Справа № 214/4059/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 жовтня 2014 року Саксаганський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова
В.В.,

при секретарі - Ткаченко К.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

третьої особи - ОСОБА_3,

його представника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, у м. Кривого
Розі, цивільну справу за позовом
Відділення виконавчої Дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Кривому Розі
Дніпропетровської області до
Приватного підприємства «КОМФОРТ
СІТІ», Приватного акціонерного
товариства «Криворізький завод
гірничого обладнання» про визнання
незаконними та скасування актів за
формами Н-1 та Н-5, третя особа - ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Відділення виконавчої Дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Кривому Розі Дніпропетровської
області (далі по тексту - Фонд)
звернулось до суду із зазначеним,
надалі уточненим позовом про визнання
незаконними та скасування актів
проведення розслідування нещасного
випадку за формою Н-5 та за формою Н-1 від
26.02.2013 року, складених за результатами
розслідування нещасного випадку, що
стався 22 лютого 2013 року на території
ПрАТ «Криворізький завод гірничого
обладнання» з ОСОБА_3 унаслідок
несправності гальмівного башмаку, в
результаті чого той отримав важку
травму. Зазначеними актами нещасний
випадок був визнаний таким, що
пов'язаний з виробництвом, однак
представник Фонду - страховий експерт
ОСОБА_5, що брав участь у розслідування
нещасного випадку, підписав ці акти з
окремою думкою, оскільки був незгоден з
визначенням випадку таким, що був
пов'язаний з виробництвом та не визнав
цей випадок страховим, оскільки ОСОБА_3
не укладав з відповідачами трудових
договорів та не перебував з ними в
трудових відносинах, а виконував
роботу на підставі укладеного 01 січня
2013 року з ПП «КОМФОРТ СІТІ»
цивільно-трудового договору на
виконання послуг щодо транспортної
обробки вантажів, яке, в свою чергу,
уклало тотожній договір з ПрАТ
«Криворізький завод гірничого
обладнання». Отже, зважаючи на особливу
думку страхового експерта ОСОБА_5,
спірні Акти повинні бути визнані
незаконними та скасованими, оскільки
їх наявність накладає на Фонд обов'язок
на відшкодування ОСОБА_3 заподіяної
нещасним випадком шкоди.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримала та просила
суд його задовольнити.

Представники відповідачів, третя
особа та її представник проти позову
заперечували та просили суд відмовити
в його задоволенні, оскільки Фонд не
наділений правом звертатись до суду з
такими вимогами.

Заслухавши зазначених осіб, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
такого.

Судом установлено, що 22 лютого 2013 року
на території ПрАТ «Криворізький завод
гірничого обладнання» стався нещасний
випадок з ОСОБА_3 унаслідок
несправності гальмівного башмаку, в
результаті чого той отримав важку
травму, який в подальшому був визнаний
пов'язаним з виробництвом, що
підтверджується актом розслідування
за формою Н-5 від 26.02.2013 року та актом про
нещасний випадок за формою Н-1 від 26.02.2013
року (а.с.6-8, 10-11).

Однак представником Фонду - страховим
експертом ОСОБА_5, що брав участь у
розслідування нещасного випадку, ці
акти були підписані з окремою думкою,
оскільки останній був незгоден з
визначенням нещасного випадку таким,
що був пов'язаний з виробництвом та не
визнав цей випадок страховим: ОСОБА_3 не
перебував з ПП «КОМФОРТ СІТІ» в
трудових відносинах, а також в Актах
була невірно вказана професія ОСОБА_3
та не була зазначена особа, що керувала
в зміні (а.с.9).

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено
право кожної особи звертатися до суду
за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Захист прав, свобод та інтересів Фонду,
як це передбачено для всіх юридичних
осіб, здійснюється виключно у спосіб,
визначений законами України.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23 вересня 1999 року
№ 1105-XIV передбачено, що для розгляду
справ про страхові виплати до Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків подаються акт розслідування
нещасного випадку або акт
розслідування професійного
захворювання та встановленими формами
та (або) висновок МСЕК про ступінь
втрати професійної працездатності
застрахованого.

Право на відшкодування заподіяної
нещасним випадком шкоди, на яке Фонд
звертає увагу суду, є державною
гарантією, закріпленою ст. 9 Закону
України «Про охорону праці» на основі
та на виконання норми ст. 46 Конституції
України (право громадян на соціальний
захист у разі повної, часткової або
тимчасової втрати працездатності,
втрати годувальника, безробіття з
незалежних від них обставин, а також у
старості та в інших випадках,
передбачених законом). Ст. 36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
встановлює порядок винесення рішення
Фондом щодо наявності права
потерпілого чи його правонаступників
на страхові виплати (тобто - права на
відшкодування). Рішення оформляється
постановою Фонду за наявності всіх
необхідних документів, зокрема - актів
розслідування нещасного випадку.
Зазначена стаття передбачає, що Фонд
може затримати страхові виплати до
з'ясування підстав для виплат, якщо
документи про нещасний випадок
оформлені з порушенням встановлених
законом вимог.

