Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №274/4770/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року апеляційний суд
Житомирської області в складі:

головуючого - судді
Миніч Т.І.,

суддів:
Трояновської Г.С.,

Забродського М.І.,

при секретарі судового

засідання
Камінній М.О.,

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Бердичівського
міськрайонного суду від 05 грудня 2013
року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
комунального підприємства
«Бердичівтеплоенерго» про відновлення
права на пільги в розмірі 100% знижки по
оплаті послуг по теплопостачанню,
визнання дій протиправними, стягнення
матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом. В ході розгляду справи
збільшив свої вимоги та просив
відновити його право на пільги в
розмірі 100% знижки по оплаті
комунальних послуг, визнати
неправомірною відмову відповідача у
встановлені 100% знижки по оплаті за
комунальні послуги, стягнути на його
користь заподіяну матеріальну шкоду в
розмірі 1052,83 грн. та 36 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди. При
цьому посилався на те, що відповідач в
порушення норм Цивільного кодексу
України пред'явив до нього позов про
стягнення заборгованості за
комунальні послуги за період з
листопада 1997 року по липень 2012 року,
хоча строк позовної давності
встановлений законом в три роки. Крім
того, на думку позивача, відповідач
неправомірно пред'явив позов до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, хоча особовий рахунок
має бути відкритий на нього і він має
бути платником комунальних послуг.
Вважав, що неправомірно з його пенсії
на користь КП «Бердичівтеплоенерго»
стягнуто заборгованість в розмірі 1052,83
грн. Неправомірним пред'явленням
відповідачем до нього позовів йому
заподіяні моральні страждання, які
виразилися в тому, що він нервував, а
тому постійно лікувався, став
інвалідом II групи. Як на правову
підставу відшкодування моральної
шкоди, позивач посилався на ст.23 та ч.1
ст.1167 ЦК України.

Рішенням Бердичівського
міськрайонного суду від 05 грудня 2013
року у задоволені позову ОСОБА_3 до
комунального підприємства
«Бердичівтеплоенерго» про відновлення
права на пільги в розмірі 100% знижки по
оплаті послуг по теплопостачанню,
визнання дій відповідача
протиправними, стягнення матеріальної
та моральної шкоди відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі
ОСОБА_3 просить зазначене рішення
скасувати та ухвалити нове про
передачу справи на новий розгляд до
суду першої інстанції. Вважає
оскаржуване рішення незаконним,
необґрунтованим та таким, що ухвалене з
неправильним і неповним дослідженням
доказів, невідповідністю висновків
суду обставинам справи, з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Розглянувши справу в межах
доводів, викладених в апеляційній
скарзі, суд вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ОСОБА_3, його дружина ОСОБА_7 та
діти ОСОБА_5 і ОСОБА_6 є співвласниками в
рівних частках кожен квартири АДРЕСА_1
(т.1 а.с.8,9). Останні є споживачами послуг
з теплопостачання, які надаються
відповідачем. При цьому особовий
рахунок відкрито на ОСОБА_7 (т.1 а.с.5).

Позивач є інвалідом 2 групи та має
право на пільги у вигляді 100% знижки по
оплаті комунальних послуг, встановлені
ст.13 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту".

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
дійшов обгрунтованого висновку, що
підстав для задоволення позову не було,
зважаючи на наступне.

Як свідчить наданий відповідачем
розрахунок та пояснення до нього,
відповідачу при нарахуванні оплати за
надані послуги враховується 100% знижка,
встановлена законом, у межах норм,
визначених Постановою КМУ №879 від 1
серпня 1996 року (т.1 а.с.7,218). Зазначені
докази позивачем не спростовані.

Правильним є також висновок суду про
відсутність підстав для стягнення
матеріальної шкоди. Так, стягнення з
пенсії позивача в сумі 1052 грн.83 коп., яке
він вважав шкодою, проведено
виконавчою службою на виконання
рішення суду, що набрало законної сили.
Цієї обставини сам позивач не
заперечував.

Крім того, суд правильно вважав, що
звернення відповідача до суду з
позовом про стягнення заборгованості
по оплаті за надані сім"ї позивача
послуги не може бути підставою для
відшкодування моральної шкоди,
оскільки такими діями відповідач
реалізував надане йому законом право
на судовий захист своїх прав.
Пред"явлення відповідачем позову до
всіх співвласників квартири
узгоджується з положеннями ст.360 ЦК.
Тобто, підстав вважати такі дії
протиправними не було (ст.1167 ЦК).

Всі обставини справи судом
з'ясовані повно та всебічно. Зібраним у
справі доказам дана належна оцінка.
Будь-яких процесуальних порушень, які б
давали підстави для переоцінки
доказів, апеляційним судом не
встановлено.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та на їх
правильність не впливають.

Оскаржуване рішення постановлено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209,303,304,307,308,313-315 ЦПК
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Бердичівського
міськрайонного суду від 05 грудня 2013

року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: