АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження 22-ц/744/872/2014
Головуючий у 1-й інстанції - ЮдінаС.Г.
Справа № 185/9732/13
Доповідач - Петренко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року

Колегія суддів судової палати по
цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді - Петренко І.О.

суддів
- Котушенко С.П., Макарова М.О.

при секретарі
- Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 20
листопада 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Відділу по обліку
комунального майна та житлової площі
Павлоградської міської ради про
визнання частково недійсним свідоцтва
про право власності на житло,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачі звернулися до суду з позовом
до відповідача , в якому просили суд:
визнати частково недійсним свідоцтво
про право власності на квартиру
АДРЕСА_1, видане 11 лютого 1993 року
відділом по обліку та розподілу
житлової площі Павлоградської міської
ради; визнати за ОСОБА_2 право власності
на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1; визнати
за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявленого позову
позивачі зазначили, що 11 лютого 1993 року
відповідачем було видане свідоцтво про
право власності на житло на квартиру
АДРЕСА_1. Згідно даного свідоцтва
квартира належить: ОСОБА_2 - 1/3 частина;
ОСОБА_1 - 1/3 частина; ОСОБА_3 - 1/3 частина.
Однак на момент видачі свідоцтва
ОСОБА_3 була померлою. Помилка
відповідача створює позивачам
перешкоди. А саме, вони не можуть
отримати субсидію. Вони звертались до
відповідача для виправлення помилки і
їм запропонували звернутися за
вирішенням даного питання до суду.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 20 листопада 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_1
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити їх
позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2, ОСОБА_1 суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що в
судовому засіданні не було доведено
суду, що саме в результаті дій
відповідача була допущена помилка у
свідоцтві про право власності на житло.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

За положеннями ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4
померла ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про смерть (а.с. 9)

01 лютого 1992 року на підставі рішення №
70 від 28.01.1991 року ОСОБА_2 виданий ордер №
0327 серія Д-91 на квартиру АДРЕСА_1 на 3
осіб, склад сім'ї : ОСОБА_3 - мати; ОСОБА_1 -
син. (а.с. 10)

10 лютого 1993 року ОСОБА_2 звернулась до
відділу приватизації для приватизації
житла. Нею була надана довідка з місця
проживання , відповідно до якої склад
сім'ї її був : ОСОБА_2 -ІНФОРМАЦІЯ_1;
ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_3 -
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 34, 37)

Крім того, ОСОБА_2 до відділу
приватизації була надана заява на
приватизацію з підписами трьох членів
її сім'ї (а.с. 33). Також відповідно до
письмових пояснень наданих
представником відповідача, ОСОБА_2 були
надані оригінали паспортів осіб які
зареєстровані в АДРЕСА_1. Отже саме
позивачкою ОСОБА_2 не ІНФОРМАЦІЯ_6, в
лютому 1993 року до відділу приватизації
була надана довідка про склад її сім'ї
де була зареєстрована її померла мати,
заява з підписами всіх членів сім'ї , в
тому числі і померлої ОСОБА_3 , та
наданий оригінал паспорту померлої
ОСОБА_3

На підставі даних документів відділом
по обліку та розподілу житлової площі 11
лютого 1993 року було видане свідоцтво
про право власності на житло на
квартиру АДРЕСА_1, згідно якого дана
квартира належить: ОСОБА_2 - 1/3 частина;
ОСОБА_1 - 1/3 частина; ОСОБА_3 - 1/3 частина
(а.с. 8).

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд
першої інстанції постановив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Судом першої інстанції правильно
досліджені і оцінені обставини по
справі, надані сторонами докази, доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги про те , що
ордер на спірну квартиру був виданий 1
лютого 1991 року , коли мати позивачки
ОСОБА_2 ще була жива , а з даних в ордері
на квартиру було видано і свідоцтво про
приватизацію житла , визнати
обґрунтованими не можна , оскільки
ОСОБА_3 померла ще ІНФОРМАЦІЯ_4 і
прописана ( зареєстрована ) в спірній
квартирі була вже після смерті.

Виходячи з вище наведеного , а також з
даних наданих відповідачем про те , що
при приватизації квартири відповідачу
було надано оригінали паспортів ,
зокрема, померлої ОСОБА_3 , визнати дії
відповідача такими , що призвели до
помилкової видачі свідоцтва і на ім.»я
померлої не можна , як і визнати за
позивачами право власності на іншу
частину спірної квартири , окрім
зазначеної в спірному свідоцтві про
право власності. З іншими ж позовними
вимогами позивачі до суду не
звертались.

З огляду на наведене судова колегія
приходить до висновку про залишення
рішення суду першої інстанції без
зміни.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х
В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 20 листопада 2013 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді