АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7952/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Якименко Л.Г. Доповідач - Петренко
І.О. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по
цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді - Петренко І.О.

суддів
- Макарова М.О., Романюк М.М.

при секретарі
- Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» на
рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
19 березня 2013 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення за кредитним договором, за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«ВТБ Банк», ОСОБА_2 про визнання
договору поруки припиненим,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом та
просив ухвалити рішення, яким стягнути
з відповідачів на його користь
заборгованість за кредитним договором
№06.11/08-СК від 18 лютого 2008 року у розмірі
107584,68 гривень, а також витрати по сплаті
судового збору у сумі 1700 грн. та 120
гривень витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
процесу.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що 18 лютого 2008 року між
ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого
є ПАТ «ВТБ Банк», та відповідачем
ОСОБА_2 був укладений кредитний договір
№06.11/08-СК.

За кредитним договором №06.11/08-СК від
18.02.2008 року відповідачу ОСОБА_2 був
наданий кредит в сумі 243865 гривень зі
строком погашення до 18.02.2013 року зі
сплатою 16,5% річних. Відповідно до
положень п. 1.1 договору у разі
невиконання умов договору процентна
ставка з 16 травня 2008 року стала
складати 18,5% річних. Відповідно до
положень п. 7.4 договору позивач змінив
розмір відсоткової ставки до 22%
починаючи з 10 листопада 2008 року, про що
повідомив позичальника письмовим
повідомленням.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором №06.11/08-СК, між
позивачем, відповідачем ОСОБА_2 та
відповідачкою ОСОБА_3 18 лютого 2008 року
був укладений договір поруки №06.11/08-ДП1,
згідно з яким вона поручилась перед
позивачем за виконання ОСОБА_2
зобов'язань за зазначеним вище
кредитним договором, зобов'язалась
нести солідарну відповідальність за
порушення виконання умов кредитного
договору, відповідати за повернення
заборгованості за кредитним договором
в тому ж об'ємі, що й позичальник.

Також в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
№06.11/08-СК, між позивачем, відповідачем
ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_4 18 лютого
2008 року був укладений договір поруки
№06.11/08-ДП2, згідно з яким він поручився
перед позивачем за виконання ОСОБА_2
зобов'язань за зазначеним вище
кредитним договором, зобов'язався
нести солідарну відповідальність за
порушення виконання умов кредитного
договору, відповідати за повернення
заборгованості за кредитним договором
в тому ж об'ємі, що й позичальник.

31 березня 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з зустрічною позовною заявою, в
якій просив визнати договір поруки
від 18 лютого 2008 року , укладений між ПАТ
« ВТБ Банк» , ним та ОСОБА_2 таким , що
припинив свою дію , зазначаючи на те , що
його не повідомляв банк про збільшення
процентної ставки , що призвело до
збільшення обсягу відповідальності
поручителя.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
19 березня 2013 року позовні вимоги ПАТ
«ВТБ Банк» задоволені частково.
Стягнено солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь ПАТ «ВТБ «Банк»
заборгованість за кредитним договором:
основного боргу по кредиту у сумі 71 151,85
грн., відсотків за користування
кредитом у сумі 29 394,40 грн., пені за
несвоєчасне повернення кредиту та
відсотків за користування кредитом у
сумі 7 038,68 грн., а також 1820 грн. судових
витрат, а всього 109 404, 93грн.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4
задоволено. Визнано Договір поруки
№06.11/08-ДП2 від 18 лютого 2008 року,
укладений між ПАТ «ВТБ «Банк» та
ОСОБА_4 таким, що припинив свою дію.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «ВТБ «Банк»
ухвалити рішення, яким задовольнити в
повному обсязі їх позовні вимоги та в
задоволенні зустрічного позову
відмовити.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
18 лютого 2008 року між ВАТ «ВТБ Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ВТБ
Банк», та відповідачем ОСОБА_2 - був
укладений кредитний договір №06.11/08-СК.

За кредитним договором №06.11/08-СК від 18
лютого 2008 року ОСОБА_2 був наданий
кредит в сумі 243865 гривень зі строком
погашення до 18 лютого 2023 року зі
сплатою 16,5% річних, у разі невиконання
умов договору процентна ставка 16
травня 2008 року складала 18,5% річних.
Відповідно до п. 7.4 договору позивач
змінив розмір відсоткової ставки до 22%
починаючи з 10 листопада 2008 року, про що
повідомив позичальника письмовим
повідомленням за 30 днів.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором №06.11/08-СК,
позивачем, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 18 лютого 2008
року був укладений договір поруки
№06.11/08-ДП1, згідно з яким вона
поручилась перед позивачем за
виконання ОСОБА_2 зобов'язань
зазначеним вище кредитним договором,
зобов'язалась нести солідарну
відповідальність порушення виконання
умов кредитного договору, відповідати
за повернення заборговано за кредитним
договором в тому ж об'ємі, що й
позичальник.

Також в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
№06.11/08-СК, між позивачем, ОСОБА_2 та
відповідачем ОСОБА_4 18 лютого 2008 року
був укладений договір поруки №06.11/08-ДП2,
згідно з яким він поручився перед
позивачем за виконання ОСОБА_2
зобов'язань за зазначеним вище
кредитним договором, зобов'язався
нести солідарну відповідальність за
порушення виконання умов кредитного
договору, відповідати за повернення
заборгованості кредитним договором в
тому ж об'ємі, що й позичальник.

ОСОБА_2 належним чином не виконував
умови вказаного кредитного договору,
порушив графік погашення кредиту та
сплати процентів, у зв'язку з чим станом
на 21 травня 2012 року загальна
заборгованість становить 107 584,68 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення , суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
із того , що відповідно до положень ч.
І ст.1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК
України, за кредитним договором банк
зобов»язується надати грошові кошти
(кредит) громадянину у розмірі та
на умовах, визначених договором, а
громадянин зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки. Якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то у разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних, відповідно до
ст. 1048 цього Кодексу України.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 до
теперішнього часу заборгованість не
погасив , від виконання своїх
зобов'язань ухиляється, суд
обгрунтовано вирішив стягнути
солідарно із боржника ОСОБА_2. та
поручителя ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«ВТБ «Банк» заборгованість за
кредитним договором: основного боргу
по кредиту у сумі 71 151 гривню 85 копійок,
відсотків за користування кредитом у
сумі 29 394 гривні 40 копійок, пені за
несвоєчасне повернення кредиту та
відсотків за користування кредитом у
сумі 7 038 гривень 68 копійок, а також 1 820,00
гривень судових витрат. В даній
частині - рішення суду не оскаржується.

В іншій частині позову ПАТ «ВТБ «Банк»
суд першої інстанції обгрунтовано
відмовив в задоволенні позовних вимог
та задовольнив зустрічний позов
ОСОБА_4.

Так , судом встановлено, що згідно з п. 7.4
кредитного договору ПАТ «ВТБ Банк»
змінив розмір відсоткової ставки до 22% ,
починаючи з 10.11.2008 року, про що
повідомив позичальника відповідним
листом, що підтверджується
повідомлення про вручення
кореспонденції від 16.10.2008 року.

При цьому позивачем не надані докази
повідомлення про зміну відсоткової
ставки до 22% поручителя ОСОБА_4

При вирішенні даного питання суд
обґрунтовано посилався на положення
ч. 1 ст. 559 ЦК України, згідно якої порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Підвищивши в односторонньому порядку
відсоткову ставку за кредитним
договором №06.11/08-СК до 22%, банк
спричинив збільшення обсягу
відповідальності ОСОБА_4 , як
поручителя за договором поруки
№06.11/08-ДП2, а тому суд першої інстанції
обґрунтовано визнав договір поруки
№06.11/08-ДП2 від 18 лютого 2008 року,
укладений між Публічним акціонерним
товариством «ВТБ «Банк» та ОСОБА_4
таким, що припинив свою дію.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
були предметом дослідження в суді
першої інстанції, правильності
висновків суду не спростовують та на
законність рішення суду не впливають.

Так , доводи про те , що оскільки
поручитель , в даному випадку ОСОБА_4 ,
зобов»язався відповідати перед банком
в тому самому об»ємі , що і позичальник ,
а в кредитному договорі зазначена
можливість підвищення процентної
ставки за користування кредитом , то
поручитель автоматично зобов»язаний
відповідати перед банком в такому ж
об»ємі , без повідомлення його про такі
дії , визнати обгрунтованими правовими
нормами не можна.

Так за змістом ч. 1 ст. 559 ЦК України
підставою припинення поруки є такі
зміни умов основного зобов'язання,
здійснені без згоди поручителя, які
призвели до збільшення обсягу
відповідальності останнього, зокрема:
підвищення розміру процентів;
відстрочення виконання, що призводить
до збільшення періоду, за який
нараховуються проценти за
користування чужими грошовими коштами;
установлення (збільшення розміру)
неустойки; встановлення нових умов
щодо порядку зміни процентної ставки в
бік збільшення тощо.

У зобов'язаннях, в яких беруть участь
поручителі, збільшення кредитної
процентної ставки навіть за згодою
банку та боржника, але без згоди
поручителя або відповідної умови в
договорі поруки, не дає підстав для
покладення на останнього
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання позичальником
своїх зобов'язань перед банком і тягне
припинення поруки .

Оскільки в договорі поруки , який було
укладено з ОСОБА_4 вищевикладеного
застереження не зазначено ( ар. сп. 56) ,
суд першої інстанції правильно визнав
договір поруки припиненим.

Наведене вище свідчить, що суд першої
інстанції повно та всебічно розглянув
справу, надав всім доводам сторін
належну правову оцінку, оцінив
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності та постановив
законне, правильне по суті і
справедливе рішення.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку про
відхилення апеляційної скарги та
залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
19 березня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя
- І.О. Петренко

судді
- М.О.Макаров

- М.М. Романюк