27.02.2014 103/472/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2014 року
м. Бахчисарай, АРК

Бахчисарайський районний суд
Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого судді Нікіщенко
М.І.

при секретарі Лагута С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бахчисарай цивільну
справу за позовом позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дітей,

В С Т А Н О В И В :

27.01.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду
із позовом про стягнення з ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання дітей
- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2. Вимоги мотивовані тим, що
відповідач є батьком дітей, але кошти
на їх утримання не надає. Просила
стягнути аліменти в розмірі 643 грн. на
утримання доньки ОСОБА_4 та 516 грн. - на
утримання сина ОСОБА_6 щомісячно до
досягнення ними повноліття.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, до суду надійшла заява про
розгляд справи за її відсутністю також
про зменшення позовних розміру вимог -
просила стягнути аліменти у розмірі
1000,00 грн., наполягала на задоволенні
уточнених позовних вимог.

Відповідач у судове засідання
не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи розгляду справи
повідомлений належним чином, до суду
надійшла його заява про визнання
уточнених позовних вимог частково у
розмірі 500 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та оцінивши докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 є батьком неповнолітніх ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвами про
народження дітей серії НОМЕР_3, виданим
09.01.2010 року та серії НОМЕР_4, виданим
07.11.2009 року відповідно. (а.с. 4,5).

Неповнолітні ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживають з
матір'ю ОСОБА_1, що підтверджується
довідкою КП «РЕП ЖФ БМР» № 264 від 27.01.2014
року (а.с. 8). Відомості того, що
відповідач офіційно працевлаштований,
має систематичний, регулярний дохід в
матеріалах справи відсутні.

Відповідно до Конвенції ООН про права
дітей від 20 листопада 1989 року
(ратифікована Україною Постановою
Верховної Ради України від 27 лютого 1991
р. №789-XІІ) дитина, з огляду на його
фізичну й розумову незрілість вимагає
спеціального захисту й турботи,
включаючи належний правовий захист, як
до так і після народження.
Невиплата аліментів на утримання
неповнолітніх дітей, на які вони мають
право відповідно до законодавства
становить порушення їх майнових прав
відповідно до статті 1 Протоколу №1 до
Європейської Конвенції з прав людини,
яка передбачає таке: «Кожна фізична
особа має право мирно володіти своїм
майном. Ніхто не може бути позбавлений
своєї власності інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених
законом і загальними принципами
міжнародного права». У справі «Кечко
проти України» Європейський суд з прав
людини висловив наступну думку:
«Поняття «власності», яке міститься в
першій частині статті 1 Протоколу № 1,
має автономне значення, яке не обмежене
власністю на фізичні речі і не залежить
від формальної класифікації в
національному законодавстві: деякі
інші права та інтереси, наприклад,
борги, що становлять майно, можуть
також розглядатись як «майнові права»,
і, таким, як «власність» в цілях
вказаного положення. Питання, що
потребує визначення, полягає в тому, чи
мав відповідно до обставин справи,
взятих в цілому, заявник право на
матеріальний інтерес, захищений
статтею 1 Протоколу №1.

У відповідності зі ст.180 Сімейного
Кодексу України батьки зобов'язані
утримувати своїх неповнолітніх дітей
до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням
суду кошти на утримання дитини
присуджуються у частці від доходу
батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Як зазначається у ч. 1 ст. 184 СК України
якщо платник аліментів має
нерегульований, мінливий дохід,
частину доходу отримує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
формі.

У відповідності з вимогами п.1 ст.191
Сімейного Кодексу України аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
з дня пред'явлення позову, тобто з
27.01.20144 року.

Відповідач на виконання приписів
ст.ст.11, 60 ЦПК України будь-яких доказів
на спростування доводів щодо
мінливості доходів, доказів щодо
обгрунтованості іншого розміру
аліментів ніж в сумі 1000 грн. суду не
надав.

Суд вважає, що відповідач зобов'язаний
надавати дітям матеріальну допомогу,
достатню для задоволення їх розумних
потреб, виходячи з віку дітей, стану їх
здоров'я , матеріального становища.

Як зазначено в ухвалі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справі від 11.04.2012 року у цивільній
справі № 6-4664св12 однією з необхідних
умов отримання дружиною (чоловіком)
аліментів є неспроможність другого з
подружжя надавати матеріальну
допомогу, причому останнього не можна
визнати неспроможним це робити у
зв'язку з тим, що він, будучи
працездатним, не працює без поважних
причин чи має інших утриманців,
оскільки законом не передбачено таких
підстав звільнення від сплати
аліментів.

Отже, при призначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я і
матеріальне становище відповідача і
те, що він є працездатним, оскільки
доказів іншого суду не надано.

Оцінивши надані по справі докази, суд
дійшов висновку, що ОСОБА_2 не виконує
відносно своїх дітей передбачені
сімейним законодавством батьківські
обов'язки з їх утримання, чим порушує
права дітей на достатній рівень життя,
тому уточнені позовні вимоги ОСОБА_1
про стягнення аліментів, враховуючи
працездатність відповідача, визнає
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню в повному обсязі. При цьому
розмір аліментів на утримання двох
дітей у 1000,00 грн. суд вважає
справедливим, достатнім та розумним.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України
якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від
сплати судового збору, він стягується
з відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Відповідно до ст.367 ЦПК України
суд допускає негайне виконання рішень
у справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 84, 180-184, 191 Сімейного
кодексу України; ст. ст. 11, 60, 81, 88, 212- 215,
п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1),
ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, який
проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь
ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) аліменти на
утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з
27.01.2014 року і до досягнення старшою
дитиною повноліття.

Розмір аліментів підлягає індексації
відповідно до закону.

Допустити негайне виконання рішення
|припуститься|у межах суми платежу за
один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь держави судовий збір в розмірі
243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в
Апеляційний суд Автономної Республіки
Крим через Бахчисарайський районний
суд Автономної Республіки Крим шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя :