АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 688/3925/13-ц
Провадження № 22-ц/792/1229/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої- судді
Федорової Н.О.,

суддів - Карпусь С.А., Матковської Л.О.,

при секретарі - Бондарі О.В.,

з участю: позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Шепетівського міськрайонного суду
Хмельницької області від 24 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а:

10 вересня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із вищевказаним позовом.

В його обґрунтування зазначила, що 27
квітня 1991 року між нею та ОСОБА_2 був
укладений шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них
народився син ОСОБА_3 26 березня 2002 року
шлюб між сторонами було розірвано. У 2009
році їхній син вступив до
Хмельницького економічного
університету на денну форму навчання
на спеціальність «Облік і аудит». Плата
за навчальний рік становить 7500 грн.
Стипендію він не отримує. Всупереч
вимогам ч. 1 ст. 199 СК України відповідач
добровільно не надає матеріальної
допомоги, хоча має таку можливість,
оскільки працює і не має інших
утриманців. А тому, просила суд
стягувати з відповідача аліменти на
утримання сина у розмірі ? частки з усіх
видів його заробітку (доходу), але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи
від дня пред'явлення позову до суду і до
закінчення навчання, але не більше, як
до досягнення ним 23 років.

Рішенням Шепетівського міськрайонного
суду Хмельницької області від 24 квітня
2014 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання повнолітнього
сина ОСОБА_3 в розмірі 600 грн. на місяць
до досягнення ним двадцяти трьох років,
починаючи з 10 вересня 2013 року. Рішення
суду в частині стягнення аліментів за
один місяць допущено до негайного
виконання.

Непогоджуючись із таким рішенням,
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким позов
задовольнити.

________________________________________________________________________
______________________

Доповідач у першій інстанції Стаднічук
Н.Л. Провадження №
22-ц/792/1229/14

Суддя-доповідач Федорова Н.О.
Категорія № 50

Рішення вважає незаконним та
необґрунтованим, оскільки судом
неправильно з'ясовані обставини, що
мають значення для справи, внаслідок
неправильного дослідження та оцінки
доказів, а також порушення норм
процесуального права. Зазначає, що суд
неправильно визначив вид стягнення
аліментів у твердій грошовій сумі.
Зокрема, вона не ставила питання про
зміну виду аліментів із частки доходу
на тверду грошову суму, виходячи з того,
що відповідач має постійний дохід. Крім
того, аліментів у сумі 600 грн.
вистачатиме лише на оплату навчання
сина, а не на його утримання. Також, при
ухвалені рішення та визначенні розміру
аліментів судом не враховано, що син
має незадовільний стан здоров'я та
змушений постійно відвідувати лікарню.
У зв'язку з цим же, він не може
влаштуватися на роботу. Що стосується
її доходів, то вони становлять близько
1600 грн. на місяць. Натомість, постійний
щомісячний дохід відповідача
становить близько 2000 доларів США і він
не має інших утриманців. Його
твердження про утримання матері,
інваліда І групи, та сплату великої
вартості комунальних послуг за місцем
проживання, ніякими доказами у суді не
підтверджені. А тому, вважає, що суд
першої інстанції повинен був визначити
розмір аліментів у частці від його
заробітку (доходу), а не у твердій
грошовій сумі, та задовольнити позов
повністю.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримала апеляційну скаргу з
підстав, які в ній зазначені.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився. Про місце та час розгляду
справи був повідомлений у
встановленому законом порядку, що
підтверджується матеріалами виконання
судового доручення, отриманих від
компетентного суду Російської
Федерації.

Заслухавши доповідача, пояснення
позивача, перевіривши матеріали справи
та дослідивши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставою для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи та порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
сином ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Вказане
підтверджується даними свідоцтва про
народження, виданого міськвідділом
ЗАГСу м. Шепетівки Хмельницької
області 10.12.1991 року (а.с. 5).

26.03.2002 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
було розірвано, про що в книзі
реєстрації актів про розірвання шлюбу
зроблено запис № 65 відділом реєстрації
актів громадянського стану
Шепетівського міськуправління юстиції
Хмельницької області (а.с. 6).

На даний час ОСОБА_3 проживає разом із
матір'ю, що підтверджується довідкою ПП
Управлінська компанія «Житлофонд» №
1710 від 05.09.2013 року, та знаходиться на її
утриманні.

У період з 01.09.2013 року по 09.10.2013 року
ОСОБА_3 навчався у Хмельницькому
економічному університеті за
спеціальністю «Облік і аудит» денної
форми навчання. Плата за весь період
підготовки фахівця
освітньо-кваліфікаційного рівня
«Спеціаліст» (1 рік навчання) становила
7500 грн. Вказане підтверджується даними
довідки, виданої вказаним
університетом за № 67 від 18.03.2014 року
(а.с.34) та даними договору № 5005оа від
19.08.2013 року, укладеного між ОСОБА_3 та
закладом (а.с. 10).

Наказом ректора по Хмельницькому
економічному університету № 185 від
09.10.2013 року студент 5 курсу денної форми
навчання спеціальності «Облік і аудит»
ОСОБА_3 був відрахований за власним
бажанням (а.с. 33).

На даний час ОСОБА_3 навчається в
Хмельницькому інституті
Міжрегіональної Академії управління
персоналом на 6 курсі факультету
заочних форм навчання за спеціальністю
«Облік і аудит» на контрактній основі,
стипендії не отримує, термін навчання -
з жовтня 2013 року по грудень 2014 року.
Вартість навчання за семестр становить
2250 грн. Вказане, підтверджується даними
довідки, виданої ПАТ «Вищий навчальний
заклад «Міжрегіональна Академія
управління персоналом» № 496 від 10.11.2014
року та даними контракту на навчання
від 01.10.2013 року, укладеним між студентом
та закладом (а.с. 47).

Всього за навчання у Міжрегіональній
Академії управління персоналом ОСОБА_3
за 2013 навчальний рік сплачено 4500 грн.,
що підтверджується даними квитанцій №
ПН7205 від 18.10.2013 року та № ПН3344 від 27.03.2014
року (а.с. 46).

Будь-яких доходів останній немає,
оскільки не працює, що визнається та
сторонами не оспорюється.

Позивач ОСОБА_1 працює у Шепетівській
центральній районній лікарні
начальником штабу ГО та отримала за
період з жовтня 2013 року по березень 2014
року 11720 грн. 99 коп., що в середньому за
один місяць становить 1953 грн. 50 коп.
Вказане підтверджується даними
довідки про доходи, виданою
Шепетівською центральною районною
лікарнею за № 85 від 09.04.2014 року (а.с. 44).

Відповідач ОСОБА_2 працює слюсарем в
ТОВ «Норильськнікельремонт» тресту
«Норильськшахтсервіс» м.Норильськ
Красноярського краю РФ та в середньому
за один місяць отримує 50000 рублів, що
підтверджується даними протоколу
судового засідання від 30.01.2014 року,
складеному на виконання судового
доручення Шепетівського міськрайсуду
(а.с.29), та поясненнями останнього.

Оцінивши надані докази, суд прийшов до
правильного висновку про те, що між
сторонами виникли сімейні
правовідносини, пов'язані з обов'язками
батька утримувати повнолітню дитину,
яка продовжує навчатись, а також
обґрунтовано зазначив, що відповідач
зобов'язаний на підставі ст. 199 СК
України утримувати таку дитину,
оскільки має можливість.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
висновки суду першої інстанції щодо
розміру стягнутих аліментів не
відповідають обставинам справи, а їх
вид - у твердій грошовій сумі, порушують
як норми матеріального, так і норми
процесуального права, зокрема, щодо меж
позовних вимог.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено,
що якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Як вбачається з позовних вимог, ОСОБА_1
просила суд стягувати аліменти з
відповідача у частці від його
заробітку (доходу). Заяв від ОСОБА_2 про
їх визначення у твердій грошовій сумі
не надходило.

Рішенням Шепетівського міськрайонного
суду Хмельницької області від 24 квітня
2014 року позов задоволено частково та
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання повнолітнього
сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі - в
розмірі 600 грн. на місяць до досягнення
ним двадцяти трьох років, починаючи з 10
вересня 2013 року.

Отже, суд першої інстанції в порушення
ч.1 ст. 200, ч.1 ст. 184 СК України та ч.1 ст. 11
ЦПК України при визначені виду
стягуваних аліментів вийшов за межі
позовних вимог, стягнувши їх у твердій
грошовій сумі.

Разом з тим, визначаючи розмір
стягуваних аліментів, поза увагою суду
першої інстанції залишились вимоги
ст.ст. 182, 200 ч.2 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст. 200 СК України при
визначенні розміру аліментів з одного
з батьків суд бере до уваги можливість
надання утримання другим з батьків.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 продовжує навчання, сплачуючи
за нього 2250 грн. за семестр, стипендії
не отримує, ніде не працює, хворіє. Отже,
потребує матеріальної допомоги.

Мати ОСОБА_3 має середньомісячний дохід
в розмірі 1953 грн. 50 коп. Отже, вона має
можливість надавати матеріальну
допомогу на утримання сина та надає
таку (а.с. 46).

Позивач, згідно офіційного курсу,
встановленого Національним банком
України на 11.11.2014 року (10 російських
рублів - 3,4366 гривні) має
середньомісячний дохід в розмірі 14549
грн. 26 коп., що еквівалентно 50000
російським рублям. Отже, він має
можливість надавати матеріальну
допомогу на утримання сина, але її не
надає.

Окрім того, встановлено, що платник має
непрацездатну матір, якій допомагає
матеріально, що сторонами визнається
та не оспорюється (а.с.35).

Згідно з ст. 7 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
прожитковий мінімум для працездатних
осіб станом на вересень 2013 року
становив 1147 гривень.

Враховуючи наведене, зокрема, стан
здоров'я та матеріальне становище
повнолітньої дитини, який хворіє, ніде
не працює, продовжує навчатись; стан
здоров'я та матеріальне становище
відповідача, який є працездатним,
працює та є спроможним надавати
матеріальну допомогу на утримання
сина, наявність у нього непрацездатної
матері, розмір його доходу; можливість
надання повнолітній дитині утримання
від матері, яка працює та має дохід,
його розмір, апеляційний суд вважає за
необхідне визначити вид стягуваних
аліментів у частці від заробітку
(доходу) відповідача в розмірі 1/8 його
частини, що буде достатнім для
утримання ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги про те, що
при визначені розміру аліментів не
слід враховувати наявність у платника
аліментів непрацездатної матері не
ґрунтуються на вимогах закону та
суперечать п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України.
Зокрема, позивачка у судовому
засідання визнала та не оспорювала
зазначений факт.

Враховуючи наведене, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а оскаржуване рішення на
підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
скасуванню з ухваленням апеляційним
судом нового рішення по суті позовних
вимог через невідповідність висновків
суду обставинам справи та через
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Судові витрати слід стягнути,
відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, з відповідача.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Шепетівського міськрайонного
суду Хмельницької області від 24 квітня
2014 року скасувати та ухвалити нове.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця с. Жилинці Шепетівського
району Хмельницької області,
проживаючого та зареєстрованого по
АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки АДРЕСА_1,
аліменти на утримання повнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/8
частини заробітку (доходу) на час
навчання, але не довше ніж до
досягнення ним двадцяти трьох років
(24.11.2014 р.), починаючи з 10.09.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 243
грн. 60 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Н.О. Федорова