Справа № 536/1406/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року

Кременчуцький районний суд
Полтавської області в складі:

головуючого судді Степаненка Ю.І.,

за участю секретаря Левицької І.П.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кременчуці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

В С
Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 02 липня 2014 року
звернулася в суд з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, мотивуючи тим, що вони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
24 жовтня 1992 року. Від шлюбу мають двох
дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Однією сім'єю вони прожили
21 рік. На даний час шлюбно-сімейні
відносини припинені, оскільки не має
взаєморозуміння та довіри один до
одного. Чоловік зловживає спиртними
напоями, не працює, постійно погрожує
їй та дітям фізичною розправою,
піднімає на них руки, постійно ганьбить
при людях. Тому вже близько року вони
проживають окремо, сім'я існує
формально, лише на папері. Вважає, що
подальше спільне проживання з
відповідачем та збереження шлюбу є
безперспективним і суперечить її
інтересам та інтересам її дітей. Після
розірвання шлюбу місце проживання
малолітнього сина ОСОБА_4 просила
визначити з нею.

Позивач ОСОБА_1 в судовому
засіданні свої позовні вимоги
підтримала, в їх обґрунтування
пояснила так, як викладено в описовій
частині рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов визнав частково,
погоджується на розірвання шлюбу та
визначення місця проживання сина
ОСОБА_4 з матір'ю, але не погоджується з
викладеними у позовній заяві
підставами для розірвання шлюбу.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази справи, суд
прийшов до висновку, що позов є
законний, обґрунтований доказами, а
тому підлягає задоволенню.

Установлено, що сторони
перебувають у шлюбі з 24 жовтня 1992 року.
Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Шлюб сторін виявився невдалим. Через
відсутність взаєморозуміння та довіри
один до одного, конфлікти у сім'ї,
сторони фактично припинили сімейні
стосунки, спільного господарства не
ведуть, на протязі приблизно одного
року проживають окремо за різними
адресами. Бажання та наміру відновити
сімейні стосунки та помиритися у
сторін відсутні. Судом надавався строк
для примирення подружжя, який бажаних
результатів не приніс. Сторони просили
суд не призначати їм повторного строку
для примирення, так як збереження шлюбу
суперечить їх інтересам. Шлюб розпався
з вини обох сторін.

Згідно статті 55 Сімейного кодексу
України дружина та чоловік зобов'язані
спільно піклуватися про побудову
сімейних відносин між собою та іншими
членами сім'ї на почуттях взаємної
любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Дружина та чоловік відповідальні
один перед одним, перед іншими членами
сім'ї за свою поведінку в ній.

Цих вимог сторони не
дотрималися, що призвело до руйнування
сім'ї.

За таких обставин суд з підстав
статей 110-112 Сімейного кодексу України
постановляє

рішення про розірвання шлюбу між
сторонами, місце проживання дитини за
домовленістю сторін суд визначає з
матір'ю.

Керуючись статтями 110-112 СК України,
статтями 10,11,88,209,212,214,215,218 ЦПК України,
суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
дошлюбне прізвище ОСОБА_1,
зареєстрований 24 жовтня 1992 року
Червонознам'янською сільською радою
Кременчуцького району Полтавської
області, актовий запис №22.

Місце проживання малолітнього
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 визначити з
матір'ю ОСОБА_1.

На рішення суду протягом десяти
днів з дня його проголошення може бути
подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Полтавської області
через Кременчуцький районний суд.

Суддя
Ю. І. Степаненко