Справа № 175/5453/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Шабанова А.М.,

при секретарі - Ратушній Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в сел. Ювілейне цивільну
справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа:
Красногвардійський відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, про встановлення
факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із
заявою про встановлення факту, що має
юридичне значення.

Заявниця та її представник у судовому
засіданні просили суд визнати
розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
від 17 грудня 1990 року фіктивним та
зобов'язати Красногвардійський відділ
державної реєстрації актів цивільного
стану здійснити відповідну реєстрацію
та анулювати свідоцтво про розірвання
шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 17 грудня
1990 року.

Представник заінтересованої особи
Красногвардійського відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції у судове засідання
не з'явився, відповідно до письмової
заяви начальнику відділу Сидоренко К.Г.
просив суд розглядати справу за
відсутності представника відділу та
винести рішення відповідно до вимог
чинного законодавства.

Суд, вислухавши у судовому засіданні
пояснення заявниці, її представника,
допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи, оцінивши надані
сторонами докази та наведені ними
доводи, вважає, що заява підлягає
задоволенню у повному обсязі з
наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що 24 січня 1958 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
в Жовтневому органу РАЦС м.
Дніпропетровська було укладений шлюб.

17 грудня 1990 року шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було розірваний.

Як пояснила заявниця у судовому
засіданні, від шлюбу з ОСОБА_2 є двоє
синів, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_2, які після закінчення
школи, обидва поїхали навчатися в
Ставропольське вище військове льотне
училище і після його закінчення
залишилися працювати і проживати в
Російській Федерації. Оскільки сини на
час розірвання шлюбу були вже дорослі,
тому шлюб в 1990 році, було шляхом подачі
відповідної заяви в орган РАЦС
Красногвардійського району м.
Дніпропетровська. Це було фіктивне
розірвання шлюбу, тобто зроблено не з
метою фактичного припинення шлюбних
відносин, а з метою так би мовити
страхування ризиків пов'язаних з
узаконенням нового побудованого нею
разом з ОСОБА_2 будинку за адресою:
АДРЕСА_1, та можливості не втратити
права на приватизацію квартири в якій
заявниця, на той час була прописана, за
адресою: АДРЕСА_2. У 1991 році будинок який
побудували заявниця разом ОСОБА_2
зрештою був узаконений, на будинок було
отримано Свідоцтво про право
власності, і вони відмовилися від прав
на квартиру.

Весь цей час з моменту побудування
будинку в 1989 року заявниця проживала
ОСОБА_2 в ньому, шлюбних стосунків
після 17 грудня 1990 року з ОСОБА_2 не
переривала, а ще через рік у 1992 році
повторно уклала шлюб з ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер. В результаті
оформлення прав на долю у спільній
сумісній власності подружжя після
смерті чоловіка з'ясувалося, що будинок
який заявниця побудувала з своїм
чоловіком ОСОБА_2 і відтоді майже 30
років там прожили, не може бути
оформлений на неї без встановлення
факту фіктивності розірвання між ними
шлюбу в 1990 році.

Факт того, що шлюб між заявницею та
чоловіком ОСОБА_2 був розірваний
фіктивно, а вони насправді не припиняли
подружніх стосунків, продовжували
проживати разом та вести спільне
сімейне господарство у судовому
засіданні підтвердили свідки ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

У відповідності із ст. 108 Сімейного
кодексу України, за заявою
заінтересованої особи розірвання
шлюбу здійснене відповідно до положень
ст. 106 Сімейного кодексу України, може
бути визнане судом фіктивним, якщо буде
встановлено, що жінка та чоловік
продовжували проживати однією сім'єю і
не мали наміру припинити шлюбні
відносини. На підставі рішення суду,
актовий запис про розірвання шлюбу та
Свідоцтво про розірвання шлюбу
анулюються органом державної
реєстрації актів цивільного стану.

У відповідності до ч. 2 ст. 259 ЦПК
України, рішення суду про встановлення
факту, який підлягає реєстрації в
органах державної реєстрації актів
цивільного стану або нотаріальному
посвідченню, не замінює собою
документів що видаються цими органами,
а є тільки підставою для одержання
зазначених документів

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.10 Цивільного
процесуального кодексу України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного
процесуального кодексу України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.234 Цивільного
процесуального кодексу України суд
розглядає в порядку окремого
провадження справи про: встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст.256 Цивільного
процесуального кодексу України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Заява фізичної особи про
встановлення факту, що має

юридичне значення, подається до суду за
місцем її проживання (ст. 257 ЦПК
України).

З оглядом на викладене і враховуючи ту
обставину, встановлення вище
зазначеного факту необхідне для
отримання заявницею спадкових праві
після смерті чоловіка, суд вважає за
можливе задовольнити заяву
задовольнити та визнати розірвання
шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 17 грудня
1990 року фіктивним та зобов'язавши
Красногвардійський відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
здійснити відповідну реєстрацію та
анулювати свідоцтво про розірвання
шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 17 грудня
1990 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.
cт. 3, 7, 10, 11, 60, 174, 234, 256 п.1, 294 ЦПК України,
ст. ст. 106, 108 СК України, - суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа:
Красногвардійський відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, про встановлення
факту, що має юридичне значення -
задовольнити у повному обсязі.

Визнати фіктивним розірвання шлюбу між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 17 грудня 1990 року.

Зобов'язати Красногвардійський
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції (49006 місто
Дніпропетровськ пр. Пушкіна, буд. №67)
здійснити відповідну реєстрацію та
анулювати свідоцтво про розірвання
шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 17 грудня
1990 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
А.М. Шабанов