Справа № 219/1766/2014-ц
Артемівський міськрайонний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2014 року

Артемівський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого судді Воробйової І.В.

при секретарі Бібік Н.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Артемівську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення коштів -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення коштів у розмірі
8190 грн. і в судовому засіданні,
підтримавши свої позовні вимоги
зазначив, що 23 вересня 2013 року він
домовився з відповідачем ОСОБА_3 про
придбання належної останньому на праві
приватної власності однокімнатної
квартири АДРЕСА_1. У якості виконання
намірів досягнутої домовленості щодо
придбання квартири він передав ОСОБА_3
грошові кошти у сумі 8190 грн., як
попередню оплату, що підтверджується
розпискою від 23.09.2013 року, написаною
власноруч ОСОБА_3 4 жовтня 2013 р.
відповідач за домовленістю з ним уклав
з його дочкою - ОСОБА_5 нотаріально
посвідчений договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1. Зазначив, що гроші за
квартиру у розмірі 8000 доларів США, що за
курсом дорівнювало 65520 грн., це його
власні кошти, і він особисто
передавав відповідачу гроші у
вказаній сумі в день укладання
договору в приміщенні нотаріальної
контори. Не заперечує, що в договорі
купівлі-продажу квартири зазначено
інше, а саме: в п.3 зазначено, що
договір купівлі-продажу було вчинено
за 41000 грн., і що ОСОБА_3, як продавець,
одержав гроші від доньки до підписання
цього договору. Для підтвердження
отримання коштів за продаж квартири
відповідач власноруч в приміщенні
нотаріальної контори написав розписку,
яку передав донці. Але при передачі ним
грошей відповідачу не була врахована
сума, яку отримав відповідач 23.09.2013 р. в
якості попередньої плати у розмірі 8190
грн. В кінці грудня 2013 року він
звернувся до ОСОБА_3 з проханням
повернути йому суму отриманої ним
попередньої плати у розмірі 8190 грн.,
але ОСОБА_6 відмовився повернути гроші.
Відмова відповідача повернути йому
отриману від нього суму попередньої
оплати в розмірі 8100 грн., яка перевищує
договірну ціну за продаж квартири,
порушує його права та законні інтереси.
Посилаючись на норми ст.526 ЦК України та
керуючись ст.3 ЦПК України просив суд
постановити рішення, яким стягнути з
відповідача ОСОБА_3 на його користь 8190
грн.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов підтримав та просив
його задовольнити з підстав,
зазначених в позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов не визнав у повному
позові і пояснив, що дійсно, 23 вересня
2013 року він з позивачем ОСОБА_1 усно
домовилися щодо купівлі продажу
квартири, яка належала йому на праві
власності за адресою: АДРЕСА_1. При
цьому вони обоє дійшли згоди, що
вартість квартири буде становити 9000
доларів США і саме цю суму має сплатити
покупець незалежно від її оціночної
вартості. Питання про те, що покупцем
квартири має бути донька позивача,
ОСОБА_5, не обговорювалось. На
підтвердження намірів щодо купівлі
квартири позивач передав йому грошові
кошти у розмірі 8190 грн., які на той час
дорівнювали за курсом 1000 доларів США.
Вказана сума була передоплатою, про що
й було вказано у розписці, а іншу суму,
яка мала становити 8000 доларів США,
покупець мав передати йому в день
укладання договору купівлі-продажу
квартири. Договір купівлі-продажу було
укладено 4.10.2014 року в державній
нотаріальній конторі. До початку
укладання договору, а саме в день його
укладання позивач йому повідомив, що
покупцем квартири буде його донька.
Вперше з донькою позивача він
зустрівся тільки у нотаріуса. Гроші за
квартиру у розмірі 8000 доларів США, що за
курсом дорівнювало 65520 грн. йому
передавав саме позивач в день
укладання договору в приміщенні
нотаріальної контори. З урахуванням
раніше сплаченої позивачем у якості
передоплати суми коштів у розмірі 8190
грн. загальна сума якраз і становила 9000
доларів США. Після отримання
остаточної суми коштів він дійсно
власноручно написав розписку про
отримання ним 65520 грн. і зазначив, що
претензій матеріального характеру до
покупця не має. Після цього десь у січні
2014 року позивач запропонував
зустрітися і при зустрічі заявив, що
він переплатив йому 1000 доларів США і
просив повернути йому 8190 грн., але він
відмовився повертати йому вказану суму
грошей, так як він отримав за продану
квартиру гроші у визначений
домовленістю розмірі. Просив суд
відмовити позивачу у задоволенні його
позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 в
судовому засіданні просив суд
відмовити позивачу у задоволенні його
позовних вимог у повному обсязі, так як
вимоги позивача є безпідставними та
необґрунтованими.

Допитана у судовому засіданні у якості
свідка ОСОБА_5 пояснила, що вона є
рідною донькою ОСОБА_1 Підтвердила, що
дійсно 4 жовтня 2013 року вона уклала з
відповідачем ОСОБА_3 договір
купівлі-продажу квартири за адресою:
АДРЕСА_1. Питанням про купівлю квартири,
яка належала відповідачу, займався її
батько. Квартира була куплена виключно
за гроші батька, який вирішив для неї
зробити сюрприз. З відповідачем вона не
була знайома і вперше побачила його
тільки у нотаріальній конторі під час
укладання договору. Від батька їй було
відомо, що загальна вартість квартири
становить 8000 доларів США. До підписання
договору батько повідомив, що він вніс
продавцю передоплату у розмірі 1000
доларів США. Остаточна сума коштів
передавалась батьком безпосередньо у
нотаріуса. Вона особисто гроші не
передавала. Відповідач написав
розписку про отримання коштів Через
деякий час батько повідомив їй, що він
переплатив відповідачу 1000 доларів,
оскільки при остаточному розрахунку не
була врахована сума передоплати.

Заслухавши доводи та пояснення сторін,
допитавши свідка, дослідивши матеріали
справи, суд встановив наступне.

Зі змісту розписки від 23.09.2013 р.
вбачається, що ОСОБА_3 отримав від
ОСОБА_1 передоплату у сумі 8190 грн. у
якості завдатку за купівлю квартири по
АДРЕСА_1 (однокімнатної) (а.с.3).

У розписці від 04 жовтня 2013 року
вказується, що ОСОБА_3 отримав від
ОСОБА_5 за продану ним квартиру,
розташовану за адресою АДРЕСА_1 гроші у
сумі 65520 грн., що становить на 4 жовтня 2013
року за комерційним курсом нац..банку
України еквівалент 8 тис. доларів США.
Матеріальних претензій до ОСОБА_5 не
має. (а.с.4).

Зі змісту договору купівлі-продажу
квартири від 04 жовтня 2013 року
вбачається, що продавець ОСОБА_3 продав,
а покупець ОСОБА_5 купила квартиру
АДРЕСА_1.

Аналіз наведених доказів дає
підстави для висновку про те, що дійсно
між позивачем ОСОБА_1, та відповідачем
ОСОБА_3 у вересні 2013 року була досягнута
попередня домовленість щодо
купівлі-продажу вказаної квартири, що
підтверджується розпискою від 23
вересня 2013 року, в якій з метою укласти
у подальшому договір купівлі-продажу
позивач передав відповідачу гроші у
розмірі 8190 грн., що станом на той час
дійсно дорівнювало за курсом 1000 дол.
США. Цю суму вони визначили як завдаток

Частиною 1 ст. 570 ЦК України
встановлено, що завдатком є грошова
сума або рухоме майно, що видається
кредиторові боржником у рахунок
належних з нього за договором платежів,
на підтвердження зобов'язання і на
забезпечення його виконання.

Таким чином, внесення завдатку як
способу забезпечення виконання
зобов'язання може мати місце лише у
випадку наявності зобов'язання, тобто
укладеного між сторонами договору,
яким визначено предмет та істотні
умови.

Однак оскільки за ч. 1 ст. 635 ЦК України
попередній договір укладається у
формі, встановленій для основного
договору, тобто при купівлі-продажу
нерухомого майна це письмова форма, яка
потребує нотаріального посвідчення та
державної реєстрації, (ст. 657 ЦК
України), розписку не можна вважати
попереднім договором. Законодавець
встановив, що в такому випадку
передані кошти є авансом (ч.2ст.570 ЦК
України).

На відміну від завдатку, аванс - це
лише спосіб платежу. Він не виконує
забезпечувальної функції, а виконує
функцію попередньої оплати.

З урахування наведеного суд приходить
до висновку, що сума грошових коштів у
розмірі 8190 грн., яку позивач (покупець),
передав відповідачу ( продавцю), 23
вересня 2013 року і тепер вимагає її
повернення, є попередньою оплатою
(авансом) за товар - однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1.

Питання щодо повернення попередньої
оплати товару врегульовано ст. 693 ЦК
України, частиною другою якої
передбачено, що якщо продавець, який
одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення попередньої оплати.

