Номер провадження № 22-ц/785/183/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Сватаненка В.І.,

Черевка П.М.,

при секретарі Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Кредитпромбанк» на
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 24 жовтня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства (далі ПАТ)
«Кредитпромбанк», за участю третьої
особи без самостійних вимог на предмет
спору на боці відповідача - приватного
нотаріуса ОСОБА_4 про визнання
виконавчого напису нотаріуса таким, що
не підлягає виконанню,-

встановила:

У квітні 2010 року ОСОБА_3 (уточнюючи свої
позовні вимоги) звернулася до суду з
зазначеним позовом, та просила визнати
таким, що не підлягає виконанню
виконавчий напис, зареєстрований у
реєстрі за № 8326 від 09 липня 2009 року,
здійснений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, щодо звернення
стягнення на належну ОСОБА_3 земельну
ділянку площею - 4,59 га, що розташована
на території Крижанівської сільської
ради Комінтернівського району,
Одеської області, та щодо стягнення
витрат на вчинення виконавчого напису
у сумі - 10000 гривень. Також, позивачка
просила стягнути з відповідача
понесені нею судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог
позивачка посилалася на те, що
зазначене майно за договором іпотеки
нерухомого майна від 29.05.2008 року в
якості забезпечення виконання
зобов'язань ТОВ «Південна будівельна
компанія» за кредитним договором від 29
травня 2008 року з ВАТ «Кредитпромбанк»
було передано в іпотеку ВАТ
«Кредитпромбанк». На підставі спірного
виконавчого напису за рахунок коштів,
виручених від реалізації заставленого
майна, були задоволені вимоги Банку про
стягнення з ОСОБА_3 - 19700454 грн..

Позивачка вважає, що нотаріус, в
порушення вимог Закону України «Про
нотаріат», переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі вчинення виконавчих написів
нотаріусів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29.06.1999
року № 1172, Інструкції «Про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України», не пересвідчився у наявності
чи відсутності спору між позивачем та
Банком щодо заборгованості за угодами
та кредитним договором.

Крім того, позивачка вказує, що
звернення стягнення на заставлене
майно шляхом вчинення виконавчого
напису не передбачено Законом України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», таке звернення
стягнення може бути вчинено лише на
підставі рішення суду.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 24 жовтня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано виконавчий напис,
зареєстрований в реєстрі № 8326,
вчинений 09 липня 2009 року приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, щодо
звернення стягнення на належну ОСОБА_3
земельну ділянку площею 4,59 га,
розташовану на території
Крижанівської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області, кадастровий номер -
:01:002:0030, цільове призначення: під
будівництво житлового масиву
«Хуторок» та об'єктів
соціально-культурного призначення, яка
належить на праві власності на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку ЯЕ № 664763,
виданого Комінтернівським районним
відділом земельних ресурсів Одеської
області 12.09.2007 року на підставі рішення
11 сесії V скликання Крижанівської
сільської ради Комінтернівського
району Одеської області від 10.08.2007 року
за № 325-У, та зареєстрованого у книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею, таким,
що не підлягає виконанню.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства «Кредитпромбанк» на
користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 54
грн..

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ПАТ «Кредитпромбанк», подало до суду
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати, ухвалити по
справі нове рішення, яким у задоволенні
позову відмовити у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст рішення, яке оскаржено,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватись перевірка
рішення, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу та залишає рішення суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті та справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 та
визнаючи виконавчий напис нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню, суд
першої інстанції виходив з того, що
нотаріус при вчиненні напису не
переконався належним чином у
дотриманні строків повідомлення,
безспірності розміру як основної суми
боргу та відсотків, так і штрафних
санкцій, що підлягають стягненню за
написом , та безспірності характеру
правовідносин сторін, чим порушив
норми чинного законодавства.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно
та всебічно дослідив обставини по
справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, що їх
регулює.

Так, апеляційним судом встановлено,
підтверджено матеріалами справи та не
спростовується сторонами, що 29 травня
2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ
«Південна будівельна компанія» був
укладений кредитний договір № 07/09/08-КЛТ
із відповідними додатками.

Також для забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
Банком та ОСОБА_3 29.05.2008 року було
укладено іпотечний договір №
0607/09/101/08-КЛТ, відповідно до якого
позивачка передала у заставу
відповідачу належне їй нерухоме майно -
земельну ділянку площею 4,59 га,
розташовану на території
Крижанівської сільської ради
Комінтернівського району, Одеської
області, цільове призначення: під
будівництво житлового масиву
«Хуторок» та об'єктів
соціально-культурного призначення, яка
належить їй на праві власності на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку ЯЕ № 664763,
виданого Комінтернівським районним
відділом земельних ресурсів Одеської
області 12.09.2007 року на підставі рішення
11 сесії V скликання Крижанівської
сільської ради Комінтернівського
району Одеської області від 10.08.2007 року
за № 325- V, та зареєстрованого у книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею.

09 липня 2009 року приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 за заявою
відповідача був вчинений виконавчий
напис, зареєстрований в реєстрі за №
8326, про звернення стягнення на
зазначене нерухоме майно.

Таким чином, за рахунок коштів,
виручених від реалізації у
встановленому порядку заставленого
майна, були задоволені вимоги ВАТ
«Кредитпромбанк» на загальну суму -
19700454,59 грн., з зазначенням строку, по
який проводиться стягнення - по 03.07.2009
рік. Також додатково були стягнуті
витрати на вчинення виконавчого напису
у розмірі - 10000 грн. на користь Банку.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про нотаріат»
нотаріуси або посадові особи, які
вчиняють нотаріальні дії, у своїй
діяльності керуються законами України,
постановами Верховної Ради України,
указами і розпорядженнями Президента
України, постановами і розпорядженнями
Кабінету Міністрів України, а на
території Республіки Крим, крім того, -
законодавством Республіки Крим,
наказами Міністра юстиції України,
нормативними актами обласних,
Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій.

Згідно ст. 87 Закону України «Про
нотаріат» для стягнення грошових сум
або витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»
нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо
подані документи підтверджують
безспірність заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.
Якщо для вимоги, за якою видається
виконавчий напис, законом встановлено
інший строк давності, виконавчий напис
видається у межах цього строку.

Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус
здійснює захист цивільних права шляхом
здійснення виконавчого напису на
борговому документі, а згідно ст. 20 ЦК
України іпотекодержатель має право
обрати засіб звернення стягнення на
предмет іпотеки на свій розсуд.

Відповідно до п. 1 Переліку документів,
за якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих записів
нотаріусів, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 29
червня 1999 року № 1172, для вчинення
виконавчого напису мають бути подані
оригінал нотаріально посвідченої
угоди (оригінал договору іпотеки) та
документи, що підтверджують
безспірність заборгованості боржника
та встановлюють прострочення
виконання зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечувалося представником ПАТ
«Кредитпромбанк» під час апеляційного
розгляду в судовому засіданні зміст
нарахувань за кредитним договором №
07/09/08-КЛТ від 29.05.2008 року, вказаний ПАТ
«Кредитпромбанк» в листі-повідомленні
ОСОБА_3 від 29.05.2009 року за № 1971/07-00-003935-001
щодо усунення порушень кредитних
зобов'язань (а.с.21, т.2), є різним за
змістом зобов'язань, вказаних у
спірному виконавчому написі,
зареєстрованому у реєстрі за № 8326 від 09
липня 2009 року(а.с.121, т.2).

Так, зі змісту листа-повідомлення ПАТ
«Кредитпромбанк» ОСОБА_3 від 29.05.2009 року
за № 1971/07-00-003935-001 вбачається, що Банк
вимагає погашення заборгованості за
кредитними зобов'язаннями від ОСОБА_3 у
вигляді: строкової заборгованості за
кредитом у розмірі - 17861333,67 грн.;
простроченої заборгованості за
відсотками у розмірі - 1392475,11 грн.; пені
за несвоєчасне погашення відсотків у
розмірі - 43424,67 грн., що взагалі дорівнює
- 19297233,45 грн..

Поряд із цим у спірному виконавчому
написі, який вчинений приватним
нотаріусом ОСОБА_4, остання вже
пропонує звернути стягнення за не
виконання ОСОБА_3 кредитних зобов'язань
перед ПАТ «Кредитпромбанк» у вигляді:
заборгованості за кредитом у розмірі -
17861333,67 грн.; заборгованості по
процентам за користування кредитом за
період з 26.02.2009 року по 29.06.2009 року у
розмірі - 1752448,81 грн.; пені за
несвоєчасне погашення кредиту та
сплату процентів - 76672,11 грн.; витрат за
здійснення виконавчого напису у
розмірі - 10000 грн., що взагалі дорівнює -
19700454,59 грн..

