АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1352/14
Справа № 2030/2759/12
Головуючий 1 інстанції Страхова І.П.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Сащенко
І.С.

при секретарі - Нестерцової І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Первомайського міськрайонного суду
Харківської області від 01 листопада 2013
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , треті особи -
приватний нотаріус Лозівського
міського нотаріального округу
Харківської області ОСОБА_4, відділ
державної виконавчої служби
Первомайського міськрайонного
управління юстиції Харківської
області про визнання договору про
поділ нерухомого майна, що є у спільній
власності недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , за
участю третіх осіб - приватного
нотаріуса Лозівського міського
нотаріального округу Харківської
області ОСОБА_4, відділу державної
виконавчої служби Первомайського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області про визнання
договору про поділ нерухомого майна, що
є у спільній власності, недійсним.

В обґрунтування позову вказав, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 26 серпня 2011 року
уклали між собою договір про поділ
нерухомого майна, що є у спільній
власності.

Згідно цього договору вони дійшли
згоди про поділ наступного майна:
нежитлової будівлі, будівлі механічної
майстерні, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1 загальною вартістю 25370 грн.;

нежитлової будівлі, зерносховища, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2
загальною вартістю 43200 грн.;

нежитлової будівлі, склад запчастин, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_3
загальною вартістю 21000 грн.;

нежитлової будівлі, зерносховища, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_4
загальною вартістю 23600 грн.;

нежитлової будівлі, вагової, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_5
загальною вартістю 700 грн.;

нежитлової адміністративної будівлі,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6
загальною вартістю 9700 грн.

Загальна сума всього майна складає 123570
грн.

При цьому ОСОБА_3 виділили нежитлову
адміністративну будівлю, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_6
вартістю 9700 грн., а ОСОБА_2 всі інші
нежитлові будівлі на загальну суму 113870
грн.

Договір про поділ нерухомого майна
посвідчений приватним нотаріусом
Лозівського міського нотаріального
округу Харківської області ОСОБА_4 26
серпня 2011 року.

Позивач вважає, що вказаний договір
поділу нерухомого майна, укладений між
відповідачами повинен бути визнаний
недійсним, оскільки 20 червня 2011 року на
підставі рішення Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області з ОСОБА_3 на його користь було
стягнуто 118660,50 грн. боргу та 1306 грн.
судових витрат.

Вказане рішення суду набрало чинності
15 серпня 2011 року.

02 вересня 2011 року він отримав
виконавчий лист та передав його на
виконання в ВДВС Первомайського МРУЮ
Харківської області.

На його думку вказаний договір було
укладено з метою ухилення від
відповідальності по відшкодуванню
боргу, без мети породження наслідків,
передбачених законодавством.

Відповідачі мали намір таким чином
приховати майно ОСОБА_3, на яке було б
накладене стягнення на виконання
рішення суду про стягнення боргу в сумі
118660,50 грн.

Відповідачі по теперішній час мешкають
однією сім'єю за однією адресою та
пов'язані спільним побутом.

Про фіктивність угоди про поділ майна
свідчить і очевидна його нерівність у
вартості, при якій ОСОБА_2 отримала
майна на суму 113870 грн.,а ОСОБА_3 лише на
суму 9700 грн., що не є поділом майна
подружжя у відповідності до змісту
норм СК України.

Крім того, предметом цього поділу стало
не все майно подружжя, а його найбільш
вартісна частина - нерухомість.

Просить визнати недійсним договір про
поділ нерухомого майна, укладений 26
серпня 2011 року між відповідачами та
стягнути з відповідачів на його
користь судові витрати.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилась.

Представник відповідачки в судовому
засіданні не визнав позовні вимоги та
пояснив, що за рішенням Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області від 01 листопада 2010 року шлюб
між відповідачами розірвано. За період
шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було придбано
нерухоме та інше майно.

Предмети побутового та домашнього
вжитку відповідачами розділені ще в 2010
році за домовленістю без нотаріального
посвідчення, оскільки вони не
потребують державної реєстрації.

Нерухоме майно, яке потребувало
нотаріального посвідчення та
державної реєстрації, відповідачами
розділено шляхом укладання 26 серпня 2011
року договору про поділ нерухомого
майна, що є у спільній власності, та
нотаріально посвідчили його.

Все майно, яке вказане у договорі,
пройшло державну реєстрацію і з 06
вересня 2011 року зареєстроване за
ОСОБА_2 Комунальним підприємством
«Первомайське БТІ».

При цьому останньою сплачено ОСОБА_3 52500
грн. як компенсацію вартості майна з
особистих коштів ОСОБА_2

Вказаний договір було укладено
відповідачами лише 26 серпня 2011 року в
зв'язку з тим, що ОСОБА_2 потрібен був
час для того, щоб зібрати кошти для
сплати компенсації.

Зазначений договір не є фіктивним та
виконаний в повному обсязі, оскільки
ОСОБА_2 є власником нерухомого майна,
воно зареєстроване на її ім'я, їй
передані ключі та технічна
документація, вона зі своїми дітьми
володіє та користується вказаним
майном. В той же час, ОСОБА_3 передано
його частку майна за договором та
сплачено компенсацію.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився.

Третя особа приватний нотаріус
Лозівського міського нотаріального
округу Харківської області ОСОБА_4 в
судовому засіданні заперечувала проти
заявленого позову та пояснила, що
договір посвідчено у відповідності до
вимог закону.

Посилання позивача на фіктивність
угоди про поділ майна у зв*язку з його
нерівністю не відповідає дійсності,
оскільки за вказаним договором ОСОБА_3
отримав майна на 10 тис. грн. та грошову
компенсацію- 52 500грн.

Третя особа Відділ державної
виконавчої служби Первомайського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області при вирішенні
справи покладався на розсуд суду.

Рішенням Первомайського
міськрайонного суду Харківської
області від 01 листопада 2013 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду - скасувати та постановити
нове про задоволення його позовних
вимог, посилаючись на те, що рішення
суду є незаконним , оскільки висновки
суду не відповідають обставинам
справи, судом при ухваленні рішення
порушені норми матеріального права.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з'явившихся осіб,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню.

Відмовляючи ОСОБА_1 у визнанні угоди
недійсною суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з тих обставин, що
підстав для задоволення позову не
вбачається.

Матеріали справи свідчать, що рішенням
Лозівського міськрайонного суду
Харківської області від 20 червня 2011
року з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 стягнуто суму боргу по 118 660 грн.
з кожного.

Рішення набрало законної сили 15 серпня
2011 року (а.с. 185). Виконавчий лист видано
02 вересня 2011 року (а.с. 8), а 27 грудня 2011
року державним виконавцем накладено
арешт на майно боржника ОСОБА_3 (а.с.9).

26 серпня 2011 року приватним нотаріусом
Лозівського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 посвідчено договір про
поділ нерухомого майна, що є у спільній
власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Ставлячи питання про визнання цього
договору недійсним, ОСОБА_1 посилається
на те, що він є фіктивним, вчинений без
наміру створити правові наслідки, а
також є мнимим, укладеним про людське
око, з метою ухилення від
відповідальності по відшкодуванню
боргу, оскільки відповідачі і на час
укладення договору і на цей час
проживають разом та ведуть спільно
господарство, спільно користуються цим
майном; майно поділено подружжям
нерівно: ОСОБА_2 виділено майно на 113 870
грн., а ОСОБА_3 - 9 700 грн.

Відповідно до вимог ст.. 234 ЦК
України на який посилається позивач
фіктивним є правочин, який вчинено
без наміру створення правових
наслідків, які обумовлювалися цим
правочином.

Фіктивний правочин визнається
судом недійсним.

Правові наслідки визнання
фіктивного правочину недійсним
встановлюються законами.

Згідно п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06
листопада 2009 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними»

для визнання правочину фіктивним
необхідно встановити наявність умислу
всіх сторін правочину.

Судам необхідно враховувати, що саме
по собі невиконання правочину
сторонами не означає, що укладено
фіктивний правочин. Якщо сторонами не
вчинено будь-яких дій на виконання
такого правочину, суд ухвалює рішення
про визнання правочину недійсним без
застосування будь-яких наслідків. У
разі якщо на виконання правочину
було передано майно, такий правочин
не може бути кваліфікований як
фіктивний.

Укладений відповідачами правочин
щодо розподілу майна не є фіктивним.

Після його укладення сторони
зареєстрували кожний належне йому на
підставі цього договору майно, а саме:
ОСОБА_2 06 вересня 2011 року зареєструвала
це майно в КП Первомайському БТІ (а.с.
62-66 т.1); їй передано ключі та технічна
документація; вона фактично
користується ним. На своє ім'я нею
зроблено технічній паспорти на ці
будівлі (а.с.74-90 т.1).

Тобто, вважати, що договір
укладено без створення юридичних
наслідків не можна.

Що стосується сумісного проживання
відповідачів, то колегія виходить з
того, що шлюб між ними розірвано згідно
рішення суду від 01 листопада 2010 року,
про що у паспорті ОСОБА_2 зроблено
відповідний запис.

У будь -якому випадку згідно вимог
ст.. 69 СК України дружина та чоловік
мають право на поділ майна, що належить
їм на праві спільної сумісної
власності незалежно від розірвання
шлюбу за взаємною згодою.

Той факт, що майно розподілено
нерівно між відповідачами також не
свідчить про його фіктивність .

Відповідно до вимог ст.. 372 ч.1,2 ЦК
України майно, що є у спільній
сумісній власності, може бути
поділене між співвласниками за
домовленістю між ними.

У договорі чітко зазначено, що
оскільки майно розподіляється не в
рівних частках, то ОСОБА_2 сплачує
ОСОБА_3 грошову компенсацію у сумі 52 500
грн. ще до підписання договору і своїми
підписами сторони це підтверджують.
Рішення суду ухвалено з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права. Доводи апеляційної скарги
висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315,317,319
ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Первомайського міськрайонного
суду Харківської області від 01
листопада 2013 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення , однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: