Провадження № 2/750/3270/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2014 року
Деснянський районний суд м. Чернігова в
головуючого - судді Рахманкулової І.П.,
при секретарі - Разумейко К.М.,
за участю представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»
про стягнення коштів за договором
банківського вкладу,
20 жовтня 2014 року позивач звернулася до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Міський
комерційний банк», в якому просить
стягнути з відповідача вклад згідно
договору банківського вкладу в сумі
177175 грн. 21 коп. та витрати на правову
допомогу в сумі 2000 грн.
Свої вимоги позивач обгрунтувала тим,
що згідно умов договору вклад
повертається на першу вимогу
вкладника, проте відповідач,
незважаючи на її вимогу, не повертає
Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений завчасно
та належним чином, причин неявки суду
не повідомив. Зі згоди представника
позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК
Заслухавши пояснення представника
позивача та дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
У судовому засіданні встановлено, що 01
липня 2014 року між сторонами було
укладено договір банківського вкладу
на вимогу № 2620/11/199121, відповідно до
якого відповідач прийняв у позивача
еквівалентно 177175 грн. 21 коп., про що
свідчать меморіальні ордери № 5361 та №
5362 від 22 вересня 2014 року.
Відповідно до п. 1.9 умов договору,
відповідач зобов'язаний на першу
вимогу вкладника повернути вклад.
07 жовтня 2014 року позивач звернулася до
Публічного акціонерного товариства
«Міський комерційний банк» з вимогою
про повернення вкладу, проте
відповідач ні вклад, ні нараховані
відсотки не повернув.
Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного
кодексу України, за договором
банківського вкладу (депозиту) одна
сторона (банк), що прийняла від другої
сторони (вкладника) або для неї грошову
суму (вклад), що надійшла,
зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.
Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і
банківську діяльність», вклад (депозит)
- це кошти в готівковій або у
безготівковій формі, у валюті України
або в іноземній валюті, які розміщені
клієнтами на їх іменних рахунках у
банку на договірних засадах на
визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог чинного
Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
Частиною 2 статті 1060 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
банківського вкладу незалежно від його
виду банк зобов'язаний видати вклад або
його частину на першу вимогу вкладника.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
За таких обставин, вимога позивача про
стягнення з відповідача суми
банківського вкладу є обґрунтованою, а
тому підлягає задоволенню.
Також, суд вбачає підстави для
стягнення з відповідача на користь
позивача витрат на правову допомогу,
проте в іншій сумі, ніж просить позивач.
У судовому засіданні приймав участь
адвокат ОСОБА_1 на підставі договору
про надання правової допомоги від
До матеріалів справи додано копію
квитанції від 13 листопада 2014 року про
сплату адвокату ОСОБА_1 2000 грн. за
надані послуги згідно договору від
01.10.2014 року про надання правової
допомоги. До калькуляції вартості
правової допомоги включено: відвідини
банку, визначення та складання
переліку додаткових документів,
необхідних для подачі позовної заяви,
оформлення позовної заяви, участь у
судовому засіданні.
У рішенні Конституційного Суду України
від 30 вересня 2009 р. № 23-рп/2009 у справі за
конституційним зверненням громадянина
ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення
положень ст. 59 Конституції України
(справа про правову допомогу),
висловлена правова позиція щодо
правової допомоги, згідно з якою
правова допомога є багатоаспектною і
включає, крім інших її видів, також
представництво в судах. Вибір форми та
суб'єкта надання такої допомоги
залежить від волі особи, яка бажає її
отримати. У частині першій ст. 59
Конституції України не міститься
обмежень стосовно кола суб'єктів
надання правової допомоги та вимог
щодо їх професійної підготовки, а у
частині другій передбачено, що для
забезпечення права на захист та
надання правової допомоги при
вирішенні справ у судах та інших
державних органах в Україні діє
Статею 1 Закону України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах»
передбачено, що компенсація витрат на
правову допомогу у відповідних
розмірах здійснюється за час участі
особи, яка надає правову допомогу в
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням (у випадках, передбачених
ЦПК України), під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді. Всупереч
зазначеним вимогам в розрахунок
вартості наданої правової допомоги в
калькуляції включено витрати,
компенсація яких не передбачена
законом: відвідини банку, визначення та
складання переліку додаткових
документів, необхідних для подачі
Враховуючи категорію складності справ,
суд вважає за можливе стягнути з
відповідача на користь позивача
витрати на правову допомогу, надану
адвокатом при складанні позовної заяви
та участі у судовому засіданні (1,5
години) у розмірі 730 грн. 80 коп., в
розрахунку 40% розміру мінімальної
заробітної плати за годину роботи, як
це передбачено Законом України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах».
Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України,
ст.ст. 526, 1058, 1060 ЦК України, суд, -
в и р і ш и в:
позов ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Міський
комерційний банк» про стягнення коштів
за договором банківського вкладу -
Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»
на користь ОСОБА_2 заборгованість за
договором банківського вкладу в сумі
177175 грн. 21 коп. (сто сімдесят сім тисяч
сто сімдесят п'ять грн. 21 коп.).
Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»
на користь ОСОБА_2 730 грн. 80 коп. у
відшкодування витрат на правову
Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»
на користь держави 1771 грн. 75 коп.
судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто
Деснянським районним судом міста
Чернігова за письмовою заявою
відповідача протягом 10 днів з дня
отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем
до Апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
І.П. Рахманкулова