Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/3308/14
Головуючий у 1-й інстанції: Міщенко Т.М.
Суддя-доповідач: Кочеткової І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого Кочеткової І.В.,

Суддів Маловічко С.В.,

Воробйової І.А.,

При секретарі: Книш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного Акціонерного Товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 28 травня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ПАТ «Дельта Банк»
звернулося до суду із вищевказаним
позовом, в обґрунтування якого
зазначало, що на підставі договорів про
передачу активів та кредитних
зобов'язань від 30 червня і 2 липня 2010
року товариство набуло право вимоги за
кредитним договором № 371-04/К-07 від 25
червня 2007 р., укладеним між ТОВ «
Український промисловий банк» та
ОСОБА_3, за яким останньому було надано
кредит в сумі 35 000 доларів США під 14,5%
річних зі строком повернення до 24
червня 2012 року шляхом внесення
щомісячних платежів у відповідності до
графіку погашення заборгованості.
Кредитні зобов'язання позичальника
забезпечені порукою ОСОБА_4, про що 25
червня 2007 року був укладений
відповідний договір поруки.

Посилаючись на те, що позичальник свої
зобов'язання за кредитним договором не
виконав, внаслідок чого станом на 03
вересня 2013 р. заборгованість за
кредитом становить 401 621,55 грн., із яких
тіло кредиту - 251 751,68 грн., відсотки - 149
869,87 грн., просив про задоволення
позову.

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 28 травня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» заборгованість по
кредитному договору в сумі 364 847,27 грн., а
також 3 441 грн. компенсації судових
витрат. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування
судового рішення і ухвалення нового
про відмову у позові ОСОБА_3 зазначає
про недоведеність позивачем свого
права вимоги, неналежне повідомлення
позичальника про заміну кредитора,
пропуск останнім строку позовної
давності.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив із того, що
відповідач належним чином не виконував
умови кредитного договору, тому
позивач має право на повернення
кредиту з урахуванням відсотків в
межах строку позовної давності.

Судом встановлено, що 25 червня 2007 року
між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк» (далі - Банк) та
ОСОБА_3 було укладено кредитний договір
№ 371-04/К-07, згідно з умовами якого банк
надав відповідачу кредит у розмірі 35 000
доларів США для споживчих цілей, а
останній зобов'язався повернути кредит
у строк до 24 червня 2012 року, сплатити
відсотки за користування ним у розмірі
14,2 % річних від непогашеної суми
кредиту, разову комісію у розмірі 0,3 %
від початкової суми кредиту.
Повернення кредиту здійснюється у
відповідності до графіка зменшення
ліміту кредитування (повернення
заборгованості за кредитом, який є
невід'ємною частиною договору (а.с.5-14).

Кредитні зобов'язання ОСОБА_3
забезпечені порукою ОСОБА_4, яка
зобов'язалася перед Банком відповідати
як солідарний боржник, про що 25 червня
2007 року був укладений відповідний
договір поруки (а.с.15).

30 червня 2010 року між Публічним
акціонерним товариством «Дельта Банк»,
ТОВ «Український промисловий банк» та
Національним Банком України був
укладений договір був укладений
договір про передачу Активів та
Кредитних зобов'язань Укрпромбанку на
користь Дельта Банку, яким
передбачався порядок переведення на
користь Дельта Банку боргу за
кредитними зобов'язаннями
Укрпромбанку перед Національним
банком; передачі активів Укрпромбанку,
а також відступлення права вимоги, які
входять до складу активів Укпромбанку
на користь Дельта Банку; передачі прав
вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами, тощо
(а.с.22-26).

На виконання вказаного тристороннього
договору 2 липня 2010 року ПАТ «Дельта
Банк» та ТОВ «Український промисловий
банк» уклали договір про передачу
активів «Укрпромбанку», за умовами
останній відступив ПАТ «Дельта Банк»
права вимоги боргів за кредитними і
забезпечувальними договорами,
наведених у додатку №1 до договору. За
вказаним договором було відступлено і
право вимоги за кредитним договором
від 25 чрвня 2007 року №371-04/К- 07. 6 серпня 2010
року Пат «Дельта Банк» і ТОВ
«Український промисловий Банк» склали
акт приймання передачі кредитних
договорів, договорів поруки, договорів
застави (а.с. 86-94, 95, 126).

Згідно зі ст. ст.526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Обґрунтовуючи позов, ПАТ «Дельта банк»
посилалось на те, що ОСОБА_3
зобов'язання за вказаним кредитним
договором належним чином не виконував,
внаслідок чого станом на станом на 03
вересня 2013 р. заборгованість за
кредитом становить 401 621,55 грн., із яких
тіло кредиту - 251 751,68 грн., відсотки - 149
869,87 грн., яку позивач просив стягнути на
свою користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що
до нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до вимог ст.517 України
первісний кредитор у зобов'язанні
повинен передати новому кредиторові
документи, які засвідчують права, що
передаються, та інформацію, яка є
важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого
обов'язку новому кредиторові до
надання боржникові доказів переходу до
нового кредитора прав у зобов'язанні.

Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник
має право висувати проти вимоги нового
кредитора у зобов'язанні заперечення,
які він мав проти первісного кредитора
на момент одержання письмового
повідомлення про заміну кредитора.

Таким чином, наслідками неповідомлення
боржника є відповідальність нового
кредитора за ризик настання
несприятливих для нього наслідків і
визнання виконання боржником
зобов'язання первинному кредитору
належним.

Відповідно до п. 3.8.1 договору про
передачу активів сторони зобов'язані
письмово повідомити боржників про
передачу Укрпромбанком Дельта Банку
відповідних активів шляхом
направлення їм спільного повідомлення
за формою, узгодженою сторонами в
письмовій формі впродовж п'яти робочих
днів з дати пердачі відповідних прав
вимоги . Повідомлення направляються
рекомендованими листами з
повідомленням про вручення цінними
листами з описом вкладення.

Із матеріалів справи вбачається, що 04
листопада 2011 року ПАТ «Дельта Банк» на
адресу відповідачів було надіслано
повідомлення про відступлення права
вимоги боргу ТОВ « Український
промисловий Банк» на підставі договору
про передачу активів від 30.06.2010 року та
про необхідність дострокового
повернення кредиту новому кредитору
за відповідними платіжними
реквізитами (а. с. 82).

Докази отримання позичальником цього
повідомлення у справі відсутні.

При цьому неповідомлення боржника про
заміну кредитора не тягне за собою
відмову у позові новому кредитору, а
може впливати на визначення розміру
боргу перед новим кредитором у випадку
проведення виконання попередньому або
ж свідчити про прострочення кредитора
(ст. ст. 516, 613 ЦК України). Тобто факт
неповідомлення боржника про уступку
права вимоги новому кредитору за умови
невиконання боржником грошового
зобов'язання у повному обсязі не є
підставою для звільнення боржника від
виконання зобов'язань взагалі.

Оскільки ОСОБА_3 зобов'язань за
кредитним договором не виконував не
лише перед позивачем, а й перед новим
кредитором, то, правильно встановивши
фактичні обставини справи, суд першої
інстанції дав належну оцінку доказам
та дійшов обґрунтованого висновку про
часткову підставність позову в межах
трирічного строку позовної давності.

Посилання апелянта на недоведеність
позивачем свого права вимоги
безпідставні, оскільки факт уступки
права вимоги підтверджується, копією
відповідного договору, нотаріально
посвідченим витягом із договору
уступки права вимоги від 02.07.2010 року і
витягом із акту приймання-передачі від
6 серпня 2010 року (а.с.86-95, 126).

Доводи апелянта про пропуск позивачем
строку позовної давності безпідставні.
При визначенні розміру заборгованості
суд першої інстанції врахував правову
позицію Верховного Суду України від 6
листопада 2013 року щодо обчислення
позовної давності окремо по кожному
щомісячному простроченому платежу.

Доводи апелянта про те, що перебіг
строку позовної давності починається з
вересня 2009 року - дати направлення
«Укрпромбанком» вимоги про дострокове
повне виконання зобов'язання
безпідставні, оскільки умовами
кредитного договору передбачений
графік погашення кредиту і кінцевий
строк виконання грошового зобов'язання
25 червня 2012 року. За змістом ч.2 ст.1050 ЦК
України пред'явлення вимогами про
дострокове повернення кредиту у
випадку порушення позичальником
графіку його погашення це право, а не
обов'язок кредитора. Невиконання
боржником досудової вимоги кредитора
про дострокове повернення кредиту не
позбавляє Банк права звернутися до
суду з відповідним позовом і не є
перешкодою для задоволення позову в
межах строку позовної давності. Крім
того, як вбачається із матеріалів
справи, після отримання відповідної
вимоги боржник у жовтні 2009 року визнав
борг і просив Банк провести
взаємозалік з його внесками на
депозитних рахунках Банку (а.с. 79).

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги про неправильне
застосування норм матеріального і
порушення норм процесуального права
безпідставні.

Керуючись ст. ст.307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 28 травня 2014 року по цій
справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: