Справа № 201/9988/14-ц
Провадження № 2/201/2540/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2014 року
Жовтневий
районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

головуючого судді - Браги А.В.,

при секретарі - Обоянській М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

24 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська з позовною заявою
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В
обґрунтування заявлених вимог позивач
пославсь на те, що 01 червня 1996 році між
сторонами був укладений шлюб, про що в
книзі реєстрації актів про одруження
зроблено запис за № 284178. Від шлюбу
сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який проживає разом з відповідачем. З
2006 року сім'я фактично розпалась, з 2007
року сторони проживають окремо,
спільне господарство не вели. Спільне
життя з відповідачем не склалося з
причин різного погляду на життя. Спору
про поділ майна відсутній, спільна
дитина, у разі розірванні шлюбу, буде
проживати з відповідачем. Позивач
вважає, що шлюб розпався і примирення
між сторонами бути не може.

01 вересня 2014 року позивач у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
своєчасно та належним чином. Одночасно
надав суду письмову заяву про розгляд
справи за його відсутності, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі, та
просив суд їх задовольнити в повному
обсязі.

01 вересня 2014 року відповідач у судове
засідання не з'явилась, про час та місце
розгляду справи була повідомлена
своєчасно та належним чином. Одночасно
надала суду письмову заяву про розгляд
справи за її відсутності, проти
позовних вимог не заперечує та просить
суд залишити прізвище «ОСОБА_2».

Відповідно до ст. 157 ЦПК України, суд
розглядає справи протягом розумного
строку, але не більше двох місяців з дня
відкриття провадження у справі, а
справи про поновлення на роботі, про
стягнення аліментів - одного місяця.

Судом у межах заявлених позовних вимог,
наявними у справі доказами,
встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 01 червня 1996 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений
шлюб, зареєстрований Жовтневим
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, актовий запис №319
та видано свідоцтво про шлюб серії
НОМЕР_1 від 17 липня 1996 року.

Від даного шлюбу сторони мають дитину -
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується повторним свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_2 від 17 липня
2014 року.

Спільне життя у подружжя не склалось
внаслідок різного погляду на життя.
Починаючи з 2006 року подружні відносини
між позивачем та відповідачем фактично
припинились, з 2007 року сторони
проживають окремо спільне
господарство не ведуть. Спору про поділ
майна, що є спільною власністю
подружжя, а також щодо подальшого
проживання з позивачем їх дитини,
немає.

Статтею 24 СК України закріплено, що
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Примушення жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено,
що шлюб припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до ст. 110 СК України.

У відповідності зі ст. 110 СК України,
позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним з подружжя.

У відповідності зі ст. 112 СК України, при
розгляді справи про розірвання шлюбу
суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини й інших
обставин життя чоловіка і жінки. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму
Верховного суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11
проголошена Конституцією України
охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до
уваги, що подружжя сімейні стосунки не
підтримує більше семи років, шлюбні
відносини між сторонами остаточно
припинені, суд приходить до висновку,
що родина розпалась остаточно,
відновлення бути не може, і шлюб
підлягає розірванню.

На підставі вищевикладеного,
керуючись, ст. ст. 24, 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 174, 212 - 215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який був
зареєстрований 01 червня 1996 року
Жовтневим відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, актовий запис № 319,
- розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище сторін
не змінюється.

Судові витрати по справі покласти на
відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
стягнувши з останньої на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір в
розмірі 243,60 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня отримання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська.

Суддя:
А.В. Брага