Таким чином, покупець має право
вимагати попередньої оплати товару
лише у випадку невиконання покупцем
обов'язку передати товар.

Між тим, як встановлено судом і
сторонами не заперечується,
відповідач, як продавець, не допустив
порушення свого обов'язку і 04 жовтня 2013
року передав товар, уклавши договір
купівлі-продажу своєї квартири, тобто
передав товар, за який отримав
попередню оплату.

Та обставина, що договір
купівлі-продажу квартири було укладено
з донькою позивача, не має правового
значення у вирішенні питання щодо
можливості повернення попередньої
оплати, оскільки, як встановлено у
судовому засіданні і сторонами це не
заперечується, що фактично квартиру
було придбано саме за гроші позивача і
саме він передавав гроші відповідачу
за квартиру і у якості попередньої
оплати, і як остаточну суму.

Вказана обставина могла б мати
значення, але за інших правовідносин,
зокрема щодо оспорювання договору
купівлі продажу квартири. Проте таких
вимог не заявлено, а суд відповідно до
положень статей 10 і 11 ЦПК України
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позивачем вимог та
зазначених і доведених ним обставин.

Доводи позивача про те, що він
переплатив гроші за квартиру з
посиланням на те, що вони домовились з
відповідачем про те, що квартира буде
продана за 8000 доларів США , а він з
урахуванням попередньої оплати
сплатив 9000 доларів США, судом не
приймаються до уваги і не можуть бути
підставою для задоволення позову з
огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.632 ЦК України ціна
у договорі встановлюється за
домовленістю сторін. Це значить, що
Цивільний кодекс досить ліберальний до
визначення ціни в договорі

Таким чином, сторони у даному випадку
мали певну самостійність та вільне
волевиявлення щодо домовленості про
ціну квартири до укладання договору.

Згідно частин другої та третьої ст.632
ЦК зміна ціни після укладання договору
допускається лише у випадках і на
умовах, встановлених договором або
законом. Зміна ціни в договорі після
його виконання не допускається

Як стверджує позивач вони домовились
з відповідачем, що ціна квартири
становить 8000 доларів США, а відповідач,
заперечуючи проти цього, зазначає, що
вони домовились про ціну у 9000 доларів
США і саме таку суму він отримав від
позивача.

Таким чином, фактично між сторонами
виник спір щодо ціни за квартиру, яка
була придбана у відповідача.

Згідно частин другої та третьої ст. 632
ЦК зміна ціни після укладання договору
допускається лише у випадках і на
умовах, встановлених договором або
законом. Зміна ціни в договорі після
його виконання не допускається

У даному випадку договір
купівлі-продажу повністю виконаний і
за таких обставин зміна ціни не
допускається.

Крім того, суд вважає, що позивач не
довів свого позову щодо переплаченої
ним суми за квартиру, оскільки ніяких
об'єктивних доказів з цього приводу
суду надано не було, а доводи
відповідача про те, що домовленість між
ними була саме про ціну за квартиру у
9000 доларів США, не спростовані.

Крім того, згідно з п.3 договору
купівлі - продажу квартири від 04.10.2013
року договору продаж вчинено за суму
41000 грн., які ОСОБА_6 одержав до
підписання договору.

У п.4 договору вказується, що оціночна
вартість квартири згідно висновку
приватного підприємства «Фірма
«Інженер» від 18.09.2013 р. становить 40388
грн., а відповідно до п.7 договору особи,
які звернулись до нотаріальної контори
за вчиненням нотаріальної
дії-посвідчення цього договору, несуть
відповідальність у разі, якщо вони
надали неправдиву інформацію щодо
будь-якого питання, пов'язаного із
вчиненням нотаріальної дії (а.с.5).

Оскільки, як встановлено у судовому
засіданні, позивач був особисто
присутнім при вчиненні нотаріальної
дії - посвідченні договору
купівлі-продажу квартири, йому була
відома ціна, вказана у договорі, за яку
куплена квартира (41000 грн.), він
усвідомлював, що сторони цього
договору надали неправдиву інформацію
щодо ціни предмету договору
купівлі-продажу.

З урахуванням наведеного суд
приходить до висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
позову.

Керуючись ст.ст. 570,635,657,632 ЦК України,
ст. 5, 6, 10, 58, 60, 79, 81, 85, 88, 107, 179, 208, 209, 213, 215
ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення коштів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через Артемівський
міськрайсуд Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя
І.В.Воробйова