Справа № 296/2399/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" листопада 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого судді - Маслак В.П. ,

за участю: секретаря судового
засідання Скочко О.В.,

розглянувши y відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Житомирі
цивільну справу за позовом ПАТ КБ
"ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому зазначив, що згідно укладеної
сторонами угоди про реструктуризацію
заборгованості та приєднання до умов
та правил надання продукту кредитних
карт від 05.06.2012р. відповідачка отримала
кредит у розмірі 29531,04 грн., у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку, зі сплатою відсотків у
розмірі 18% на рік. Однак, відповідачка
належним чином не виконувала свої
зобов"язання щодо повернення кредитних
коштів, у зв'язку з чим станом на 24.01.2014
року утворилася заборгованість в сумі
35753,58 грн., яку позивач просить стягнути
на свою користь.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
частково. Просив залишити без розгляду
позовні вимоги в частині стягнення
пені в сумі 1485,82грн., що нараховані на
момент підписання додаткової угоди №1
до договору про надання банківських
послуг, а саме - 05.06.2012р.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти доводів та
вимог позовної заяви.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
подані докази, суд дійшов висновку про
часткове задоволення позовних вимог, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі заяви відповідачки від
24.07.2008р., позивач надав їй кредитну
картку з кредитним лімітом 15000 грн.

05.06.2012р. сторонами було підписано
додаткову угоду №1 до договору про
надання банківських послуг, згідно
умов якої встановлено на дату
підписання угоди заборгованість
позичальника у розмірі 29531,04 грн.

Відповідно до п.1.3 угоди дата
остаточного погашення заборгованості
за договором - 30.05.2015р.

Відповідачка свої зобов'язання щодо
повернення отриманих кредитних коштів
виконувала неналежним чином, внаслідок
чого утворилася заборгованість, яка
станом на 24.01.2014 року становить 35753,58
грн. та складається з наступного:

- 27223,28 грн. - заборгованість за кредитом;

- 3112,13 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом;

- 3239,43 грн. - пеня;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1678,74 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно вимог ст.629 ЦПК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору, звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦПК України передбачено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Як вбачається з вимог ст.1054 ЦК України,
за кредитним договором Банк чи інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлене
договором або законом. Якщо договором
не встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні
облікової ставки Національного банку
України.

Згідно зазначених обставин справи та
норм чинного законодавства, суд
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість вимог позивача щодо
стягнення з відповідачки 27223,28 грн.
заборгованості за кредитом та 3112,13 грн.
заборгованості по відсотках за
користування кредитними коштами.

Статтями 610 та 611 ЦК України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання, що включає у себе його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання (
неналежне виконання), настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно п.1.6.3 додаткової угоди починаючи
з наступного дня, який слідує за днем
повернення кредиту (32 день),
позичальник сплачує банку пеню у
розмірі 0,15% від суми залишку
непогашеної заборгованості за
кредитом за кожен день прострочення.

Ухвалою суду від 06.11.2014р. позовну заяву
ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 на
підставі п.5 ч.1 ст.207 КПК України в
частині стягнення 1485,82грн. пені
залишено без розгляду.

Обставини справи та аналіз норм
законодавства свідчить про законність
та обгрунтованість вимог позивача про
стягнення 1753,61грн. пені, які підлягають
до задоволення.

За порушення строків проведення
платежів передбачених договором
більше ніж на 30 днів позивач просив
стягнути з відповідача 500,00 грн. штрафу
(фіксована частина) та 1678,74 грн. штрафу
(процентна складова), що передбачено
п.1.1.5.32 Умов та правил надання
банківських послуг.

Аналіз вищенаведених норм
законодавства свідчить, що пеня та
штраф є різновидами неустойки, тобто
одним і тим самим видом юридичної
відповідальності, а не окремими видами
штрафних санкцій, а тому не можуть бути
застосовані одночасно, оскільки це
призведе до застосування подвійної
цивільно-правової відповідальності
одного виду за одне і те саме порушення
договірного зобов"язання, що
суперечить вимогам ст.61 Конституції
України.

Аналогічна позиція з даного питання
викладена в ухвалі Верховного Суду
України від 15 грудня 2010 року.

З огляду на викладене суд відмовляє в
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення 500,00 грн. штрафу (фіксована
частина) та 1678,74 грн. штрафу (процентна
складова).

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 -
215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, 20.11.1981р.н., ІПН НОМЕР_1,
адреса: АДРЕСА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ) 27223,28грн.
заборгованість за кредитом, 3112,13грн.
заборгованість за процентами, 1753,61грн.
пені, 320,89грн. судового збору.

В решті вимог позовної заяви -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м.Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні при оголошенні рішення суду,
протягом того ж строку з дня отримання
копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
В. П. Маслак