Провадження №2/761/8346/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 листопада 2014 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого-судді:
Кондратенко О.О.

при секретарях: Михнюк
В.М., Анісковець Г.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
" Комерційний банк " Надра "
про визнання кредитного договору
недійсним

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із заявою, в якій просила визнати
недійсним кредитний договір №
8/2006/840-К/459-Н, укладений 22.09.2006
року між ПАТ КБ " Надра " та нею ( ОСОБА_1 ).
На думку позивачки вищезазначений
кредитний договір повинен бути
визнаний недійсним на підставі ст.ст.203,
215 ЦК України, так як він суперечить
ст.ст.11, 15, 19 Закону України " Про захист
прав споживачів ".

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився; про час та місце
розгляду справи повідомлений у
встановленому законом порядку;
надіслав на адресу суду письмові
заперечення на позов та просив суд, в
задоволенні позову відмовити; по
справі зібрано достатньо матеріалів
про права та взаємовідносини сторін.

Суд, заслухав пояснення представника
позивачки, дослідив надані докази,
прийшов до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідально до звичаїв ділового
обороту або інших умов, що звичайно
ставляться.

Провіряючи обставини по справі судом
встановлено, що 22.09.2006 року між ВАТ КБ "
Надра " та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір №
8/2006/840-К/459-Н, згідно якого їй було надано
у тимчасове користування на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості та платності та цільового
характеру використання грошові кошти у
сумі 26 600, 00 доларів США, в порядку і на
умовах визначених цим договором, для
проведення розрахунків по договору
купівлі - продажу ( придбання житлового
будинку АДРЕСА_1 ), вона ж у свою чергу
зобов'язалася своєчасно повернути
отриманий кредит ( кінцевий термін
повернення кредиту 21.09.2026 року ),
сплатити відсотки за користування
кредитом на підставі відсоткової
ставки у розмірі 10 % річних і виконати
свої зобов'язання згідно з даним
договором в повному обсязі у
встановлений договором термін, а в разі
порушення зобов'язання, крім сплати
всіх нарахованих відсотків, комісій,
можливих штрафних санкцій у строк
визначений договором, сплачує пеню
( а.с.9-10 ).

ПАТ КБ " Надра " у повному обсязі були
виконані зобов'язання за кредитним
договором.

Відповідно до ч.2 ст.192 ЦК України,
іноземна валюта може
використовуватися в Україні у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Використання іноземної валюти, а також
платіжних документів в іноземній
валюті при здійсненні розрахунків на
території України за зобов'язаннями
допускається у випадках, порядку та на
умовах, встановлених законом ( ч. 3 ст.533
ЦК України ).

Сторони можуть визначити грошовий
еквівалент зобов'язання в іноземній
валюті ( ч. 2 ст. 524 ЦК України ).

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 533 ЦК
України, грошове зобов'язання має бути
виконане у гривнях.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом.

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа ( кредитодавець )
зобов'язується надати грошові кошти (
кредит ) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти ( ч.1 ст.1054
ЦК України ).

Кредитний договір підписаний
сторонами, містить детальний опис його
предмету ( умови, права та обов'язки
сторін, відповідальність сторін, строк
дії договору, врегулювання спорів та
інше ). В момент підписання кредитного
договору ОСОБА_1 отримала його
примірник.

Підписання даного кредитного договору
є свідченням факту ознайомлення,
розуміння сторонами та згоди сторін з
усіма визначеннями, умовами та змістом
договору.

Сторони в договорі можуть відступити
від положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд ( ч.3 ст.6 ЦК
України ).

Згідно ст.638 ЦК України, договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Як вбачається із вищезазначеного
кредитного договору, між позивачкою та
відповідачем було досягнуто згоди з
усіх істотних умов договору, в тому
числі щодо його предмету - надання
кредиту саме в еквіваленті - долари США,
про що свідчать підписи обох сторін у
договорі.

Крім того, не заслуговують на увагу
пояснення представника позивачки в
тім, що відповідач не повідомив
позивачку перед укладенням кредитного
договору про суттєві кредитні умови (
як в усній так і у письмові формі ), як
такі, що не ґрунтуються на вимогах
закону; відповідно до п.3.3.1. кредитного
договору № 8/2006/840-К/459-Н від 22.09.2006 року (
укладеного між позивачем та
відповідачем ) вбачається, позичальник
повертає кредит та сплачує банку
передбачені п.п.1.3.1., 1.3.2. цього договору
платежі шляхом здійснення
перерахування на рахунок НОМЕР_1,
мінімально необхідного платежу у
валюті кредиту; п.3.3.2 щомісячна сума
мінімально необхідного платежу
складає 334, 83 доларів США.

Даним договором чітко визначені
зобов'язання сторін, як то отримана
сума кредиту ( п.1.1. ), а також відсоткова
ставка за користування кредитними
коштами ( 10 % відсотків річних
).

Підписавши вищезазначений кредитний
договір позивачка у повному обсязі
погодилася з його умовами, в тому числі
і істотними.

Під час розгляду справи судом
достовірно встановлено, що перед
укладенням спірного кредитного
договору позивачка була ознайомлена з
умовами кредитування, про що свідчать
її підписи на даних умовах, їй були
роз'яснені можливі валютні ризики.

Таким чином, при укладенні
вищезазначеного кредитного договору в
іноземній валюті ( долар США ) та беручи
на себе певні обов'язки щодо погашення
цього кредиту саме в доларах США,
сторони за договором ( перш за все
ОСОБА_1 ) повинні були усвідомлювати, що
курс національної валюти України -
гривні до долара США не є незмінним, та
те, що зміна цього курсу можливо
настане, а тому сторони повинні були
передбачити та врахувати підвищення
валютного ризику за цими договорами.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень,
тобто обов'язок доказування покладений
на сторони ( ч.1 ст.60 ЦПК України ).

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною ( сторонами ) вимог,
які встановлені ч.1 ст.203 ЦК України.

Частиною 1 ст.203 ЦК України визначено, що
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Отже, позивачкою не доведено та не
надано доказів, не було їх встановлено
і під час розгляду справи в суді, які б
стали підставою для визнання правочину
( кредитного договору ) недійсним.

Зміст вищезазначеного кредитного
договору не суперечить ЦК України,
іншим актам цивільного законодавства,
а також моральним засадам суспільства,
а тому в силу ч.1 ст.215 ЦК України, не
підлягає визнанню недійсним.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що заявлені позовні вимоги є
безпідставними, і такими, що не
ґрунтуються на вимогах закону, а тому
відсутні правові підстави для
задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись
ст.526, 638, 1054 ЦК України, ст.
ст. 10, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства "
Комерційний банк " Надра " про визнання
кредитного договору недійсним
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: