Справа № 570/3617/14-ц
Номер провадження 2/570/1295/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2014 року

Рівненський районний суд Рівненської
області:

в особі судді
Красовського О.О.

при секретарі судового засідання
Беднарчук Г.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в приміщенні
Рівненського районного суду
Рівненської області (м. Рівне, вул. П.
Могили 24) цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про тлумачення
заповіту, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог
позивачка зазначає, що ОСОБА_4, яка
проживала в с. Зелений Гай Дубенського
району Рівненської області, заповіла
свою земельну ділянку (пай),
розташовану на території Варковицької
сільської ради Дубенського району
Рівненської області) для своїх дітей -
ОСОБА_5 (покійний дядько) та ОСОБА_6 (мама
заявниці) кожному по 1/2 частині. Після
смерті бабусі мама заявниці - ОСОБА_6
відмовилась від своєї частки паю на
користь ОСОБА_5. В подальшому, ОСОБА_5
(дядько) заповів по 1/2 частині з обох
земельних часток (паю), успадкованого
від ОСОБА_4, заявниці - ОСОБА_1
(племінниці). Свою волю він виявив в
заповіті, що був складений ним 19.02.2009
року в приміщенні селищної ради смт.
Оржів, вул. Заводська, 5, Рівненського
району Рівненської області. Після
смерті ОСОБА_5 позивачка звернулась до
Рівненської районної державної
нотаріальної контори щодо оформлення
спадщини, де їй стало відомо про інший
заповіт від 28.01.2010 року, складений в
приміщенні Оржівської селищної ради
Рівненського району Рівненської
області (смт. Оржів, вул. Заводська, 5,
Рівненського району Рівненської
області), згідно якого спадкоємцями
всього майна покійного дядька ОСОБА_5 є
діти померлого - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в
рівних долях, по 1/2 частині всього
майна, що належало на день смерті
ОСОБА_5. Таким чином позивачка втратила
право на свою частку паю, яку дядько
заповідав їй раніше згідно до заповіту
від 19.02.2009 року. Відповідачі у справі -
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (діти померлого, які є
спадкоємцями майна) не заперечують
проти волі померлого ОСОБА_5, яку він
виявив в першому заповіті від 19.02.2009
року, де заповідав позивачці частину
земельної частки (паю). Про це вони
неодноразово наголошували, але сторони
не досягли згоди щодо спільного
тлумачення заповіту. Зважаючи на це
позивачка звернулася до суду з позовом
про тлумачення заповіту. Просить
постановити рішення, яким здійснити
тлумачення заповіту, що був
посвідчений 28.01.2010 року секретарем
виконкому Оржівської селищної ради
Рівненського району Рівненської
області від імені ОСОБА_5 (реєстровий №
4), згідно до якого до складу спадкового
майна, на яке можуть претендувати
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не входить майно, про
яке було зазначено в попередньому
заповіті (посвідченому 19.02.2009 року
секретарем виконкому Оржівської
селищної ради Рівненського району
Рівненської області (реєстровий № 13)
від імені ОСОБА_5), а саме: ділянка
НОМЕР_1 (1/2 частина), ділянка НОМЕР_2 (1/2
частина), яка заповідалася ОСОБА_1; і що
ОСОБА_1 має право на спадкування по 1/2
частині земельних ділянок (кадастровий
номер ділянки НОМЕР_1 - 56:216:808:00:07:012:0010,
кадастровий номер ділянки НОМЕР_2 -
56:216:808:00:07:026:0025, цільове призначення -
для ведення особистого селянського
господарства, що розташовані на
території Варковицької сільської ради
Дубенського району Рівненської
області) за заповітом від 28.01.2010 року,
посвідченим секретарем виконкому
Оржівської селищної ради Рівненського
району Рівненської області від імені
ОСОБА_5 (реєстровий № 4).

Позивачка не з'явилася в судове
засідання. Згідно до поданої заяви
позов підтримує та просить справу
розглядати без її участі. В разі неявки
відповідача не заперечує щодо
можливості проведення заочного
розгляду справи.

Відповідачі не з'явилися в судове
засідання. Згідно до положень ЦПК
України про порядок повідомлення особи
про час та місце судового засідання
відповідачі є належним чином
повідомлені про час та місце судового
розгляду даної цивільної справи. Від
сторін надійшли заяви, згідно до яких
вони просять справу розглядати без їх
участі, позов визнають.

Судом приймається до уваги, що за
положеннями частини 3 статті 27 ЦПК
України особи, які беруть участь у
справі, зобов'язані добросовісно
здійснювати свої процесуальні права і
виконувати процесуальні обов'язки.
Тому суд вважає за можливе застосувати
положення ЦПК України щодо можливості
розгляду справи без участі сторін. Суд
вважає, що по справі є можливість
ухвалити судове рішення на підставі
наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_5 (дядько позивачки) заповів по 1/2
частині з обох земельних часток (паю),
успадкованого від ОСОБА_4, заявниці -
ОСОБА_1 (племінниці). Свою волю він
виявив в заповіті, що був складений ним
19.02.2009 року в приміщенні селищної ради
смт. Оржів, вул. Заводська, 5,
Рівненського району Рівненської
області. В заповіті він розпорядився,
що належну йому земельну ділянку для
ведення особистого селянського
господарства згідно державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯБ №050006, виданого 01.07.2005
Дубенською районного державною
адміністрацією та Дубенським районним
відділенням земельних ресурсів
заповідає: - ділянка НОМЕР_1:

