________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 1512/8733/2012
Провадження № 2/520/591/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2014 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Малярчук .О.М.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного
товариства «Фідокомбанк» про
продовження строку дії кредитного
договору,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами
постановити рішення, яким визнати Банк
кредитором, що прострочив у період з
лютого місяця 2010 року по грудень місяць
2011 року виконання зобов»язань за
кредитним договором від 19.05.2008 року,
зобов»язати банк не нараховувати
відсотки за користування кредитом за
зазначений вище період та зобов»язати
відповідача продовжити строк дії
договору кредиту до 18.04.2017 року. У
судовому засіданні позивач свої вимоги
підтримав.

Представник ПАТ «Фідокомбанк»
(правонаступник ПАТ «Ерсте-Банк»)
вимоги ОСОБА_1 не визнав.

Суд вислухав сторони, вивчив матеріали
справи і встановив наступне:

19 травня 2008 року ПАТ «Ерсте Банк» і
ОСОБА_1 уклали кредитний договір
№523, за умовами якого банк надав, а
ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 15 000
дол.США. ОСОБА_1 зобов»язався повернути
всю суму кредиту до 18.05.2015 року та
сплачувати щомісяця відсотки за
користування кредитними коштами у
розмірі 11,5% річних. Повертати кредитні
кошти та сплачувати відсотки за
користування кредитом позичальник
зобов»язався відповідно до графіку
платежів (додаток №1 до кредитного
договору є його невід»ємною частиною)
шляхом внесення грошових коштів на
рахунки, що зазначені в умовах
кредитного договору. Так, пунктом 5.2.
кредитного договору визначено
зобов»язання позичальника щомісячно
до 15 числа (включно) місяця, що слідує за
розрахунковим, здійснювати часткове
погашення кредиту на рахунок НОМЕР_2 та
повне погашення відсотків нарахованих
за фактичне використання кредитних
коштів на рахунок НОМЕР_3.

Пунктом 5.8. кредитного договору
передбачено обов'язок Позичальника
відкрити в банку поточний рахунок для
зарахування кредитних коштів. На
виконання даної умови між сторонами 19
травня 2008 року було укладено договір
№032/5142/4144 на відкриття та ведення
поточного рахунку за умовами якого
Банком було відкрито на ім'я ОСОБА_1
поточний валютний рахунок в дол. США №
НОМЕР_1.

Сторони свої зобов»язання за договором
кредиту виконали: банк надав, а ОСОБА_1
отримав і використав за цільовим
призначенням грошові кошти в сумі 15000
дол.США, до 2010 року позичальник свої
зобов»язання щодо повернення
кредитних коштів і сплати відсотків за
користування кредитом виконував
повністю.

В зв'язку з входженням позивача до
іноземної банківської групи з
уніфікованими стандартами
банківського обліку у ПАТ „Ерсте Банк"
були змінені платіжні реквізити в
зв'язку з чим змінились рахунки, на які
належало проводити погашення
заборгованості, про що банк у січні
місяці повідомив ОСОБА_1

ОСОБА_1 двічі ( в січні та лютому 2010
року) звертався до Банку з вимогою про
прийняття грошових коштів на погашення
кредитної заборгованості на рахунок,
зазначений в договорі, однак в
прийнятті грошових коштів йому було
відмовлено, в зв'язку із зміною
нумерації цих рахунків.

Банк роз»яснив позичальнику його право
здійснити погашення кредиту іншим
чином, включаючи внесення коштів на
поточний валютний рахунок
позичальника № НОМЕР_1 або транзитний
рахунок банку, що підтверджено листами
від 20 січня 2010р. та від 12 лютого 2010р. Від
погашення кредиту шляхом внесення
грошових коштів на інший рахунок, не
зазначений в умовах договору, ОСОБА_1
відмовився.