Таким чином, законодавством України
чітко розмежована компетенція
державних органів у сфері забезпечення
державних гарантій щодо соціального
захисту працівників у випадку
ушкодження здоров'я чи смерті: для
Фонду - з'ясування наявності права на
відшкодування заподіяної шкоди і
проведення страхових виплат.

Згідно із Законом України «Про охорону
праці» питання розслідування
нещасного випадку на виробництві
відноситься до сфери організації
здорових і безпечних умов праці на
підприємстві, а не до сфери регулювання
питань соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві.

Статтею 55 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачено право
виконавчих органів Фонду звертатися до
суду за вирішенням спорів щодо сум
страхових внесків, розміру шкоди та
прав на відшкодування, накладення
штрафів та з інших питань.

Відповідно до п. 36 «Порядку
проведення розслідування та ведення
обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві»,
затвердженого постановою КМУ України
№ 1232 від 30.11.2011 року, спеціальному
розслідуванню підлягають, у тому числі,
нещасні випадки, що спричинили тяжкі
наслідки, у тому числі з

можливою інвалідністю потерпілого.

Спеціальне розслідування
нещасних випадків, що спричинили
тяжкі наслідки, у тому числі з можливою
інвалідністю потерпілого, проводиться
за рішенням Держгірпромнагляду або
його територіальних органів залежно
від характеру і ступеня тяжкості
травми.

Якщо територіальним органом
Держгірпромнагляду протягом доби не
прийнято рішення про проведення
спеціального розслідування такого
нещасного випадку, розслідування
проводиться роботодавцем або Фондом
за місцем настання нещасного випадку
згідно з пунктами 3-32 цього Порядку.

Держгірпромнаглядом було
прийняте рішення про проведення
розслідування згідно з пунктами 3-32
Порядку (а.с.34)

Відповідно до абз. 3 п. 33 цього
Порядку виконавча дирекція Фонду та її
робочі органи відповідно до
компетенції мають право вимагати
відповідно до компетенції від
роботодавця проведення повторного
(додаткового) розслідування нещасного
випадку, затвердження чи перегляду
затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1,
визнання нещасного випадку таким, що
пов'язаний з виробництвом і складення
акта за формою Н-1 у разі, коли виявлено
порушення вимог цього Порядку.

Однак на сьогоднішній день Фонд
не скористався правом таких вимог та не
дотримався визначеного законодавством
конкретного механізму щодо оскарження
обставин та причин нещасного випадку, а
лише реалізував своє право на
непогодження з думкою комісії через
окрему думку члена комісії, на яку
мають право всі члени комісії (окрім
голови комісії), при цьому якогось
«ліміту» наявності окремих думок для
визнання нещасного випадку пов'язаним
з виробництвом, законодавством не
визначено.

Отже, хоча Фонд й безумовно має право на
непогодження з думкою комісії,
формалізованою в акті про нещасний
випадок, однак таке непогодження
стосується головного питання акту:
пов'язаний чи не пов'язаний нещасний
випадок з виробництвом, оскільки саме
вирішення цього питання має своїм
наслідком виплату чи невиплату
страхового відшкодування Фондом.

Таким чином, на час розгляду справи не
встановлено, що права, свободи чи
інтереси позивача якимось чином
порушені, позаяк сама по собі наявність
актів про нещасний випадок за формами
Н-1 та Н-5 відносно третьої особи не
порушує права та інтереси відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Київському
районі м. Одеси, тому підстав для
задоволення позовних вимог про
визнання незаконними та скасування
актів за формами Н-1 та Н-5 суд не вбачає.

Керуючись ст. 46 Конституції України, ст.
ст. 33, 35, 36, 55 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», ст. 9 Закону України
«Про охорону праці», п. п. 3-32, 33, 36
«Порядку проведення розслідування та
ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на
виробництві», затвердженого
постановою КМУ України № 1232 від 30.11.2011
року ст.ст. 3, 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні уточненого
позову Відділення виконавчої Дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Кривому Розі Дніпропетровської
області до Приватного підприємства
«КОМФОРТ СІТІ», Приватного
акціонерного товариства «Криворізький
завод гірничого обладнання» про
визнання незаконними та скасування
актів за формами Н-1 та Н-5, третя особа -
ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
В.В. Попов.