Провадження № 2/344/1008/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді
Пастернак І.А.

секретаря
Книш Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, зацікавлена
особа - орган опіки та піклування
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
мотивуючи тим, що 29.06.2004 року у відділі
реєстрації актів цивільного стану
Івано-Франківського міського
управління юстиції зареєструвала шлюб
з відповідачем.

В шлюбі у них народилася донька -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час
проживає з позивачкою.

Ще до народження їхньої доньки
стосунки між ними погіршились,
оскільки, відповідач не забезпечував
сім'ю, жив у своє задоволення, не
враховуючи інтересів позивачки.
Внаслідок такої безвідповідальної
поведінки відповідача, вона
неодноразово намагалася розірвати з
ним шлюб, однак в судових засіданнях
відповідач обіцяв, що виправить свою
поведінку на краще, внаслідок чого
погоджувалась на примирення. Однак,
своїх обіцянок відповідач не виконував
жодного разу і в даний час стосунки між
ними стали вже нестерпними, так як
відповідач почав проявляти агресію
щодо неї, ображати, внаслідок чого
протягом останніх півроку подружжя
проживає окремо та не веде спільного
господарства. Спору щодо поділу майна,
що є у спільній сумісній власності
подружжя немає. Дитина залишається і
надалі проживати з позивачкою. Вважає,
що шлюб існує лише формально, шлюбні
відносини вони не підтримують, а тому,
примирення та збереження їхньої сім"ї є
не можливим. Просила шлюб розірвати та
залишити дитину з нею на проживання.

Ухвалою Івано-Франківського
міського суду від 28.11.2013 року до участі
в розгляді справи залучено в якості
зацікавленої особи-Орган опіки і
піклування виконавчого комітету
Івано-Франківької міської ради,
оскільки, в судовому засіданні
відповідач позовні вимоги не визнав,
заперечив щодо розірвання шлюбу та не
погодився з позовом в частині
визначення місця проживання
малолітньої доньки після розірвання
шлюбу з матір"ю, оскільки, він бажає, щоб
донька проживала з ним, так як протягом
останніх двох років він займався її
вихованням.

12.12.2013 року в судовому засіданні
відповідач ОСОБА_2 подав заяву якою
просив не залучати Орган опіки і
піклування виконавчого комітету
Івано-Франківької міської ради до
розгляду даної справи, оскільки, він не
заперечує проти проживання їхньої
дитини з матір"ю (а.с.28).

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги викладені в
заяві підтримує в повному обсязі та не
заперечує проти проживання їхньої
дитини з матір"ю.

Дослідивши матеріали справи,
беручи до уваги пояснення учасників
процесу судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
згідно свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1
від 29.06.2004 року сторони зареєстрували
шлюб у відділі реєстрації актів
цивільного стану Івано-Франківського
міського управління юстиції, про що
зроблено запис в Книзі реєстрації
актів про одруження за №764 (а.с.5). Від
даного шлюбу у подружжя народилася
донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Позивачка стверджує, що вона
перебуває у фактичних шлюбних
відносинах з відповідачем уже більше
пів року, відповідач не підтримує
сімейних відносин, не веде з нею
спільного господарства. На думку
позивачки шлюб їх існує формально,
миритися вона не бажає, збереження
шлюбу суперечить її інтересам та
інтересам їхньої малолітньої дитини.
Тому такий шлюб зберігати не доцільно.
Крім цього, позивачка повідомила, що
відповідач не заперечує проти
залишення на проживання їхньої доньки
з нею.

Даний факт підтверджується
заявою відповідача, який не заперечує
проти заявлених позовних вимог
позивачки (а.с. 28).

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного
кодексу України шлюб припиняється
внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного
кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112
Сімейного кодексу України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.

Відповідно до правової позиції
Пленуму Верховного Суду України,
викладеної в пункті 10 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя»: проголошена Конституцією
України охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей. Із цією метою
суди повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов
до висновку, що оскільки, сторони не
підтримують шлюбні відносини, їхній
шлюб існує формально, сторони
добровільно узгодили питання щодо
проживання малолітньої доньки- ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1, а тому
шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 29.06.2004 року
у відділі реєстрації актів цивільного
стану Івано-Франківського міського
управління юстиції, про що зроблено
запис в Книзі реєстрації актів про
одруження за №764- розірвати.

На підставі наведеного, пункту 10
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110,
112 Сімейного кодексу України, ст. 197
Цивільного процесуального кодексу
України, керуючись ст. ст. 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
зацікавлена особа - орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради про
розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований
29.06.2004 року у відділі реєстрації актів
цивільного стану Івано-Франківського
міського управління юстиції, про що
зроблено запис в Книзі реєстрації
актів про одруження за № 764- розірвати.

Малолітню доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання з
матір`ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Пастернак І.А.