Справа № 249/5091/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 січня 2014 р.
м.Шахтарськ

Шахтарський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого-судді
Нестеренко Є. В.

при секретарі
Куликовій М. А.

За участю:

представника позивачів ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Шахтарськ
цивільну справу за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Приватного
акціонерного товариства "Страхова
група "ТАС" про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди ,-

В С Т А Н О
В И В :

22 серпня 2013 року позивач ОСОБА_3
звернулась з позовом до суду про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, в подальшому 14.01.2014
року змінила позовні вимоги
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
загибла її мати ОСОБА_6. Відповідач
керуючи транспортним засобом скоїв
наїзд та смертельно травмував ОСОБА_6
Вироком Шахтарського міськрайонного
суду від 19.04.2012 року ОСОБА_2 визнаний
винним у скоєнні злочину передбаченого
ч. 2 ст. 286 КК України. Фактичною
підставою для звернення до суду є
поведінка відповідач. По мінуванню
більше року з часу трагічних подій
відповідач жодного разу за власної
ініціативи не вийшов на зв'язок з
потерпілою стороною та не
запропонував відшкодувати шкоду. На
прикінці лютого 2013 року відповідач
категорично заявив, що з нього ніхто
нічого не отримає. У зв'язку з цим
позивачка і звернулась до суду.
Цивільна відповідальність відповідача
ОСОБА_2 була застрахована відповідачем
ПАТ "Страхова група "ТАС". Позивач
просить суд стягнути з ОСОБА_2 на
відшкодування моральної шкоди 250000 грн.
, а з ПАТ "Страхова група "ТАС" стягнути
на відшкодування моральної шкоди 50000
грн.

22 серпня 2013 року позивач ОСОБА_3
звернулась з позовом до суду про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, в подальшому 14.01.2014
року змінила позовні вимоги
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
загибла її мати ОСОБА_6. Відповідач
керуючи транспортним засобом скоїв
наїзд та смертельно травмував ОСОБА_6
Вироком Шахтарського міськрайонного
суду від 19.04.2012 року ОСОБА_2 визнаний
винним у скоєнні злочину передбаченого
ч. 2 ст. 286 КК України. Фактичною
підставою для звернення до суду є
поведінка відповідач. По мінуванню
більше року з часу трагічних подій
відповідач жодного разу за власної
ініціативи не вийшов на зв'язок з
потерпілою стороною та не
запропонував відшкодувати шкоду. На
прикінці лютого 2013 року відповідач
категорично заявив, що з нього ніхто
нічого не отримає. У зв'язку з цим
позивачка і звернулась до суду.
Цивільна відповідальність відповідача
ОСОБА_2 була застрахована відповідачем
ПАТ "Страхова група "ТАС". Позивач
просить суд стягнути з ОСОБА_2 на
відшкодування матеріальної шкоди 8000
грн., моральної шкоди 250000 грн. , а з ПАТ
"Страхова група "ТАС" стягнути на
відшкодування матеріальної шкоди 23970
грн., моральної шкоди 26030 грн.

У судовому засіданні представник
позивачів підтримав заявлені позовні
вимоги, додатково пояснив, що моральна
шкода спричинена діями відповідача
після загибелі їх матері, а саме
відмовою від відшкодування шкоди.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, додатково
пояснив, що цивільна відповідальність
була застрахована в ПАТ "Страхова група
"ТАС". Він надав ПАТ "Страхова група "ТАС"
всі необхідні документи для виплати
страхового відшкодування позивачам.

Представник відповідача ПАТ "Страхова
група "ТАС" у судове засідання не
з*явився, подав письмові заперечення та
заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, судом
фактично встановлено.

06.02.2012 року о 18 год. 05 хв.
сталася дорожньо-транспортна пригода в
результаті якої загинула ОСОБА_6.
ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні
злочину передбаченого ст. 286 ч. 3 КК
України , тобто необережне порушення
правил дорожнього руху при керуванні
транспортним засобом, що знаходяться в
причинному зв'язку з наслідками у
вигляді смерті потерпілої. Ці
обставини встановлені вироком
Шахтарського міськрайонного суду від
19.04.2012 року, який набрав законної
чинності 04.05.2012 року.

Відповідно до свідоцтва про
народження ОСОБА_3 НОМЕР_1 її матір*ю є
ОСОБА_6.

Відповідно до свідоцтва про
народження ОСОБА_4 НОМЕР_2 її матір*ю є
ОСОБА_6.

Згідно довідки управління
житлово-комунального господарства
Шахтарської міської ради від 13.11.2013
року, на час смерті ОСОБА_6 склад сім*ї
складався з доньок ОСОБА_4, ОСОБА_3 та
чоловіка ОСОБА_8

Приватне акціонерне товариство
"Страхова група ТАС", уклало поліс
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АА/7929412 від
11.11.2011 року з ОСОБА_9 - власником
транспортного засобу, яким 06.02.2012 року
керував ОСОБА_2

07.06.2012 року ОСОБА_4 до Приватного
акціонерного товариства "Страхова
група ТАС" була подана заява про
страхову подію.

11.02.2013 року було складено страховий
акт про відмову у страховій виплаті.

Ст. 1194 ЦК України передбачено, що
особа яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових
інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхова сума - це грошова
сума, у межах якої страховик
зобов'язаний здійснити виплату
страхового відшкодування відповідно
до умов договору страхування. Розмір
страхової суми за шкоду, заподіяну
майну потерпілих, становить 50 тисяч
гривень на одного потерпілого. У разі
якщо загальний розмір шкоди за одним
страховим випадком перевищує
п'ятикратну страхову суму,
відшкодування кожному потерпілому
пропорційно зменшується. Розмір
страхової суми за шкоду, заподіяну
життю та здоров'ю потерпілих,
становить 100 тисяч гривень на одного
потерпілого. Страхові виплати за
договорами обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
обмежуються страховими сумами, які
діяли на дату укладення договору та
зазначені в договорі страхування.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" відшкодуванню підлягає шкода,
заподіяна життю та здоров'ю
потерпілого. Шкодою, заподіяною життю
та здоров'ю потерпілого внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, є:

шкода, пов'язана з лікуванням
потерпілого;

шкода, пов'язана з тимчасовою
втратою працездатності

потерпілим;

шкода, пов'язана із стійкою
втратою працездатності

потерпілим;

моральна шкода, що полягає у
фізичному болю та стражданнях,

яких потерпілий - фізична особа зазнав
у зв'язку з каліцтвом або

іншим ушкодженням здоров'я;

шкода, пов'язана із смертю
потерпілого.

Відповідно до ст. 32 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" відповідно до цього Закону
страховик або МТСБУ не відшкодовує:
шкоду, заподіяну при експлуатації
забезпеченого транспортного засобу,
але за спричинення якої не виникає
цивільно-правової відповідальності
відповідно до закону; шкоду, заподіяну
забезпеченому транспортному засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду; шкоду, заподіяну життю та
здоров'ю пасажирів, які знаходилися у
забезпеченому транспортному засобі,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, та які є застрахованими
відповідно до пункту 6 статті 7
Закону України "Про страхування" ;
шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося
у забезпеченому транспортному засобі,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду; шкоду, заподіяну при
використанні забезпеченого
транспортного засобу під час
тренувальної поїздки чи для участі в
офіційних змаганнях; шкоду, яка прямо
чи опосередковано викликана чи якій
сприяли іонізуюча радіація,
викликане довільним ядерним паливом
радіоактивне отруєння, радіоактивна,
токсична, вибухова чи в іншому
відношенні небезпечна властивість
довільної вибухової ядерної сполуки
чи її ядерного компонента; шкоду,
пов'язану із втратою товарної
вартості транспортного засобу шкоду,
заподіяну пошкодженням або знищенням
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди антикварних речей, виробів
з коштовних металів, коштовного та
напівкоштовного каміння, біжутерії,
предметів релігійного культу,
картин, рукописів, грошових знаків,
цінних паперів, різного роду
документів, філателістичних,
нумізматичних та інших колекцій; шкоду,
заподіяну в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, якщо
вона відбулася внаслідок масових
заворушень і групових порушень
громадського порядку, військових
конфліктів, терористичних актів,
стихійного лиха, вибуху боєприпасів,
пожежі транспортного засобу, не
пов'язаної з цією пригодою; шкоду,
заподіяну життю та здоров'ю водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду.

За таких підстав суд приходить до
висновку про правомірність вимог
позивачів про відшкодування шкоди до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова група ТАС" в межах страхового
ліміту.

Згідно ст. 979 ЦК України та Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" право на одержання
передбаченої договором страхової
виплати має потерпілий, який є
вигодонабувачем за договором
страхування. У разі смерті потерпілого
особи, які взяли на себе витрати з його
поховання, мають право на
відшкодування таких витрат (п. 27.1 ст. 27
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів"). При цьому під
витратами на поховання маються на
увазі витрати на забезпечення
комплексу заходів та обов'язкових дій,
які здійснюються з моменту смерті
людини до поміщення труни з тілом у
могилу, облаштування та утримання
місця поховання відповідно до звичаїв
та традицій, що не суперечать
законодавству. Крім того статтею 2
Закону України "Про поховання та
похоронну справу", церемонія поминання
також не відноситься до поховання.

Понесені на організацію поминального
обіду затрати не відносяться до витрат
з поховання, які відповідно до Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" відшкодовує страховик.

Таким чином з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача ОСОБА_4 підлягає
стягненню витрати на організацію
поминального обіду у сумі 3000 грн.,
враховуючи , що ОСОБА_2 добровільно
відшкодував витрати на поховання в
сумі 5000 грн.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода,
завдана фізичній особі
відшкодовується незалежно від вини
особи, яка її завдала якщо шкоди
завдано внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях,
яких фізична особа

зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у

зв'язку з протиправною поведінкою щодо
неї самої, членів її сім'ї

чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у

зв'язку із знищенням чи пошкодженням її
майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також

ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Таким чином позивачі не довели
спричинення ним моральної шкоди.
Позивачі пов'язують спричинення
моральної шкоди з діями відповідача
ОСОБА_2 щодо змови зі страховиком про
несплату страхового відшкодування, а
не з душевними стражданнями, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо членів
її сім'ї.

З відповідача ,Приватного
акціонерного товариства "Страхова
група "ТАС" відповідно до ст. 88 ЦПК
України слід стягнути судовий збірна
користь держави у сумі 584,20 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 611, 1167, 1187,
1193, 1194 ЦК України, ст. ст. 9, 22 ЗУ "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", Постановою Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки", ст. ст. 10, 60, 88,
208, 209, 215, 218, 292 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, Приватного акціонерного
товариства "Страхова група "ТАС" про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова група "ТАС" на
користь ОСОБА_3 на відшкодування
моральної шкоди 30000 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова група "ТАС" на
користь ОСОБА_4 на відшкодування
моральної шкоди 26030 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова група "ТАС" на
користь ОСОБА_4 на відшкодування
матеріальної шкоди 23970 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на
відшкодування матеріальної шкоди
(витрати на поминальний обід) 3000 грн.

В інший частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова група "ТАС" на
користь держави судовий збір у сумі 584
грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його оголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий