Справа
№ 495/3265/14-ц
Ухвала

Іменем україни

12 червня 2014 року

м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді – Матяш Т.Л.,

при секретарі – Івановій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті
Білгород-Дністровський заяву сторін
про визнання мирової угоди у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя, –

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя.

До суду надійшла заява сторін про
визнання мирової угоди, з проханням
закрити провадження по справі та
визнати мирову угоду. Відповідно до
мирової угоди сторони домовились про
наступне:

1.Між сторонами виник спір про поділ
майна подружжя, яке вони набули за час
шлюбу з 15.04.2011 року. Майно, яке може бути
поділене складається з будівлі станції
технічного обслуговування літ. «А»,
загальною площею 270,1 кв.м. за адресою:
вул. Пирогова, 2-ж, м.
Білгород-Дністровський Одеської
області

2.Подальше спільне проживання сторін не
можливе. Позивач мешкає в будинку № 23
по вул. Пушкіна в м.
Білгород-Дністровському, що належить
їй на праві приватної власності на
підставі договору дарування від 06.06.2007
року, реєстровий № 2710, тому він не є
спільно нажитим майном подружжя.

ОСОБА_3 передає у власність ОСОБА_1
квартиру АДРЕСА_1, натомість, ОСОБА_1
відмовляється від свого права на ?
частку станції технічного
обслуговування літ. «А», загальною
площею 270,1 кв.м. за адресою: вул.
Пирогова, 2-ж, м. Білгород-Дністровський
на користь ОСОБА_2

4.Після підписання сторонами даної
мирової угоди, ні позивач на відповідач
не мають жодних майнових претензій
щодо спільно нажитого майна у період
шлюбу.

5.Дана мирова угода спрямована на
врегулювання спору між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, що виник стосовно спільно
нажитого мана, тому мирова угода ніяким
чином не порушує права та свободи
третіх осіб.

6.Сторони засвідчують, що їм відомі
наслідки підписання мирової угоди.

7.Мирова угода набирає чинності з дня
ухвалення судового рішення про
затвердження/визнання зазначеної
мирової угоди.

8.Сума судового збору, що була сплачена
ОСОБА_1 у розмірі 240 гривень розподілу
не підлягає та залишається за
позивачем.

9.Сторони мають належне уявлення про
сутність цієї Угоди і всіх її
елементів. Не існує ніяких факторів,
які могли б вплинути на їх уявлення про
мету цієї Угоди. Усі правовідносини,
які виникли в зв'язку з виконанням
вимог даної мирової угоди і не
врегульовані ним, регламентуються
нормами діючого законодавства

Розглянувши мирову угоду, дослідивши
матеріали цивільної справи, суд вважає
заяву про визнання мирової угоди та
закриття провадження по справі у
зв'язку з досягненням мирової угоди
обґрунтованою й такою, що підлягає
задоволенню з таких підстав.

Мирова угода відповідає чинному
законодавству, не ущемляє права сторін,
відповідає встановленим у справі
фактичним обставинам.

Умови мирової угоди відповідають
дійсній волі сторін, угода укладена
сторонами з метою врегулювання спору,
ґрунтується на взаємних поступках та
стосується лише прав і обов’язків
сторін та предмету спору.

Відповідно ч. 1 ст. 175 ЦПК України мирова
угода укладається сторонами з метою
врегулювання спору на основі взаємних
поступок і може стосуватися лише прав
та обов'язків сторін та предмета
позову.

При визнанні мирової угоди судом
враховано, що сторонами обрано спосіб
вирішення їх спору, що ґрунтується на
взаємних поступках сторін, сторонами
вжито всіх необхідних заходів для
подолання спору, що існував між
сторонами.

Відповідно до п. 4 статті 205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо сторони уклали мирову
угоду і вона визнана судом. Згідно із ч.
3 ст. 206 ЦПК України у разі закриття
провадження у справі повторне
звернення до суду з приводу спору між
тими самими сторонами, про той самий
предмет і з тих самих підстав не
допускається.

На підставі викладеного, керуючись ст.
175, п. 4 ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 206 Цивільного
процесуального кодексу України, СУД –

У Х В А Л И В :

Визнати мирову угоду, укладену між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме:

Визнати спільно нажитим майном
подружжя: квартиру АДРЕСА_2, загальною
площею 82,4 кв.м., житловою площею 51,0 кв.м;
будівлю станції технічного
обслуговування літ. «А», загальною
площею 270,1 кв.м. за адресою: вул.
Пирогова, 2-ж, м. Білгород-Дністровський
Одеської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 82,4
кв.м., житловою площею 51,0 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
будівлю станції технічного
обслуговування літ. «А», загальною
площею 270,1 кв.м. за адресою: вул.
Пирогова, 2-ж, м. Білгород-Дністровський
Одеської області.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя – закрити. Роз’яснити
сторонам наслідки, передбачені ч.3 ст.206
ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом
подання апеляційному суду через суд
першої інстанції апеляційної скарги
протягом п’яти днів з моменту
оголошення ухвали.

Суддя