Справа № 2025/2-654/11
Провадження №6/629/12/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року Лозівський
міськрайонний суд Харківської області
в складі головуючого судді Ткаченко
О.А., за участю секретаря Авраменко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Лозівського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області Обора І.М. про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2, -

встановив:

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Лозівського міськрайонного управління
юстиції Харківської області Обора І.М.
звернулася до суду з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2 до виконання ним
зобов'язань, посилаючись на те, що у
ВДВС Лозівського міськрайонного
управління юстиції Харківської
області перебуває на примусовому
виконанні виконавчий лист №2025/2-654/11 від
16.06.2011 року, виданий Лозівським
міськрайонним судом Харківської
області про стягнення аліментів з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання
дітей, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Заборгованість по
аліментам станом на 31.08.2013 року складає
14825,80 грн. Відповідно до ст.6 Закону
України «Про порядок виїзду з України
та в'їзд в Україну громадян України»
встановлено, що громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта або громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, у випадках, якщо діють
не врегульовані аліментні, договірні
чи інші невиконані зобов'язання спору
за погодженням сторін у передбачених
законом випадках, або забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародними договорами
України, або він ухиляється від
виконання зобов'язань, накладених на
нього судовим рішенням - до виконання
зобов'язань. Пунктом 8 ст.19 ЗУ «Про
Державну прикордонну службу України»
встановлено, що на Державну
прикордонному службу відповідно до
визначених законом завдань
покладається, зокрема, запобігання та
недопущення в'їзду в Україну або виїзду
з України осіб, яким згідно із
законодавством не дозволяється в'їзд в
Україну або яких тимчасово обмежено у
праві виїзду з України, у тому числі
згідно з дорученням правоохоронних
органів. Наявність у боржника
невиконаних зобов'язань є підставою
для обмеження його у праві виїзду за
межі України. В зв'язку з чим просить
суд тимчасово обмежити у праві виїзду
за межі України без вилучення
паспортного документа ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 до виконання
зобов'язань, покладених на нього судом.

Державний виконавець відділу
Державної виконавчої служби
Лозівського міськрайонного управління
юстиції Харківської області Обора І.М.
у судове засідання не з'явилася, однак в
поданні зазначила, що на задоволенні
вимог наполягає та просить розглянути
справу за її відсутністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи
подання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Згідно ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Відповідно до ст.313 ЦК України фізична
особа має право на свободу пересування.
Фізична особа, яка досягла шістнадцяти
років, має право на вільний самостійний
виїзд за межі України. Фізична особа
може бути обмежена у здійсненні права
на пересування лише у випадках,
встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України, порядок вирішення
спорів у цій сфері регулюється Законом
від 21 січня 1994 р. №3857-XII «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України».

Положеннями ст.6 цього Закону
встановлено, що громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта, або громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, у випадку, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням, -
до виконання зобов'язань.

На підставі викладеного, вбачається, що
особі, яка має паспорт для виїзду за
межі України, та має такий намір, може
бути відмолено у виїзді за кордон у
випадку ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням до виконання
зобов'язань.

Відповідно до правових позицій п.7
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30.03.2012 року, питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України вирішується при
виконанні судових рішень у порядку,
передбаченому ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» та ст.377-1 ЦПК
України, зокрема в разі доведення
факту ухилення боржника від
виконання зобов'язання. Окрім того,
факт ухилення має підтверджуватися
сукупністю доказів, які державний
виконавець зазначає у поданні.

Таким чином, при зверненні до суду з
вказаним поданням, органи державної
виконавчої служби повинні зазначати
обставини та надати відповідні докази,
а саме про те, що боржник має паспорт
для виїзду за кордон, відомості про
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, відомості про
обізнаність боржника щодо наявності
відкритого виконавчого провадження та
строк його добровільного виконання та
факт того, що його дії свідчать про
намір виїхати за кордон.

Враховуючи вищезазначене, суд не
вбачає підстав для задоволення подання
державного виконавця ВДВС Лозівського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області Обора І.М.,
оскільки не було надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
тих обставин, що нею вчинено всі дії,
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження», спрямовані на
погашення боргу, відсутні докази про
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад наявність майна,
грошових коштів, тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо), відомостей про
обізнаність боржника щодо наявності
відкритого виконавчого провадження та
строків його добровільного виконання.
Також не надано доказів на
підтвердження того, що боржник
ознайомлений з матеріалами
виконавчого провадження та йому
роз'яснено права і обов'язки, та про те,
що за час виконання своїх боргових
зобов'язань за рішенням суду виїжджав
за межі України (довідку Державної
прикордонної служби), що призвело до
виникнення заборгованості, або боржник
безпідставно не заявлявся на виклики
державного виконавця.

Крім того, в поданні не вказано
обставини, за якими державний
виконавець дійшов висновку про
наявність у боржника паспорту для
виїзду за кордон, про намір боржника
виїхати за межі України з метою
уникнення сплати боргу. Строк на який
має бути вжити обмеження у поданні не
зазначений.

Керуючись ст.33 Конституції України,
ст.ст.209-210,377-1 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Лозівського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області Обора І.М. про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Лозівський міськрайонний суд
Харкiвської областi шляхом подачі
апеляційної скарги в п'ятиденний строк
з дня проголошення ухвали, а якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
О.А.Ткаченко