Отже у спірному виконавчому написі
додатково з'явилися вимоги щодо
стягнення з ОСОБА_3 поряд із тими, що
були зазначені у листі-повідомленні
ПАТ «Кредитпромбанк» від 29.05.2009 року за
№ 1971/07-00-003935-001, у вигляді: стягнення
пені за несвоєчасне погашення кредиту
та витрат за здійснення виконавчого
напису.

Також судом встановлено, що ПАТ
«Кредитпромбанк» вимог, щодо стягнення
пені за несвоєчасне погашення кредиту
та витрат за здійснення виконавчого
напису, ОСОБА_3 ніколи не висував.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції обґрунтовано не прийняв до
уваги посилання представника
відповідача на безспірність суми
заборгованості.

Відповідно до п. 283 Інструкції «Про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України», затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
№ 20/5 від 03.03.2004 р., вчинення виконавчого
напису в разі порушення основного
зобов'язання та (або) умов іпотечного
договору здійснюється нотаріусом
після спливу тридцяти днів з моменту
одержання іпотекодавцем та боржником,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмової вимоги про усунення
порушень.

Таким чином, вчиняючи виконавчий напис
щодо звернення стягнення на предмет
іпотеки нотаріус повинен
пересвідчитись, що іпотекодавцем та
боржником одержана письмова вимога про
усунення порушення та з цієї події
сплинуло 30 днів.

Як правильно зазначив суд першої
інстанції, нотаріус, у порушення
зазначених вимог чинного
законодавства при вчиненні напису не
переконався належним чином у
дотриманні строків повідомлення,
безспірності розміру як основної суми
боргу та відсотків, так і штрафних
санкцій, що підлягають стягненню за
написом, та безспірності характеру
правовідносин сторін, чим порушив
зазначені норми чинного законодавства.

На підставі зазначеного, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку щодо відсутності у напису
нотаріуса сили виконавчого документу,
через що напис підлягає визнанню таким,
що не підлягає примусовому виконанню.

Крім того, колегія судів звертає увагу
на те, що під час розгляду справи в суді
першої інстанції представник Банку
фактично визнала позов з причин
неправильності визначення суми
стягнення, та подала заяву до суду
першої інстанції, в якій зазначила про
це, та просила суд вчинити заходи
забезпечення позову шляхом зупинення
стягнення за виконавчим написом (а.с.61,
т.2), що і було зроблено судом першої
інстанції ухвалою від 19 серпня 2013 року
(а.с.66-67, т.2).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
безпідставності стягнення додатково з
ОСОБА_3 10000 грн. на користь Банку,
оскільки відповідно до ч. 3 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
державне мито» ставки державного мита
встановлюються в таких розмірах: за
вчинення виконавчих написів - 1 % суми,
що стягується, або 1 % вартості майна,
яке підлягає витребуванню, але не менше
3 неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян і не більше 100
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян. Зазначене спростовує доводи
апелянта щодо не встановлення
законодавством максимального розміру
плати за вчинення нотаріусами
нотаріальних дій.

Таким чином, додаткові стягнення з
ОСОБА_3 у розмірі 10000 грн. не
відповідають розміру встановленому
Декретом Кабінету Міністрів України
«Про державне мито».

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про
нотаріат» приватні нотаріуси за
вчинення нотаріальних дій справляють
плату, розмір якої визначається за
домовленістю між нотаріусом та
громадянином або юридичною особою,
тобто плата за вчинення нотаріальних
дій здійснюється на користь нотаріуса
самою особою-стягувачем, яка
звернулась до нотаріуса та узгодила з
ним розмір плати, а не особою-боржником
- на користь особи-стягувача.

На підставі зазначеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції, дослідивши усі матеріали
справи, ухвалив обґрунтоване, законне
рішення, яке скасуванню не підлягає.

Що стосується посилання представника
Банку на те, що виконавчий напис вже
виконано, то зазначена обставина не є
підставою для скасування законного
рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені фактичні
обставини по справі, рішення суду
відповідає вимогам ст.ст. 213, 215 ЦПК
України, а тому не вбачає підстав для
його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Кредитпромбанк» відхилити.

Рішення Приморського районного
суду м. Одси від 24 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної
сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня
проголошення до суду касаційної
інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області

І.А. Артеменко

В.І. Сватаненко

П.М. Черевко