до
ОСОБА_4

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позовних вимог, виходив з
того, що спірний договір не пройшов
державної реєстрації відповідно до
вимог чинного на час виникнення
спірних правовідносин законодавства, а
тому є неукладеним.

Визнаючи спірний договір оренди
земельної ділянки недійсним, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що в договорі відсутня умова
індексації орендної плати за землю, яка
відповідно до ст. 15 Закону України «Про
оренду землі» є обов'язковою.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, а відповідно
до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів в їх сукупності.

Враховуючи, що спірний договір оренди
не пройшов державної реєстрації
відповідно до вимог закону, чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин, то суд першої інстанції
відмовляючи у задоволенні позовних
вимог правильно виходив з того, що він є
неукладеним, а тому до нього не можуть
бути застосовані наслідки недійсності
правочину, що узгоджується з правовою
позицією викладеною в постанові
Верховного Суду України від 31 жовтня 2012
року.

Проте у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК
України апеляційний суд на
вищезазначене уваги не звернув та не
надав належної оцінки, а тому судове
рішення апеляційного суду не може
вважатися законним і обґрунтованим та
відповідно до положень ст. 339 ЦПК
України підлягає скасуванню із
залишенням в силі судового рішення
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Данко»
задовольнити.

Рішення апеляційного суду Черкаської
області від 16 вересня 2013 року
скасувати, рішення Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 05 липня 2013 року залишити в
силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

С.П. Штелик

.
Судді:

М.В. Дем»яносов

О.В. Кафідова

В.М. Коротун

О.В. Ступак