АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 676/3902/13-ц
Провадження № 22-ц/792/36/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду
Хмельницької області

в складі : головуючої - судді Кізюн
О.Ю.

суддів: Харчука В.М., Переверзєвої Н.І.

при секретарі Чебан О.М., Терлич А.В.

з участю: представника
ПАТ КБ „Приватбанк" Москалюк С.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу провадженням №
22ц/792/36 /14 за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду від 01 жовтня 2013 року за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк „Приватбанк" до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника ПАТ КБ
„Приватбанк",перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,

встановила:

30 травня 2013 року публічне
акціонерне товариство комерційний
банк „Приватбанк" звернулось в суд з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ DNH4КР51260260 від 20 серпня 2006 року у
розмірі 38 654,22 грн.

Рішенням Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 01 жовтня 2013
року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь публічного
акціонерного товариства комерційний
банк „Приватбанк" 38 654 грн. 22 коп.
заборгованості за кредитним договором
від 20.08.2006 року та 386 грн. 54 коп. судового
збору.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2
вважає рішення суду першої інстанції
незаконним.

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав та
мотивів.

Відповідно до правил ч.1 ст.309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процессуального
права.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

За правилами ст.214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд, зокрема,
вирішує

чи мали місце обставини, якими
обгрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чиє інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає

_____
________________________________________________________________________
__

Головуючий у першій інстанції - Лисюк
А.І. Справа
№22ц/792/36 /14

Доповідач -Кізюн О.Ю.
Категорія № 19,27

застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції, вирішуючи справу, не
дотримався вимог ст.214 ЦПК України, а
тому ухвалене ним рішення не можна
визнати законним і обгрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язання - це правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом (ст. 611 ЦК
України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України).

Встановлено, що на підставі Заяви
ОСОБА_2 від 20 серпня 2006 року про надання
йому строкового кредиту в сумі 2 983,50
грн. для купівлі товару (мобільні
телефони в кількості 2 од.), між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № DNH4КР51260260 від 20
серпня 2006 року на суму 2 983,50 грн. строком
на 24 місяці до 19.08.2008 року на умовах
сплати відсотків за користування
кредитом у розмірі 2,09% на місяць та
комісії, яка зазначена в Умовах надання
споживчого кредиту фізичним особам.
Сторони також домовилися, що станом на
17 число кожного місяця позичальник
вносить щомісячний платіж в сумі 159,88
грн. для погашення заборгованості за
кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом, відсоткам,
комісії, а також інших витрат згідно
Умов.

Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам
(«Розстрочка»)(Стандарт) в редакції від
26.03.2006 року передбачено, що позичальник
зобов'язується погашати Кредит у
порядку та строки відповідно до Заяви,
сплатити відсотки за користування
кредитом. У разі порушення
позичальником зобов'язань по погашенню
кредиту він сплачує банку відсотки за
користування кредитом у подвійному
розмірі від розміру зазначеному у
Тарифах та Заяві. При порушенні
позичальником будь-якого із
зобов'язань, передбачених Заявою та
пунктами 3.2.2,3.2.3 Умов банк нараховує
пеню в розмірі 0,15% від суми
простроченого платежу, але не менше 1
гривні за кожний день прострочки. При
порушенні позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань, передбачених Договором,
більш ніж на 30 днів, позичальник
зобов'язаний сплатити банку штраф у
розмірі 500 грн. + 5% від суми
заборгованості (пункти 3.2.2, 3.2.3, 4.2, 5.1,5.3)

Відповідно до п.5.5 цих Умов по вимогам
про стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
пені, штрафів за даним договором строк
позовної давності сторонами
встановлюється тривалістю 5 років.

Як видно із матеріалів справи
Банк надав ОСОБА_2 кредитні кошти
відповідно до умов договору, а ОСОБА_2
не виконав своїх зобов'язань щодо
погашення кредиту.

В обґрунтування вимог позивач
вказував, що станом на 14.03.2013 року за
відповідачем рахується заборгованість
в сумі 38654,22 грн., яка складається із
заборгованості за кредитом в сумі - 2
983,50 грн., заборгованості по процентам
за користування кредитом в сумі - 12 731,35
грн., за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором нараховано
пеню в сумі 20 622,50 грн., а також штрафи - 500
грн. (фіксована частина) та 1816,87 грн.
(процентна складова).

Із наявної у справі письмової
заяви ОСОБА_2, направленої до суду
першої інстанції, видно, що він позовні
вимоги не визнав з підстав пропуску
позивачем строку позовної давності
(а.с.47)

Ухвалюючи рішення про
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції в порушення вимог ст.214 ЦПК
України не з'ясував обставин щодо
строку позовної давності, залишивши
заяву ОСОБА_2 поза увагою, що свідчить
про неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи; про
незастосування норм матеріального
права, які підлягали застосуванню.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначено
загальний строк позовної давності у
три роки , а відповідно до п.1 ч.2 ст. 258
цього Кодексу до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) застосовується
позовна давність в один рік.

Разом із цим, позовна давність,
встановлена законом, може бути
збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій формі
(ч.1 ст.259 ЦК України)

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Як зазначалося вище, згідно умов
договору сторонами встановлено строк
позовної давності 5 років по вимогам
про стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
пені, штрафів. Сторони встановили
строки виконання зобов'язань зі
щомісячним погашенням платежів (до 17
числа кожного місяця), останній з яких
у визначеній сумі підлягав
виконанню в строк до 19.08.2008 року.

Як убачається із наданого позивачем
розрахунку заборгованості за
кредитним договором, ОСОБА_2 не
виконував щомісячних зобов'язань з
погашення кредиту та зі сплати
процентів за користування кредитом з
вересня 2006 року, у той час як з вимогами
про стягнення заборгованості за
кредитним договором банк звернувся 30
травня 2013 року, включивши до позовних
вимог всю заборговану суму, починаючи
з вересня 2006 року, тобто поза межами
строку позовної давності.

Оскільки за період з вересня 2006 року по
17.06.2008 року не встановлено поважних
причин пропущення позовної давності
позивачем, тому до заявлених вимог про
стягнення заборгованості за цей період
слід застосувати позовну давність, і
ухвалити рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

З урахуванням наведеного колегія
суддів вважає, що стягненню з ОСОБА_2 на
користь позивача підлягає
заборгованості за кредитним договором
в межах строку позовної давності, а
саме: з 18.06.2008 року по 14.03.2013 року в сумі 32
242 грн.77 коп., яка складається із
заборгованості по тілу кредиту -295 грн.
99 коп., заборгованості по відсотках - 10
305 грн., пені у розмірі 19 630 грн. 22 коп.,
штрафу - 2011 грн. 56 коп. (500 грн. + 1511 грн. 56
коп.)

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л
а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити
частково.

Рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 01 жовтня 2013
року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк „Приватбанк" 32 242
(тридцять дві тисячі двісті сорок дві )
грн. 77 коп. заборгованості за кредитним
договором від 20 серпня 2006 року, яка
складається із заборгованості по тілу
кредиту -295 грн. 99 коп., заборгованості
по відсотках - 10 305 грн., пені у розмірі 19
630 грн. 22 коп., штрафу - 2011 грн. 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк „Приватбанк" 322 грн. 42
коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча:підпис.

Судді:підписи.

Копія відповідає оригіналу.
Суддя:
(Кізюн О.Ю. )