УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Врадіївського районного суду
Миколаївської області від 18 вересня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 27 листопада
2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою та
відновлення її меж,

в с т а н о в и в :

Рішенням Врадіївського районного суду
Миколаївської області від 18
вересня 2013 року позов ОСОБА_3
задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3
перешкоди у здійсненні права власності
земельною ділянкою площею 0,15 га,
розташованою по АДРЕСА_1,
НОМЕР_1 у смт Криве Озеро Миколаївської
області, а також у відновленні межових
знаків та споруди забору між суміжними
земельними ділянки по АДРЕСА_1, НОМЕР_1
та по АДРЕСА_1, НОМЕР_2 в смт Криве Озеро
Миколаївської області відповідно до
кадастрового плану від 27 січня 2011 року
земельної ділянки із кадастровим
номером :06:073:009.

Ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 27 листопада
2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилено, рішення Врадіївського
районного суду Миколаївської області
від 18 вересня 2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про задоволення позовних
вимог, правильно встановили характер
правовідносин сторін у справі та
застосували до цих правовідносин норми
матеріального права, які їх регулюють,
вирішили спір з урахуванням меж
заявлених позовних вимог, виходячи з
конкретних обставин справи, на
підставі наданих сторонами доказів та
з дотриманням норм процесуального
права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами при розгляді
справи були допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Врадіївського районного суду
Миколаївської області від 18 вересня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Миколаївської області від 27 листопада
2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою та
відновлення її меж, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і
кримінальних справ
Л.М. Мазур