1/2 частину гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2;

1/4 частину гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3;

1/4 частину гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4

ділянка НОМЕР_2:

1/2 частину гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2;

1/4 частину гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3;

1/4 частину гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4

Після смерті ОСОБА_5 позивачка
звернулась до Рівненської районної
державної нотаріальної контори щодо
оформлення спадщини, де їй стало відомо
про інший заповіт від 28.01.2010 року,
складений в приміщенні Оржівської
селищної ради Рівненського району
Рівненської області (смт. Оржів, вул.
Заводська, 5, Рівненського району
Рівненської області), згідно якого
спадкоємцями всього майна покійного
дядька ОСОБА_5 є діти померлого - ОСОБА_2
та ОСОБА_3, в рівних долях, по 1/2 частині
всього майна, що належало на день
смерті ОСОБА_5.

Спадкодавець, складаючи другий заповіт
від 28.01.2010 р., очевидно не знав, що цим
заповітом втрачається дія першого
заповіту від 19.02.2009 року, і що позивачка
втрачає своє право на отримання
земельної частики (паю), оскільки до
складу майна за другим заповітом
входить земельна ділянка (пай), яка
повинна була перейти у власність
позивачки.

Відповідачі у справі - ОСОБА_2 і ОСОБА_3
(діти померлого, які є спадкоємцями
майна) не заперечують проти волі
померлого ОСОБА_5, яку він виявив в
першому заповіті від 19.02.2009 року, де
заповідав позивачці частину земельної
частки (паю). Про це вони ствердили в
заявах про визнання позову.

За життя спадкодавець неодноразово
говорив про те, що позивачці буде
належати по 1/2 частині з кожної
земельної частки (паю). Це ще раз
свідчить про те, що в силу свої
юридичної неграмотності спадкодавець
не знав, що дія наступного заповіту
скасовує дію попереднього. Зважаючи, що
іншим способом, ніж у судовому порядку,
позивачка не може захистити свої права,
вона підставно звернулася з позовом
про тлумачення заповіту.

Відповідно до ст. 1256 ЦК України
тлумачення заповіту може бути
здійснене після відкриття спадщини
самими спадкоємцями, а у разі спору між
спадкоємцями тлумачення заповіту
здійснюється судом відповідно до
статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 213 Цивільного кодексу
України, зміст правочину може бути
юридично розтлумачений. Тлумачення
може бути здійснено двома способами,
передбаченими вказаним
нормативно-правовим актом. До видів
тлумачення відносяться: тлумачення
сторонами і судове тлумачення.

Оскільки правочином, відповідно до
українського законодавства, є дія
особи, що спрямовується на придбання,
зміну або припинення цивільних прав і
обов'язків, необхідність тлумачення
змісту правочинів виникає у випадках
нечіткого виявлення волі сторонами. В
такому випадку необхідно встановити
дійсні наміри сторони, зокрема
спадкодавця. Як вже було зазначено,
дійсні наміри спадкодавця були
спрямовані на те, щоб у власність
позивачки перешли по 1/2 частині кожної
з земельних часток (паю).

Зважаючи на наведене суд вважає, що
заявлений позов є обґрунтованим та
доведеним, а тому підлягає до
задоволення. Розподіл судових витрат
між сторонами відбувається за
правилами статті 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
тлумачення заповіту - задовольнити
повністю.

Здійснити тлумачення заповіту, що був
посвідчений 28.01.2010 року секретарем
виконкому Оржівської селищної ради
Рівненського району Рівненської
області від імені ОСОБА_5 (реєстровий №
4), згідно до якого до складу спадкового
майна, на яке можуть претендувати
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не входить майно, про
яке було зазначено в попередньому
заповіті (посвідченому 19.02.2009 року
секретарем виконкому Оржівської
селищної ради Рівненського району
Рівненської області (реєстровий № 13)
від імені ОСОБА_5), а саме: ділянка
НОМЕР_1 (1/2 частина), ділянка НОМЕР_2 (1/2
частина), яка заповідалася ОСОБА_1; і що
ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Мокре
Дубнівського району Рівненської
області) має право на спадкування по 1/2
частині земельних ділянок (кадастровий
номер ділянки НОМЕР_1 - 56:216:808:00:07:012:0010,
кадастровий номер ділянки НОМЕР_2 -
56:216:808:00:07:026:0025, цільове призначення -
для ведення особистого селянського
господарства, що розташовані на
території Варковицької сільської ради
Дубенського району Рівненської
області) за заповітом від 28.01.2010 року,
посвідченим секретарем виконкому
Оржівської селищної ради Рівненського
району Рівненської області від імені
ОСОБА_5 (реєстровий № 4).

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, солідарно,
на користь ОСОБА_1 121 грн. 80 коп. судових
витрат (сплата судового збору).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський
районний суд Рівненської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Красовський О.О.