УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А., суддів:
Мазур Л.М., Писаної Т.О.,Нагорняка В.А.,
Юровської Г.В.,розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_6 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Тотем», громадської
організації «Народна спілка
«Добробут», треті особи: товариство з
обмеженою відповідальністю «Уран»,
підприємство «Ресурс» Всеукраїнської
організації інвалідів, про визнання
права власності на майно, за касаційною
скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного
суду м. Києва від 07 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з указаним позовом, в якому, з
урахуванням уточнень до позовної
заяви, просив визнати за ним право
власності на квартиру АДРЕСА_1, а також
зобов'язати КП «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна» зареєструвати за ним
право власності на вказану квартиру,
посилаючись на те, що він брав участь в
інвестуванні будівництва житла та
уклав 30 грудня 2003 року інвестиційний
договір, вніс до ТОВ «Тотем» кошти у
розмірі 150 640 грн, однак ТОВ «Тотем» та
замовник будівництва - громадська
організація «Народна спілка
«Добробут» ухиляються від передачі
йому квартири.

Заочним рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 12 березня 2012
року позов задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_6 право власності на
квартиру АДРЕСА_1. У задоволенні решти
позову відмовлено. Вирішено питання
розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
07 листопада 2013 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить рішення апеляційного суду
скасувати і залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

У поданих до суду запереченнях на
касаційну скаргу ОСОБА_7 та представник
громадської організації «Народна
спілка «Добробут» зазначають, що
оскаржуване судове рішення є законним
та обґрунтованим у процесі розгляду
справи апеляційним судом не порушені
норми матеріального та процесуального
права, а тому це судове рішення
необхідно залишити без змін, а
касаційну скаргу відхилити.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши викладені в
касаційній скарзі доводи та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що скарга підлягає
відхиленню на таких підставах.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що 30 грудня 2003 року
між ОСОБА_6 та ТОВ «Тотем» було
укладено інвестиційний договір № 30/12б,
предметом якого є здійснення спільного
інвестування будівництва житла по
АДРЕСА_1, загальною площею 53,8 кв. м на
16-му поверсі цього будинку.

Згідно з п. 1.1 вказаного договору ТОВ
«Тотем» взяв на себе зобов'язання
забезпечити фінансування
(інвестування з залученням грошових
коштів третіх осіб) будівництва
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1,
і після вводу його в експлуатацію
передати у власність ОСОБА_6 окрему
квартиру, а ОСОБА_6 зобов'язався
забезпечити відповідне фінансування
об'єкту.

Скасовуючи рішення місцевого суду та
відмовляючи у задоволені вимог про
визнання за позивачем права власності
на квартиру АДРЕСА_1, а також про
зобов'язання КП «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна» зареєструвати за ним
право власності на вказану квартиру
апеляційний суд вірно виходив з тих
обставин, що право власності на спірну
квартиру зареєстровано за ОСОБА_7

Оскільки, вимоги щодо оспорення права
власності на спірну квартиру
зареєстрованого за іншою особою
позивачем не заявлені, вказані вище
обставини є самостійною підставою для
відмови у задоволенні заявленого
позову.

Однак не можна погодитися з висновком
апеляційного суду про те, що позивач у
повному обсязі не виконав свої
зобов'язання з інвестування об'єкта, та
укладений між сторонами інвестиційний
договір розірваний за ініціативою
позивача як інвестора, оскільки
встановлення вказаних обставин
виходить за межі предмету доказування
у цьому спорі з урахуванням уточнених
вимог.

Таким чином, встановлені відповідні
обставини щодо виконання та розірвання
інвестиційного договору підлягають
виключенню із мотивувальної частини
рішення апеляційного суду м. Києва від
07 листопада 2013 року.

У решті оскаржуване рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і відповідає
вимогам закону, а доводи касаційної
скарги висновків суду не спростовують.

На підставі вказаного, колегія суддів
приходить до висновку про відхилення
касаційної скарги та залишення
оскаржуваного рішення апеляційного
суду без змін.

Керуючись статями 335, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
07 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. МакарчукСудді:
Л.М. Мазур В.А. Нагорняк Т.О. Писана Г.В.
Юровська