Справа №2/257/672/14
21 лютого 2014 року Київський районний суд
м. Донецька у складі:
судді Гурідової Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми
Позивач звернувся до суду із позовом до
відповідача про стягнення суми боргу,
посилаючись на те, що 06.07.2012 року між
позивачем та відповідачем було
укладено договір позики, відповідно до
якого відповідач отримав від позивача
розпочати повернення позики з 05 серпня
2012 року і продовжувати повертати
щомісячними рівними платежами по 1596
гривень готівкою, що еквівалентно 199
доларів США. Починаючи з другого кожен
наступний платіж мав бути здійснений
не пізніше 5 числа місяця, що йде за
звітним. Позичальник зобов'язався
повернути всю позику до 05.07.2013 року.
Позивач вказує, що відповідач в повному
обсязі зобов'язання за договором
позики не виконав, здійснивши тільки
перший платіж у розмірі 199 доларів США.
Позивач вказує, що станом на 27.12.2013 року
заборгованість за договором позики
складає 9383,93 доларів США з яких : 2196
доларів США - сума боргу за договором
позики ; 31,58 доларів США - три відсотки
річних , 7156,35 доларів США - пеня .Позивач
просить стягнути з відповідача суму
заборгованості за договором позики в
розмірі 9383,93 доларів США.
Позивач у судове засідання не з'явився ,
надав суду заяву в якій вказав, що
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі та просить розглянути справу за
його відсутності . (а.с.10)
Відповідач в судове засідання не
з'явився, був належним чином повідомлен
про час і місце розгляду справи,що
підтверджується копією телеграми, від
нього не надійшло повідомлення про
причини неявки, тому враховуючи, що
позивач не заперечує проти ухвалення
заочного рішення, суд відповідно до ч.1
ст.224 ЦПК України вважає необхідним
розглянути справу на підставі наявних
у справі доказів з ухваленням заочного
рішення.(а.с. 14,15,16)

Суд дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Суд встановив, що між позивачем та
відповідачем був укладений договір
позики від 06.07.2012 року. (а.с.4)

Відповідно до п.1 договору позики
позивач передав у власність
відповідачу грошові кошти в сумі 19160
гривень, що еквівалентно 2395 доларів
США, а відповідач зобов'язався
повернути позивачу позику у визначений
договором строк.(а.с.4)

Відповідно до п.5. договору позики
сторони домовились, що позичальник
розпочне повернення позики з 05.08.2012
року та продовжуватиме повертати її
щомісячними річними частинами по 1596
гривень, що еквівалентно 199 доларів США
шляхом готівки. (а.с.4)

Відповідно до п. 5.2. позичальник
зобов'язався повернути всю позику до
05.07.2012 року. (а.с.4)

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Суд встановив, що відповідно до
договору позики від 06.07.2012 року
відповідач повинен був повернути
зазначену суму боргу до 05.07.2012 року, але
не виконав зазначене зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК
України Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Крім того, судом встановлено, що
відповідно до п.6 договору позики від
06.07.2012 року у разі порушення строків
повернення частини позики, що
залишилась, а також вправі
нараховувати пеню в розмірі 1,0% від
несплаченої суми за кожен день
прострочення. (а.с.4)

У порушення норм закону та умов
договору відповідач зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконав, та має заборгованість у сумі
22652,51 гривень, що складається з
наступного: розмір боргу - 17564,00 гривень
(19160,00 гривень (сума позики) - 1596 гривень (
сплачені відповідачем 199 доларів США,
що еквівалентно 1596 гривень) , 252 ,63 грн.
(17564,00 грн. сума боргу *3% річних/365 днів*175
днів ( в період з 06.07.2012 по 05.07.2012 року) - 3%
річних , 4835,88 коп.(1596*1%*303) - передбачена
п.6 договору пеня в розмірі 1% від
несплаченої суми за кожен день
прострочення, виходячи з розрахунку у
позовній заяві. (а.с.1-2)

Суд встановив, що зазначені вимоги
закону та договору позики, щодо
повернення суми позики відповідачем не
виконані, внаслідок чого порушені
законні права позивача, гарантовані
ст.ст.526, 610, 625 ЦК України.

Що стосується вимог позивача про
стягнення суми боргу у доларах США за
курсом НБУ на день винесення рішення ,
суд вважає необхідним зазначити, що
дані вимоги позивача не ґрунтуються на
нормах чинного законодавства, оскільки
судом встановлено, що відповідно до
договору позики відповідачу було
надано грошові кошти у розмірі 19160
гривень, тому й стягнення
заборгованості за даним договором
підлягає у гривневій валюті.

Відповідно до ч.3 ст.10, чч.1, 2 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлений цим Кодексом. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, як беруть участь у справі.

Крім того, згідно з ч.1 ст.131 ЦПК України
сторони зобов'язані подати свої докази
чи повідомити про них суд до або під час
попереднього судового засідання у
справі. Докази подаються у строк,
встановлений судом з урахуванням часу,
необхідного для подання доказів.

Разом з тим, відповідач не надав
суду ніяких доказів на підтвердження
про відсутність в нього зобов'язань по
договору позики та погашення
заборгованості позики.

За таких обставин суд вважає за
необхідне позов задовольнити,
стягнувши з відповідача
заборгованість по договору позики в
сумі 22652,51 гривень .

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Згідно квитанції (а.с.8)
суд вважає за необхідне стягнути на
його користь з відповідачів судові
витрати, які були сплачені позивачем.

На підставі викладеного, ст.ст.526, 554, 1054
ЦК України в редакції 2003 року,
керуючись ст.ст.10, 11, 60,88, 209, 212, 213, 214, 215,
224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
суми боргу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість по договору позики в
сумі 22652 (двадцять дві тисячі шістсот
п'ятдесят дві ) гривні 51 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 750 (сімсот п'ятдесят
) гривень 50 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано до Київського
районного суду м. Донецька протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційну скаргу на заочне
рішення може бути подано до
Апеляційного суду Донецької області
через Київський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення

Суддя: