Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/5183/14 Головуючий у 1 інстанції: Лаптева М.В.
Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бондаря М.С.

Суддів: Подліянової Г.С.

Дашковської А.В.

При секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу ,-

ВСТАНОВИЛА :

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, про розірвання шлюбу.

Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2010 року. На теперішній час їх сім'я з відповідачем розпалася, через відсутність матеріального забезпечення родини з боку відповідача. Однією родиною сторони не проживають з січня 2014 року. Спільне господарство не ведуть та спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Просила позовні вимоги задовольнити шлюб розірвати.

02.09.2014 року відповідач за первісним позовом подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_4, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини..

Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_4 перебуваючи з ним в шлюбі вела аморальний образ життя, а саме зустрічалася з іншими чоловіками та завагітніла, крім того вчинила протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину щодо їх неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме не вивезла дитину із зони бойових дій у м. Миколаївка поставивши життя дитини під загрозу та на одну сходинку з матеріальним збагаченням та особистим аморальним життям. Просив розірвати шлюб і визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_5 за місцем проживання батька - ОСОБА_3

Ухвалою Слв"янського міськрайонного суду Донецької області вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини виділено в окреме провадження.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2014 року позов задоволено. Зустрічний позов задоволено.

Шлюб, зареєстрований виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області актовий запис № 58, між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвано.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині причини розірвання шлюбу, ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просив про часткове скасування рішення суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції для встановлення фактичної причини розірвання шлюбу.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи до апеляційного суду не з"явилися, що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не є перешкодою розглядові справи із за неявки сторін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01жовтня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-НО № 222035 зареєстрованим Виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області, актовий запис № 58 ( а.с. 5).

В період шлюбу у них народився син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

З матеріалів справи убачається, що на момент звернення до суду ОСОБА_4 просила суд розірвати шлюб, оскільки подружнє життя з ОСОБА_3 не склалось, сімейні відносини з відповідачем припинено, зберігати сім'ю вона не бажає. ОСОБА_3 просив шлюб розірвати, оскільки ОСОБА_4 здійснила шлюбну зраду внаслідок чого завагітніла від іншого чоловіка.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне житті подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Нормою ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже встановивши, що сім'я сторін фактично розпалася, існує лише формально і зберегти її неможливо, оскільки сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство й відносини між ним стали неприязні, ні позивач ні відповідач проти розірвання шлюбу не заперечують, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що подальше спільне життя подружжя неможливо.

Оскільки при ухваленні рішення суду першої інстанції не було допущено порушень норм матеріального та процесуального закону, рішення суду першої інстанції слід залишити в силі.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що під час розгляду справи судами допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст. ст. 309 ЦПК України як підстави для скасування рішення, а тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу .

Не підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 307 ЦПК України апеляційний суд не наділений такими повноваженнями.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: