Справа № 369/7446/14-ц
провадження 2/369/3148/14
РІШЕННЯ

Іменем України

01.08.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Сохань Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Боярської міської ради
Києво-Святошинського району Київської
області про визнання права власності
на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

У липні 2014 року позивачі звернулись до
суду з даним позовом. Свої вимоги
мотивували тим, що після смерті ОСОБА_4
відкрилася спадщина на житловий
будинок АДРЕСА_1. ОСОБА_4 за життя склав
заповіт, яким все своє майно заповів (в
рівних частках кожному) ОСОБА_1 та
ОСОБА_5, які спадщину після смерті
ОСОБА_4 прийняли відповідно до п.1 ч.1
ст.549 ЦК Української РСР фактично
вступивши в управління та володіння
спадковим майном, так як постійно
проживали та були прописані разом із
спадкодавцем за однією адресою на день
відкриття спадщини. Кожний із
спадкоємців мав право оформити у
власність в порядку спадкування за
заповітом по ? частині житлового
будинку АДРЕСА_1. Однак ОСОБА_5 за життя
юридично не оформив своїх спадкових
прав. Після смерті останнього
відкрилася спадщина на ? частину
житлового будинку, право на який він
отримав в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_4, але
свідоцтво про право на спадщину не
оформив. Після смерті ОСОБА_5
спадкоємцями за законом стали дружина
померлого ОСОБА_1 та його діти ОСОБА_2,
ОСОБА_3, в рівних частках кожний, котрі
прийняли спадщину відповідно до ч.3
ст.1268 ЦК України, шляхом постійного
проживання та реєстрацією разом з ним
за однією адресою на день відкриття
спадщини. При зверненні до
нотаріальної контори отримали відмову
у видачі свідоцтва про право на
спадщину.

Просили суд визнати за ОСОБА_1, право
власності на 1/2 частину житлового
будинку АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_2,
право власності на 1/6 частину житлового
будинку АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_3,
право власності на 1/6 частину житлового
будинку АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1,
право власності на 1/6 частину житлового
будинку АДРЕСА_1.

У судове засіданні представник
позивачів не з'явилась. Про час та місце
розгляду справи повідомлена, подала
суду заяву про розгляд справи у її
відсутність, підтримала позовні вимоги
з підстав зазначених у позові та
просила суд задоволити позов.

У судове засідання представник
відповідача - Боярської міської ради
Києво-Святошинського району Київської
області не з'явився. Про час та місце
розгляду справи відповідач був
повідомлений. Клопотань про
відкладення розгляду справи до суду не
надходило.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивачів, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу.

При розгляді справи судом встановлено,
що наказом №7 по радгоспу
"Тарасівський" від 21 січня 1982 року
трактористу радгоспу ОСОБА_4 виділено
земельну ділянку під забудову в селі
Новому (тепер м.Боярка) з виходом на
Київський провулок. Рішенням №146/5
виконкому Боярської міської Ради
народних депутатів від 18.10.1982 року було
дозволено будівництво житлового
будинку ОСОБА_4 на земельній ділянці
площею 600 кв.м., яку йому наділив радгосп
"Тарасівський".

Рішенням виконкому
Києво-Святошинської районної ради
народних депутатів від 27 грудня 1982 року
№700 "Про виділення земельної ділянки
під будівництво індивідуального
житлового будинку гр. ОСОБА_4 в
м.Боярка", затверджено рішення
виконкому Боярської міської Ради
народних депутатів №146/5 від 18 жовтня 1982
року виділено земельну ділянку площею
600 кв.м. в м.Боярка, по пров. Київському
під будівництво індивідуального
житлового будинку ОСОБА_4. Решту 500 кв.м.
використовувати тимчасово під город.
Дозволено ОСОБА_4 будівництво
житлового будинку проводити згідно
типового проекту №346-IМ-I на 3 житлові
кімнати житловою площею 41,71 кв.м.,
корисною - 60,80 кв.м.

Згідно акту від 11 січня 1983 року
складеного представником
виробничо-технічного бюро при
райархітектурі здійснений в натурі
відвід земельної ділянки загальною
площею 600 кв.м., розташованої в м.Боярка
по пров. Київському в користування
ОСОБА_4.

ОСОБА_4 набув у власність житловий
будинок АДРЕСА_1, який був побудований у
1986 році відповідно до Плану забудови,
затвердженого архітектором
Києво-Святошинського району на
підставі договору про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
праві особистої власності, з числом
кімнат від однієї до п'яти включно, від
19 січня 1983 року, посвідченого 05 лютого
1983 року нотаріусом Києво-Святошинської
нотаріальної контори за реєстровим
номером 533. Однак, свідоцтво про право
власності на даний житловий будинок
ОСОБА_4 за його життя не було отримане.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданим Боярським ЗАГС 11 квітня 1988
року.

Відповідно до рішення реєстратора КП
"БТІ Києво-Святошинської районної ради
Київської області від 10.08.2012 року №100,
так як у разі смерті власника ОСОБА_4,
реєстрація права власності на житловий
будинок не була проведена, питання
визначення належності цього
нерухомого майна йому та наступного
його власника (спадкоємця) повинно
вирішуватися у судовому порядку.

На підтвердження доводів щодо
належності даного житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
ОСОБА_4 позивачами надано суду: наказ №7
по радгоспу "Тарасівський" від 21.01.1982
року про виділення трактористу
радгоспу ОСОБА_4 земельної ділянки під
забудову в селі Новому (тепер м.Боярка);
Рішення виконкому Києво-Святошинської
райради народних депутатів від 27.12.1982
року №700 "Про виділення земельної
ділянки під будівництво
індивідуального житлового будинку гр.
ОСОБА_4 в м.Боярка", Будівельний паспорт
на земельну ділянку на будівництво
житлового будинку; Акт від 11 січня 1983
року про відвід земельної ділянки в
натурі; Договір про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
праві особистої власності, з числом
кімнат від однієї до п'яти включно, від
19.01.1983р.; План забудови; Технічний
паспорт на житловий будинок від 13.05.2014р.

Правила ст.331 ЦК України про те, що право
власності на нерухоме майно виникає з
моменту державної реєстрації не
поширюється на правовідносини, що
діяли до набрання чинності цим законом.

Відповідно до статті 2 Закону України
від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» в редакції,
чинній на час виникнення права
власності, державна реєстрація речових
прав на нерухоме майно та їх обмежень -
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень, що
супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону
право власності та інші речові права на
нерухоме майно, набуті згідно з діючими
нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом,
визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до
набрання чинності Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
нерухоме майно набувається в порядку,
який існував на час його спорудження, а
не виникає у зв'язку із здійсненням
державної реєстрації права власності
на нього в порядку, передбаченому цим
законом, яка є лише офіційним визнанням
державою такого права, а не є підставою
його виникнення.

На підставі наданих документів,
оскільки будівництво житлового
будинку було завершено у 1986 році з
подальшим введенням об'єкту в
експлуатацію, суд вважає доведеним, що
право власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
під АДРЕСА_1 виникло у померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.

Таким чином, спадкодавець ОСОБА_4 за
життя набув права власності на
будинковолодіння АДРЕСА_1 і це нерухоме
майно увійшло до складу спадщини, що
відкрилася після його смерті.

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.
Стаття 1265 ЦК України передбачає, що
незалежно від часу прийняття спадщини,
вона належить спадкоємцеві з дня
відкриття спадщини, тобто з дня смерті
спадкодавця.

Відповідно до ст.392 ЦК України,
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право не визнається або оспорюється
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

За ст.1296 ЦК України спадкоємець, який
прийняв спадщину, може одержати
свідоцтво про право на спадщину.
Відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
№ 7 "Про судову практику у справах про
спадкування", свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Судом встановлено, що позивачі
позбавлені можливості в загальному,
встановленому законом порядку
реалізувати своє право на спадкування
вище зазначеного нерухомого майна
після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5, тому
захист їх прав та інтересів
здійснюється в судовому порядку.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України
одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
права.

З матеріалів спадкової справи №107/2014 до
майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4
встановлено, що 05 березня 2014 року до
Києво-Святошинської районної
державної нотаріальної контори за р. №
293, із заявою від імені ОСОБА_1
звернулась її представниця, яка діяла
на підставі довіреності, з проханням
видати ОСОБА_1 свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, посвідченим
09.09.1987 року Києво-Святошинською
державною нотаріальною конторою
Київської області за реєстровим
номером 2554, на 1/2 частку житлового
будинку АДРЕСА_1 та на 1/2 частку
земельної ділянки площею 0,11 га,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
наданої для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, належні
померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.

09 вересня 1987 року ОСОБА_4 склав заповіт,
яким все своє майно заповів (в рівних
частках кожному) ОСОБА_1 та ОСОБА_5.

У видачі свідоцтва про право на
спадщину ОСОБА_1 на 1/2 частку житлового
будинку АДРЕСА_1 було відмовлено з
підстав не надання документів, що
підтверджують право власності
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на
вказане вище майно, що підтверджується
постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 05.03.2014 року за
вих.№459/02-31.

При розгляді справи встановлено, що
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4
відкрилася спадщина на житловий
будинок АДРЕСА_1, спадкоємцями якого за
заповітом стали ОСОБА_1 та ОСОБА_5.

Вони прийняли спадщину після смерті
ОСОБА_4 відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК
Української РСР фактично вступивши в
управління та володіння спадковим
майном, так як постійно проживали та
були прописані разом із спадкодавцем
за однією адресою на день відкриття
спадщини, що підтверджується
будинковою книгою на житловий будинок
та матеріалами спадкової справи №107/2014
до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4
Кожний із спадкоємців мав право
оформити у власність в порядку
спадкування за заповітом по ? частині
житлового будинку АДРЕСА_1. Однак
ОСОБА_5 та ОСОБА_1 юридично не оформили
своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданим виконкомом Боярської
міськради 21 вересня 2011 року.

З матеріалів спадкової справи №108/2014 до
майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5
встановлено, що 05 березня 2014 року із
заявою до Києво-Святошинської районної
державної нотаріальної контори за р.
№294, звернулись позивачі з проханням
видати (в рівних частках кожному)
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 свідоцтва про
право на спадщину за законом на 1/2
частку житлового будинку АДРЕСА_1
спадкоємцем якого за заповітом,
посвідченим 09.09.1987 року
Києво-Святошинською державною
нотаріальною конторою Київської
області за реєстровим номером 2554, був
ОСОБА_5, котрий спадщину, що залишилася
після смерті ОСОБА_4 фактично прийняв,
але юридично не оформив своїх
спадкових прав.

У видачі свідоцтва про право на
спадщину ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 на 1/2
частку житлового будинку АДРЕСА_1 було
відмовлено з підстав не надання
документів, що підтверджують право
власності померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 на вказане вище майно, що
підтверджується постановою про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
від 05.03.2014 року за вих.№460/02-31.

При розгляді справи встановлено, що
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5
відкрилася спадщина на ? частину
житлового будинку АДРЕСА_1, право на
який він отримав в порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_4, але
свідоцтво про право на спадщину не
оформив.

Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями за
законом стали позивачі по справі -
дружина померлого ОСОБА_1 та його діти
ОСОБА_2, ОСОБА_3, в рівних частках кожний,
котрі прийняли спадщину відповідно до
ч.3 ст.1268 ЦК України, шляхом постійного
проживання та реєстрацією разом з ним
за однією адресою на день відкриття
спадщини, що підтверджується
будинковою книгою на житловий будинок
та матеріалами спадкової справи №108/2014
до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5

За наведених вище обставин суд вважає,
що позовна заява підлягає задоволенню
в повному обсязі.

Керуючись постановою пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику у справах про спадкування" від
30 травня 2008 року № 7, Законом України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
ст.ст. 526, 534, 548, 549 ЦК Української РСР,
ст.ст. 15, 16, ч.1 ст.328, ст.ст. 1216-1218, 1220, 1221, ч.2
ст.1223, ст.ст. 1261, 1268, 1269, 1296 ЦК України та
ст.ст. 208, 213-215 ЦПК України, -

в и р і ш
и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/2
частину житлового будинку АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на 1/6
частину житлового будинку АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_3, право власності на 1/6
частину житлового будинку АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/6
частину житлового будинку АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення суду або
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення в разі відсутності
в судовому засіданні осіб, які брали
участь у справі під час проголошення
судового рішення.

Суддя
Н.С. Пінкевич