Справа №451/1786/14-ц
Провадження № 2/451/537/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року
м.Радехів

Радехівський районний суд Львівської
області

в складі: головуючого-судді Мулявка О.В.

при секретарі судового
засідання Юрченко В.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні у м.Радехів справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2014 року позивачка
звернулася до суду із позовом,
відповідно до вимог якого просить
стягувати аліменти із відповідача на
її користь на утримання синів ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, у
твердій грошовій сумі в розмірі по
700грн. на кожну дитину щомісячно,
починаючи з дня подачі заяви і до
досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позову посилається на
те, що під час перебування у шлюбі із
відповідачем, у них народилося двоє
синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, матеріальної
допомоги на утримання яких ОСОБА_2 у
добровільному порядку не надає.
Визначивши розмір аліментів, вважає, що
відповідач повинен сплачувати такі в
твердій грошовій сумі.

У судове засідання позивачка не
з'явилася, надавши письмову заяву,
просить розгляд справи здійснювати без
її участі та проти винесення заочного
рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, хоча про час та місце розгляду
справи повідомлявся судом належним
чином. Про причини, що унеможливили
його прибуття до суду, не повідомив.

Із врахуванням наведеного, на підставі
п.3 ч.1 ст.169 та ч.2 ст.197 ЦПК України
розгляд справи проведено без участі
сторін і застосування технічних
засобів фіксації судового засідання та
на підставі представлених суду
доказів.

Так, судом встановлено, що під час
перебування сторін у шлюбі (а.с.1,2), у них
ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_3 та
ІНФОРМАЦІЯ_5 народився син ОСОБА_4
(а.с.3,4), які проживають із позивачкою та
перебувають на її утриманні (а.с.1,7).

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України,
обов'язок надавати утримання
неповнолітнім дітям, тобто дітям, які
не досягли 18 років, покладається на
батьків.

Виходячи з норм вказаної статті,
приймаючи до уваги, що неповнолітні
діти позивачки проживають разом із
останньою та перебувають на повному її
матеріальному утриманні і
домовленості між нею та відповідачем
про способи виконання обов'язку
утримувати дітей не досягнуто, суд
вважає вимогу позивачки про стягнення
із відповідача аліментів на утримання
синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 правомірною.

Відповідно до статті 184 Сімейного
кодексу України, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі. Розмір аліментів, визначений
судом у твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Виходячи із принципу диспозитивності,
закладеному у ст.ст.11,60 ЦПК України,
відповідно до якого суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін, піддавши
аналізу матеріали справи, суд
приходить до висновку, що стан здоров'я
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задовільний, їм не
заподіяне каліцтво та джерел
самостійного доходу вони не мають.

Окрім цього, суд вважає, що і у
відповідача стан здоров'я, задовільний.

Дані обставини судом враховані при
визначенні розміру аліментів.

Таким чином, приймаючи до уваги
вищенаведене та рекомендації,
викладені у Постанові Пленуму
Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р.
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та
обґрунтованими, від так підлягають до
задоволення.

У відповідності до ст.192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них, та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, слід зауважити, що при наявності
у позивачки доказів про одержання
відповідачем доходів у більшому
розмірі, а також документального
підтвердження додаткових витрат на
особливі потреби дітей, вона не
позбавлена у майбутньому заявити
вимогу про збільшення розміру
аліментів.

У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК
України, суд вважає за необхідне із
відповідача стягнути судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212-215,226 ЦПК
України та ст.ст.180,182,184 Сімейного
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
жительки АДРЕСА_1, аліменти на сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. та на сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5, в твердій грошовій сумі в
розмірі по 700грн. на кожну дитину
щомісячно, починаючи із 24.11.2014р. і до
досягнення старшою дитиною повноліття,
з проведенням індексації розміру
аліментів відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_1 до спеціального фонду
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 243,60грн..

Допустити негайне виконання рішення у
межах суми платежу за один місяць.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Львівської області через Радехівський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків апеляційного
оскарження, залишається без розгляду,
якщо апеляційний суд за заявою особи,
яка її подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

ГоловуючийМулявка О. В.