АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Апеляційне провадження №22-ц/796/732/2014
інстанції - Козлов Р.Ю.
Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А.,
Іванченко М.М.

при секретарі Онищенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Печерського районного суду м. Києва від
13 грудня 2013 року про відмову у
відкритті провадження в справі за
заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів,
що мають юридичні значення,
заінтересовані особи: Підгірцівська
сільська рада Обухівського району
Київської області, Великодмитровицька
сільська рада Обухівського району
Київської області, Комунальне
підприємство Київської обласної ради
«Західне бюро технічної
інвентаризації», Реєстраційна служба
Обухівського міськрайонного
управління юстиції Київської області, -

ВСТАНОВИЛА:

Заявник, ОСОБА_1 звернулася до
Печерського суду м. Києва в порядку
окремого провадження із заявою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 13.12.2013 року відмовлено у
відкриті провадження за заявою ОСОБА_1
про встановлення фактів, що мають
юридичні значення, заінтересовані
особи: Підгірцівська сільська рада
Обухівського району Київської області,
Великодмитровицька сільська рада
Обухівського району Київської області,
Комунальне підприємство Київської
обласної ради «Західне бюро технічної
інвентаризації», Реєстраційна служба
Обухівського міськрайонного
управління юстиції Київської області .

Не погодившись з такою ухвалою суду,
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
просить її скасувати та направити
справу до суду першої інстанції для
продовження її розгляду.

В апеляційній скарзі посилалася на те,
що ухвала постановлена при неповному
з'ясуванні обставин, що мають значення
для справи, з порушенням та
неправильним застосуванням норм
процесуального права. Зазначала, що суд
першої інстанції постановляючи
оскаржувану ухвалу безпідставно
виходив з того, що між заявником та
заінтересованою особою існує спір про
право.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В.,
пояснення представника заявника,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню виходячи з
наступних підстав.

Згідно з п.1 ст. 234 ЦПК України окреме
провадження це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до положень п.5 ч.2 цієї
статті суд розглядає в порядку
окремого провадження справи про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення.

За змістом ч.2 ст. 256 ЦПК України, в
порядку окремого провадження
розглядаються справи про встановлення
фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти
породжують юридичні наслідки, тобто
від них залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
громадян;

- чинним законодавством не передбачено
іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості
одержати або відновити загублений чи
знищений документ, який посвідчує факт,
що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з
наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути
встановлені лише для захисту,
виникнення, зміни або припинення
особистих чи майнових прав самого
заявника.

Частиною 4 статті 256 ЦПК України
передбачено, що суддя відмовляє у
відкритті провадження у справі, якщо з
заяви про встановлення факту, що має
юридичне значення, вбачається спір про
право, а якщо спір про право буде
виявлений під час розгляду справи, -
залишає заяву без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи,
заявниця просила встановити факт, що Ѕ
житлового будинку на яку за нею визнано
право власності на підстав рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 26 травня 2011року, в якому адреса
будинку зазначена АДРЕСА_1, а також Ѕ
частина будинку відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 28.11.2012 року , в якому
зазначена така ж адреса будинку як і в
рішенні суду, фактично є одним і тим же
будинком , який знаходиться в АДРЕСА_2.
Встановлення вказаного факту заявниці
необхідно, оскільки реєстраційна
служба відмовляється проводити
реєстрацію права власності через
розбіжність адреси будинку в
правовстановлюючих документах та
фактичним місцем його розташування .

Відмовляючи у відкритті провадження ,
суд виходив з того, що між заявником і
заінтересованою особою, яка відмовляє
в реєстрації права власності існує
спір про право.

Вказаний висновок суду не відповідає
фактичним обставинам справи, оскільки
з наданих заявницею матеріалів, та
пояснень наданих в судовому засіданні
вбачається, що спору, щодо права
власності на спірний будинок не
існує.

Суд першої інстанції відмовляючи у
відкритті провадження за заявою не
з'ясував чи підлягають встановленню
факти, які просила встановити заявниця
.

Також суд не звернув уваги на те, що
заявниця фактично просила змінити
рішення суду, про те, виправлення
описок в рішенні можливе в порядку
визначеному ст. 219 ЦПК України.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що при постановленні ухвали про
відмову у відкритті провадження було
порушено порядок, встановлений для
вирішення цього питання.

Пунктом 3 статті 312 ЦПК України
передбачено, що розглянувши скаргу на
ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд скасовує ухвалу і
передає питання на новий розгляд до
суду першої інстанції, якщо останній
порушив порядок, встановлений для його
вирішення.

Враховуючи, вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що ухвала
суду першої інстанції підлягає
скасуванню, а питання відкриття
провадження в даній справі поверненню
на новий розгляд до того ж суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 13 грудня 2013 року скасувати, а
питання про відкриття провадження у
даній справі передати на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: