Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/471/14р.
Головуючий у 1-й інстанції Мінгазов Р.В.
Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької с області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Ломейка В.О.

Кухаря С.В.

При секретарі Камінській
О.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «ПриватБанк» на рішення
Запорізького районного суду
Запорізької області від 15 листопада 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2013 року Банк звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначав, що
05.08.2006 року між Банком та ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір, на
підставі якого останній отримав кредит
в розмірі 6 214 грн. зі сплатою процентів
25,08 % річних на суму залишку
заборгованості.

Свої зобов'язання за кредитним
договором відповідач не виконує, в
зв'язка уз чим станом на 22.05.2013 року
утворилась заборгованість в розмірі 75
942,52 грн.

Враховуючи вищевикладене Банк просив
суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«КБ «ПриватБанк» заборгованість в
розмірі 75942,52 грн. та судовий збір в
розмірі 759,43 грн.

Рішенням Запорізького районного суду
Запорізької області від 15 листопада 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ «КБ
«ПриватБанк» подало апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги..

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ
КБ «Приватбанк» суд першої інстанції
виходив з того, що Банк з дня виникнення
права вимагати від відповідача
відновлення порушеного права шляхом
повернення кредитних коштів пропустив
строк більше 3-х років, що є підставою у
відповідності зі ст.ст. 267 ЦК України
для відмови у позові.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
справи, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно ст. 261 ЦК України, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права.

Відповідно до вимог ч.ч. 3, 4 ст.267 ЦК
України, сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Встановлено, що 05.08.2006 року між Банком
та відповідачем було укладено
кредитний договір стром на 36 місяців.

Банк звернувся з позовом в липні 2013
року.

Поновити строк звернення до суду Банк
не просить.

Отже судова колегія вважає, що суд
першої інстанції застосувавши
наслідки пропуску позовної давності
дійшов до правильного висновку.

Посиланням апеляційної скарги на те, що
застосуванню строк давності без заяви
відповідача суд дав належну правову
оцінку з огляду на режим споживчого
кредиту.

Доводи скарги на те, що сторони
узгодили пунктом 5.5 Договору строк
позовної давності у 5 років являється
безпідставними, оскільки договір який
мається в матеріалах справи
закінчується 2 ( другим ) пунктом.

Суд першої інстанції вірно не прийняв
до уваги умови до Договору споживчого
кредиту в яких строк позовної
давності визначений у 50 років, оскільки
такі умови з відповідачем не
узгоджувалися, про що свідчить
відсутність його підпису.

До апеляційної скарги Банк надав
взагалі інші умови стверджуючи, що саме
вони були складовою частиною Договору.

Отже відсутність підпису позичальника
на них, ставить під сумнів існування
таких умов на час підписання договору.

Таким чином вказані та інші доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права , які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи.

З урахування наведеного колегія суддів
вважає, що рішення суду постановлено з
додержанням вимог закону і підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Запорізького районного суду
Запорізької області від 15 листопада 2013
року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: