У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

22 січня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В.,
Кафідової О.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
малолітньої ОСОБА_6, в інтересах якої
діє ОСОБА_4, третя особа - Управління
служб у справах дітей Московського
району Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради про виселення, за
касаційною скаргою ОСОБА_7, який діє в
інтересах ОСОБА_4 на рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 12 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 08 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду з указаним позовом,
обґрунтовуючи вимоги тим, що 12 квітня
2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_4 було укладено кредитний
договір, за яким банк надав ОСОБА_4
кредит у сумі 43180,28 доларів США на строк
до 11 квітня 2017 року із сплатою
відсотків за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання
позичальником своїх зобов'язань за
кредитним договором 12 квітня 2007 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було
укладено договір іпотеки, відповідно
до якого в іпотеку було передано
квартиру АДРЕСА_1

У зв'язку з неналежним виконанням умов
кредитного договору щодо
повернення кредиту та сплати відсотків
у ОСОБА_4 утворилась заборгованість за
цим договором. Рішенням Московського
районного суду м. Харкова від 22 травня
2012 року, було звернуто стягнення на
предмет іпотеки. Однак у частині
виселення відповідача було відмовлено
у зв'язку із ненаправленням банком
відповідної вимоги про виселення.
Усунувши недоліки 26.11.2012 року позивач
направив іпотекодавцю вимогу про
виселення.

Враховуючи вказане, позивач просив
виселити ОСОБА_4 та членів сім'ї
власника ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із
вищевказаної квартири.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 12 вересня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 08 листопада 2013 року, позов було
задоволено. Виселено ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 зі
зняттям з реєстраційного обліку.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, який діє в
інтересах ОСОБА_4 просить скасувати
ухвалені судові рішення та ухвалити
нове рішення, яким в задоволенні позову
відмовити, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема, докази та обставини, на які
посилається заявник, були предметом
дослідження судами і при їх
дослідженні та встановленні судами
дотримані норми процесуального та
матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, який діє в
інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 12 вересня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської
області від 08 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов О.В. Кафідова