Провадження № 2/641/2039/2014
Справа № 641/3820/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року Комінтернівський
районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді Колодяжної І.М.

за участю секретаря -
Гончарова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Харкові
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
визнання договору дарування
недійсним та поділ майна , набутого
під час шлюбу , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідачів, в якому
просила: визнати договір дарування
квартири АДРЕСА_1 укладений у 2013 році
між відповідачами недійсним, у зв,язку
з його фіктивністю; застосувати
наслідки недійсного договору,
скасувавши реєстрацію права
власності ОСОБА_2 на квартиру;
поділити майно , набуте під час шлюбу,
визнавши за позивачем право
власності на ? частину спірної
квартири .

В обґрунтування своїх вимог
позивач зазначила, що позивач з ОСОБА_3
з 05 серпня 2006 року перебувають у
зареєстрованому шлюбі, від шлюбу
мають малолітню дитину - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час шлюбу влітку 2007
року останніми було придбано
квартиру АДРЕСА_1, право власності на
яку зареєстровано за ОСОБА_3 Після
придбання квартири ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
їх дитина зареєструвалися в квартирі
та проживали там однією сім,єю . У 2013
році відносно ОСОБА_3 порушено
кримінальне провадження та останній
запевнив позивача , що для збереження
квартири необхідно переоформити її
на ОСОБА_2, та що цей правочин буде
фіктивним та 15 серпня 2013 року між
відповідачами укладено договір
дарування , відповідно до якого ОСОБА_3
подарував , а ОСОБА_2 прийняла у дар
спірну квартиру. Отаннім часом
стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
погіршилися, на початку березня 2014
року відповідач ОСОБА_3 пійшов з
сім,ї, проте шлюб не розірваний. ОСОБА_3
погрожує позивачу позбавленням її
житла , оскільки власником квартири є
його мати, а позивач не має жодних
прав на житло. У зв'язку з наведеним
позивач просить позов задовольнити.

В судове засідання позивач та її
представник не з»явилася, надали заяву,
в якій позов підтримали, просили його
задовольнити.

Відповідачі та їх представник в судове
засідання не з»явилися, надали заяви
про розгляд справи за їх відсутності, в
яких позов визнали в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
перебуває у шлюбі з відповідачем
ОСОБА_3 , який був зареєстрований 05
серпня 2006 року, що підтверджується
копією повторного свідоцтва про шлюб.

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають
неповнолітню дитину - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, щодо об»єкта
нерухомого майна від 14.07.2014 року,
квартира АДРЕСА_1 на підставі договору
дарування від 31.07.2013 року, посвідченого
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
реєстровий номер 1585, належить ОСОБА_2.
(Попередній власник ОСОБА_3 з 21.06.2007
року).

Таким чином, з вищенаведеного
вбачається, що квартира АДРЕСА_1 є
майном, що набуте подружжям ОСОБА_3 за
час шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України,
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не
працював з поважної причини (навчання,
ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба тощо)
самостійного заробітку (доходу).

Судом встановлено, що до Управління
служб у справах дітей Департаменту
праці та соціальної політики
Харківської міської ради із заявами
щодо надання дозволу на відчуження
квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2., ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 не зверталися, відповідне
рішення в період з 01.01.2013 року по 30.04.2014
року не приймалося.

Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлення частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 234 ЦК України,
фіктивним є правочин, який вчинено без
наміру створення правових наслідків,
які обумовлені цим правочином.
Фіктивний правочин визнається
недійсним.

Відповідно до ст. 717 ЦК України, за
договором дарування одна сторона
(дарувальник) передає іншій стороні
(обдарованому) безоплатно майно
(дарунок) у власність.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі
визнання позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Таким чином, аналізуючи вищенаведене,
суд прийшов до висновку, що дії
відповідачів під часу укладення
договору дарування, а також
відсутність дозволу на відчуження
квартири Управління служб у справах
дітей Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради, не
були спрямовані на передачу ОСОБА_2
права власності на спірну квартиру у
порядку дарування, тому позовні вимоги
про визнання договору дарування
недійсним підлягають задоволенню із
застосуванням відповідно до ст. 216 ЦК
України наслідків недійсності
правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України,
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належитьїм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не означено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

З огляду на вищевикладене, суд
задовольняє позовні вимоги про поділ
майна, набутого під час шлюбу ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 та визнає за ОСОБА_1 право
власності на ? частину квартири АДРЕСА_1
та вважає, що частка майна у праві
власності на дану квартиру
ОСОБА_3становить ?.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 82, 88, 174, 209, 212, 214-215
ЦПК України, ст. ст. 203, 234, 215, 216, 717 ЦК
України, ст. ст. 60, 69, 70 СК України-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати недійсним договір
дарування квартири АДРЕСА_1, укладеного
31 липня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, реєстровий номер 1585.

Застосувати наслідки недійсного
правочину та скасувати державну
реєстрацію права власності ОСОБА_2 на
квартиру АДРЕСА_1.

Провести поділ майна, набутого
під час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
протягом десяти днів з дня його
проголошення апеляційної скарги, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні в судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: І. М. Колодяжна