03 грудня 2010 року банк надіслав ОСОБА_1
пропозицію щодо укладення додаткової
угоди №1 до кредитного договору, якою
пропонувалось внести зміни до пункту
5.2 кредитного договору, виклавши його в
новій редакції, що передбачала
можливість погашення кредиту на вибір
Позичальника шляхом - внесення
(перерахування) грошових коштів на
рахунок 5267 в АТ «Ерсте Банк», МФО
38009 з призначенням сплата основної
заборгованості (відсотків) за
кредитним договором №014/5142/5/15523 від 19
травня 2008 року, або внесення
(перерахування) грошових коштів на
поточний рахунок Позичальника НОМЕР_1,
відкритий в АТ «Ерсте Банк» з подальшим
автоматичним списання банком кожного
15 числа місяця суми платежів, що
підлягали сплаті на дату списання.

Термін погашення кредиту та суми
платежів даною додатковою угодою не
змінювались. ОСОБА_1 з пропозицією
Банку не погодився, тому Банк звернувся
з позовом про внесення змін до
кредитного договору до суду. Рішенням
Київського райсуду м.Одеси від 30.09.2011
року Банку відмовлено у задоволенні
позову. 16 грудня 2011 між Банком і ОСОБА_1
було укладено додаткову угоду до
кредитного договору щодо зміни
рахунків для погашення кредитної
заборгованості.

Позивач вважає, що Банк у період з
лютого 2010 року по грудень місяць 2011
року своєю відмовою приймати від
позичальника платежі щодо погашення
кредитної заборгованості прострочив
зобов»язання і порушив умови
кредитного договору, а тому
відповідальність боржника має бути
зменшена і він має право не сплачувати
відповідачу проценти за весь час
прострочення.

При вищенаведених обставинах суд
вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Ст.613 ЦК визначає, що кредитор
вважається таким, що прострочив, якщо
він відмовився прийняти належне
виконання, запропоноване боржником або
не вчинив

дій, що встановлені договором, актами
цивільного законодавства чи
випливають із суті зобов»язання або
звичаїв ділового обороту, до вчинення
яких божник не міг виконати свого
обов»язку. Якщо кредитор не вчинив дії,
до вчинення яких боржник не міг
виконати свій обов»язок, виконання
зобов»язання може бути відстрочене на
час прострочення кредитора.

Відповідно до вимог ст.614 ЦК особа,
яка порушила зобов»язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо доведе, що
вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов»язання.

ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ в ухвалі від 6
листопада 2013 року по даній справі
зазначив « відмова кредитора від
запропонованого боржником виконання
договору може мати місце лише тоді,
коли кредитор може прийняти виконання
від боржника, однак з суб»єктивних
причин відмовляється це зробити,
натомість не можна вважати відмовою
об»єктивну неможливість прийняття
виконання боржника, оскільки в такому
випадку матиме місце не відмова від
прийняття виконання, а лише
неможливість прийняти виконання».

В зв'язку з входженням Банку до
іноземної банківської групи з
уніфікованими стандартами
банківського обліку у ПАТ „Ерсте Банк"
були внесені зміни до бухгалтерського
обліку, запроваджено нове програмне
забезпечення, у зв»язку з чим
змінились рахунки для погашення
заборгованості за кредитами. Таким
чином, у даному випадку мало місце
неможливість прийняти виконання з
об»єктивних причин.

До того ж, відповідно до ст.537 ЦК України
боржник має право виконати свій
обов»язок шляхом внесення належних з
нього кредиторові грошей або цінних
паперів у депозит нотаріуса,
нотаріальної контори, в разі:

1).відсутності кредитора або
уповноваженої ним особи у місці
виконання зобов»язання;

2).ухилення кредитора або уповноваженої
ним особи від прийняття виконання або в
разі іншого прострочення з їхнього
боку;

3).відсутності представника
недієздатного кредитора. Позивач не
скористався своїм правом виконати
обов»язок повернення кредитних коштів
в порядку, визначеному ст.537 ЦК.

Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд

Вирішив

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні
позову до Публічного Акціонерного
товариства «Фідокомбанк» про
продовження строку дії кредитного
договору.

Рішення може бути оскаржено в Одеський
апеляційний суд через Київський райсуд
м. Одеси протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя
Калашнікова О. І.