Справа № 2/257/36/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Київський районний суд м.Донецька у
Головуючого судді - Л.М.ПАВЛЕНКО
При секретарі - С.І.БАТУРКІНОЇ
Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду Київського
районного суду м.Донецька цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
виділення в натурі ідеальної частки
домоволодіння, встановлення порядку
користування земельною ділянкою
ОСОБА_2 звернулася до Київського
районного суду м.Донецька із позовом до
ОСОБА_3 про виділення в натурі
ідеальної частки власності садиби,
припинення права спільної часткової
власності та визнання права власності,
встановлення порядку користування
В позові вказала вона та відповідач по
справі є родичами та співвласниками
садиби за адресою АДРЕСА_1 на підставі
чинного рішення Київського районного
суду м.Донецька від 11.08.2009р.
Відповідно до вказаного рішення суду
за нею визнано право власності на 67/150
часток, а за Відповідачем ОСОБА_3- на 83/150
домоволодіння АДРЕСА_1, що складається
з : Житлового будинку «А-І», загальною
площею 61,1 м2, у тому числі житловою
площею 30,60 м2., тамбуру на-1», погребу «а»,
тамбуру «а-4», ґанок «а-5», літньої кухні
«Б», прибудови до літньої кухні «б»,
прибудови до літньої кухні « 6-1»,
уборної «в», сараїв «Д», «Е», «Ж», ями
зливної «З», сараїв «И», «К»,
трубопроводу «*», огорожі №№ 1-2-4,
Відповідач в повному обсязі, вільно
користується своїми правами власника,
хазяйнує в садибі, користується
Однак, зловживаючи своїми правами, не
бажає в добровільному порядку досягти
із позивачем якійсь угоди про
розділення власності в натурі
відповідно до часток та встановлення
порядку користування земельною
ділянкою, чим порушує її право
співвласника вільно користуватись
Позивачка, як власник 67/150
домоволодіння АДРЕСА_1 бажає створити
собі належні умови та вільно володіти
своєю власністю, що не можливо без
виділення в натурі частки власності та
встановлення порядку користування
земельною ділянкою. А тому вона просить
задовольнити її позов.
Відповідач позов не визнав, послався на
те, що між ним та відповідачкою не
врегульоване питання про межі
земельної ділянки та її розмір, щодо
спірного домоволодіння в цілому. А тому
неможливо виділити окремо частки
Судом встановлено, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Домоволодіння АДРЕСА_1 по праву
власності позивачці ОСОБА_2 у розмірі
67/150 часток та відповідачу ОСОБА_3- у
розмірі 83/150 часток, що підтверджується
чинним рішенням Київського районного
суду м.Донецька від 11.08.2009 року та не
оспорюється. Домоволодіння
розташоване на земельній ділянці, що
знаходиться у користуванні сторін на
підставі акту про відвод земельної
дільниці від 1957 року, виданого
представником Управління головного
архітектора м.Сталіно забудовнику
ОСОБА_4, площею 375 м2 Рішенням Виконкому
Київської районної ради народних
депутатів від 12.10.1994 року постановлено
клопотати перед Донецькою міською
Радою народних депутатів про
закріплення земельної ділянки за
домоволодінням АДРЕСА_1 -ОСОБА_4-420 м2 и
ОСОБА_3 -330 м2. Але позивач не надала суду
доказів про задоволення вказаного
клопотання та закріплення за вказаним
домоволодінням земельної ділянки саме
такою площею. Проаналізувавши рішення
виконкому Київської районної ради
народних депутатів м.Донецька від
15.01.1992 року № 18/1 суд дійшов висновку, що
додатково власникам спірного
домоволодіння виділялася земельна
ділянка площею 225 м2, але сторони не
надали доказів про винос меж у натурі
ділянки. Фактично у користуванні
сторін знаходиться земельна ділянка
площею 852 м2, що підтверджується
висновком будівельно-технічної
експертизи №282/23 від 25.03.2013 року (а.с.37-42,
81). Земельна ділянка вказаного
домоволодіння знаходиться у
комунальній власності. Власник
земельної ділянки до участі у справі
позивачем не залучався. Доказів про
винос у натурі меж земельної ділянки, а
також про виділення земельної ділянки
саме у фактично займаній площі,
передбачених ст.12З, 124 ЗК України,
сторони суду не надали.
Згідно зі ст.158 ЗК України, вирішуючи
земельний спір за позовом позивача, суд
за відсутністю вказаних доказів
позбавлений можливості зробити
висновок про обґрунтованість позову ,
та відмовляє в його задоволені.
Крім того, оскільки суду не надані
докази про правомірне користування
земельною ділянкою, суд на підставі
ст.364 ЦК України позбавлений можливості
вирішити також спір про розподіл
житлового будинку з прибудовами та
надвірними будівлями у натурі між
сторонами з виділенням кожному
За таких обставин суд дійшов висновку,
що позов ОСОБА_2 не обґрунтований та не
підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.123,124 ЗК України, ст.364 ЦК
України, 10,11,12,212-215,218 ЦПК України, суд
Відмовити ОСОБА_2 в задоволені позову
до ОСОБА_3 про розподіл у натурі
домоволодіння АДРЕСА_1, що у Київському
районі м.Донецька та у визначені
порядку користування земельною
Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області у
10 денний строк з дня його проголошення.

СУДДЯ
Л.М.ПАВЛЕНКО