Справа № 363/1768/14-ц Головуючий у І
інстанції Рудюк О. Д. Провадження №
22-ц/780/5530/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

21 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого Малорода О.І.

суддів: Ігнатченко Н.В., Поліщука М.А.,

при секретарі Токар В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Київ цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 04 серпня 2014 року
в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, приватний
нотаріус Вишгородського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_5 про розірвання договору
купівлі-продажу, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року позивачка звернулася
до суду та просила розірвати договір
купівлі-продажу квартири.

Мотивувала тим, що вона уповноважила
свою онуку ОСОБА_2 продати відповідачу
ОСОБА_2 належну їй на праві власності
квартиру АДРЕСА_1.

Вказувала, що 04 травня 2011 року між
ОСОБА_2 від її імені та відповідачем
ОСОБА_2 було укладено договір
купівлі-продажу спірної квартири.

Зазначала, що відповідач порушив
істотні умови вказаного договору та не
передав кошти за придбання квартири,
позбавив її права власності на
квартиру, чим порушив її права.

Рішенням суду в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
позивачка подала апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
про задоволення позовних вимог.

Мотивує тим, що судом першої інстанції
проігноровано той факт, що відповідач у
судовому засіданні частково визнав
позов та вказав, що кошти за придбання
спірної квартири не сплачував.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні
докази передачі коштів за придбану
квартиру, тому суд безпідставно
встановив факт передачі коштів,
мотивуючи вказаний висновок пунктом 2.2.
договору купівлі-продажу.

Зазначає з посиланням на ст. 651 ч. 2 ЦК
України, що спірний договір слід
розірвати, оскільки існує істотне
порушення стороною договору -
відповідачем по справі, умов договору.

В ході апеляційного розгляду
представник апелянта вимога
апеляційної скарги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 визнав вимоги
апеляційної скарги і просив її
задовільнити.

Відповідач ОСОБА_3 просила відхилити
апеляційну скаргу та зазначила, що факт
передачі коштів підтверджений умовами
договору.

Апеляційну скаргу слід задовільнити.

Судом першої інстанції встановлено, що
02 квітня 2011 року позивачка довірила
ОСОБА_2 продати за ціною та на умовах на
свій розсуд ОСОБА_2 належну їй на праві
особистої приватної власності
однокімнатну квартиру АДРЕСА_2.

04 травня 2011 року між ОСОБА_2 від імені
позивачки та ОСОБА_2 було укладено
договір купівлі-продажу вказаної
квартири.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позов, виходив з того, що
п.п. 2.2. вказаного договору
купівлі-продажу передбачено, що
підписання зазначеного договору між
продавцем та покупцем є підтвердженням
факту повного розрахунку, отже суд
дійшов висновку про недоведеність
факту порушення відповідачами
істотних умов договору.

Колегія не погоджується з висновками
суду першої інстанції з наступних
підстав.

Так, з оскаржуваного рішення суду
першої інстанції вбачається, що
відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
визнав ту обставину, що грошові кошти
за купівлю спірної квартири позивачці
не передавав. При чому зазначав, що між
ним та позивачкою існувала усна
домовленість про те, що він буде
довічно утримувати позивачку.

Проте, з пояснень позивачки вбачається,
що такої усної домовленості між ними не
було та будь-якої матеріальної
допомоги з моменту укладення спірного
договору та по дату звернення до суду
вона від відповідача не отримує.

Відповідно до положень ст. 61 ч. 1 ЦПК
України обставини, визнані сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Так, відповідачем ОСОБА_2 в судовому
засіданні визнано той факт, що грошові
кошти за придбання квартири за спірним
договором він позивачці не передавав.

Посилання відповідача на те, що між ним
та позивачкою було укладено договір
довічного утримання, не знайшло свого
підтвердження.

Колегія дійшла висновку про те, що
відповідачем було істотно порушено
умови спірного договору
купівлі-продажу, а саме: не передано
кошти у розмірі 289 967 грн. за придбання
спірної квартири, належної позивачці
на праві власності.

Колегія вважає, з урахуванням положень
ст. 651 ч. 2 ЦК України, що спірний договір
купівлі-продажу підлягає розірванню з
підстав істотного порушення умов
договору стороною договору -
відповідачем по справі ОСОБА_2

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції слід скасувати та
ухвалити нове про задоволення позовних
вимог.

Колегія вважає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з порушенням норм
матеріального права та процесуального,
оскільки дійшов необґрунтованого
висновку про відмову в задоволенні
позову, а тому згідно з ст. 309 ч. 1 ЦПК
України колегія скасовує рішення
першої інстанції та ухвалює нове про
задоволення вимог позивачки.

Керуючись ст. 309, 316 ЦПК України
колегія,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовільнити.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 04 серпня 2014 року
скасувати та ухвалити нове, яким
позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_3, укладений 04 травня 2011
року між ОСОБА_1 в особі її представника
ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений
приватним нотаріусом Вишгородського
районного нотаріального округу
Київської області ОСОБА_5,
зареєстрований в реєстрі вчинення
нотаріальних дій за номером 2140.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом 20 днів.

Головуючий:

Судді: