Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 лютого 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу Дніпропетровської області у
складі: головуючого - судді Борис О.Н.,
при секретарі: Хазієвій Т.В., без
присутності осіб, які беруть участь у
справі, без здійснення фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду міста
Кривого Рогу цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості та звернення стягнення
на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Публічне акціонерне
товариство (надалі ПАТ) «Райффайзен
Банк Аваль» в особі представника
Артюшина С.В. звернувся до суду з
позовною заявою, в якій просив стягнути
з відповідача ОСОБА_3 заборгованість за
кредитним договором в сумі 247868,84 грн та
звернути стягнення на нерухоме майно
(предмет іпотеки) за Договором іпотеки
на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, що на
праві власності належить ОСОБА_4,
ОСОБА_5, шляхом продажу на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження для задоволення грошових
зобов'язань за Кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказав, що 20 червня 2008 року між
Відкритим акціонерним товариством
«Райффайзен Банк Аваль»
правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір,
відповідно до умов якого відповідач
отримав кредит в сумі 26500,00 доларів США,
строком на 120 місяців з 20.06.2008 року по
20.06.2018 року під 14,00% річних. В
забезпечення виконання зобов'язання з
повернення кредитних коштів, 20 червня
2008 року між позивачем та
іпотекодавцями ОСОБА_4, ОСОБА_5 був
укладений Договір іпотеки. Відповідно
до умов якого, в іпотеку банку було
передано нерухоме майно - двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, яка належить
іпотекодавцям на праві спільної
сумісної власності на підставі
свідоцтва про право власності на житло.
Умови кредитного договору позивачем
були виконані у повному обсязі, проте,
відповідач ОСОБА_3 взяті на себе
зобов'язання належним чином не
виконував, що призвело до
заборгованості.

У судове засідання представник
позивача по довіреності Колісниченко
Є.Ю. надав заяву про розгляд справи у
його відсутність, позовні вимоги
підтримує у повному обсязі, просить
задовольнити. Також зазначив, що проти
розгляду справи у заочному порядку не
заперечує.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у
судове засідання не з'явились, про день,
час та місце розгляду справи належним
чином були сповіщені, що знаходить
підтвердження в матеріалах справи,
причини не явки не повідомили. Суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній даних чи доказів (постановляє
заочне рішення).

Проаналізувавши обставини справи, суд
вважає, що заявлений позов підлягає
задоволенню у повному обсязі. До такого
висновку суд приходить на підставі з
наступного.

В судовому засіданні встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 214 цього Кодексу під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Відповідно до вимог ст. ст. 6, 627 ЦК
України, сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагентів та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог Цивільного Кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України,
зміст договору становлять умови,
визначені на розсуд сторін і
погодженні ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Матеріалами справи підтверджено, 20
червня 2008 року між Відкритим
акціонерним товариством «Райффайзен
Банк Аваль» правонаступником якого є
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», що
підтверджено Статутом (а.с. 33) та ОСОБА_3
був укладений Кредитний договір №
014/3665/150125/82 (а.с. 4-7). Відповідно до п. 1.1.1.
зазначеного договору, позивач
зобов'язався надати відповідачу
споживчий кредит в сумі 26500,00 доларів
США, строком на 120 місяців, тобто з 20.06.2008
року по 20.06.2018 року, під 14% річних. А
відповідач зобов'язався сплати
проценти за користування кредитом та
повернути кредит у строки відповідно
до графіку.

Вимогами статті 1054 ЦК України
закріплено, за кредитним договором
кредитодавець зобов'язується надати
грошові кошти позичальнику в розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

Як встановлено матеріалами справи та
не спростовано відповідачами, позивач
умови кредитного договору виконав у
повному обсязі, шляхом видачі ОСОБА_3
коштів в сумі 128591,25 грн., в
підтвердження зазначеного, позивачем
надано копію меморіального ордер від
20.06.2008 року (а.с. 23, 24).

З метою зменшення фінансового
навантаження на позичальника в умовах
кризових явищ в економіці України, Банк
то Позичальник досягли згоди про зміну
умов погашення (реструктуризацію)
кредиту та уклали Додаткову угоду №
014/3665/150125/82/1 від 07.05.2009 р. (а.с. 8) та
Додаткову угоду № 014/3665/150125/82/2 від 13
липня 2010 року (а.с. 12-13), за умовами яких,
було врегульовано заборгованість за
Кредитним договором, строк кредиту
збільшився на 120 календарних місяців,
дата остаточного погашення кредиту
була визначена 20.06.2028 р.

Зобов'язання повинні виконуватись
належним чином, згідно з вимогами
договору та у встановлений строк, що
передбачено ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України.
Але, ОСОБА_3 в порушення умов кредитного
договору та законодавства,
зобов'язання належним чином не
виконував, в строки передбачені
графіком погашення кредиту, кредит та
проценти за його користування не
сплачував.

Відповідно до ст. 611 ч. 1 ЦК України, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки встановлені
договором або законом. Відповідно до
ст. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливості виконання ним грошового
зобов'язання.

Пунктом 9.1 Кредитного договору та ч. 2
ст. 1050 ЦК України закріплено, що у разі
невиконання або неналежного виконання
позичальником своїх зобов'язань за
кредитним договором, позивач має право
вимагати дострокового погашення
кредиту позичальником у повному обсязі
разом зі сплатою всіх сум, належних до
сплати на дату пред'явлення вимоги,
включаючи проценти за кредитом та
штрафи.

Відповідно до п. 16.3 Кредитного договору
за прострочення виконання будь-яких
грошових зобов'язань за цим договором,
позичальник сплачує позивачу пеню в
розмірі 1% від простроченої до оплати
суми за кожен день прострочення.

Зазначені вимоги ОСОБА_3 за час
розгляду справи у суді також не
виконав. Згідно з розрахунком
заборгованості відповідача перед ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» (а.с. 25-26), з яким
суд погоджується та який узгоджується
з матеріалами справи, станом на 15
жовтня 2012 року сума заборгованість
становить усього 31010,74 доларів США, що
згідно курсу НБУ станом на день
розрахунку (15.10.2012 р. 1 дол. США = 7,9930 грн.)
складає 247868,84 гривень, яка складається
з: 26684,95 доларів США, що еквівалентно
національній валюті України - 213292,81 грн.
- непогашена сума кредиту, 2133,51 доларів
США, що еквівалентно національній
валюті України - 17053,15 грн. - несплачені
проценти, 2192,28 доларів США, що
еквівалентно національній валюті
України - 17522,89 грн. - нарахована пеня за
прострочення строку сплати кредиту та
процентів. Дані розрахунки
узгоджуються з матеріалами справи та
на їх спростування відповідачами
доказів не надано.

Враховуючи положення ст. 524 ч. 1 ЦК
України, передбачено, що зобов'язання
мають бути виражені у грошовій одиниці
України - гривні.

Таким чином, у кредит можуть бути
надані згідно діючого законодавства як
грошові одиниці України - гривні, так і
іноземна валюта, що виступатиме
предметом зобов'язання і може бути
предметом стягнення на погашення
заборгованості за кредитним договором
по рішенню суду.

Виходячи зі змісту статей 1046, 1054 ЦК
України, відповідальність за валютні
ризики лежить саме на позичальнику.

Чиною ч. 1 ст. 1056 -1 ЦК України
встановлено, що розмір процентів та
порядок їх сплати за договором
визначаються в договорі залежно від
кредитного ризику, наданого
забезпечення, попиту і пропозиції, які
склалися на кредитному ринку, строку
користування кредитом, розміру
облікової ставки та інших факторів.

Як вбачається з матеріалів справи, при
укладенні спірного договору
відповідачу були відомі усі умови
договору та не існувало ніяких інших
умов, які б примусили відповідача
прийняти ці умови.

В забезпечення виконання зобов'язань з
повернення кредитних коштів, 20 червня
2008 року між позивачем
(іпотекодержателем) та ОСОБА_4, ОСОБА_5 -
іпотекодавцями, був укладений Договір
іпотеки № 014/08/11-24/031/08, відповідно до
якого, іпотекодавці передали в іпотеку
позивачу нерухоме майно, а саме
двокімнатну квартиру № 87, що
розташована на сьомому поверсі дев'яти
поверхового житлового будинку № 8 по
вулиці Десантна в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області. Вказана
квартира на праві спільної сумісної
власності належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
свідоцтво про право власності на житло
№ Ж 165 від 21 січня 1998 року, що
підтверджено матеріалами справи (а.с.
17-22).

Відповідно до п. 5.1. Договору іпотеки, у
разі порушення основного зобов'язання,
умов кредитного договору або умов
цього договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцям та/або
позичальнику письмову вимогу про
усунення порушень. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
розпочати звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.
27), на виконання п. 5 Договору іпотеки,
позивачем на адресу мешкання
відповідачів були направленні вимоги
про дострокове погашення
заборгованості за кредитним договором,
проте вимога позивача, відповідачами
була проігнорована та залишена без
задоволення. Факт отримання
відповідачами письмових вимог
підтверджено копіями поштових
повідомлень (а.с. 28).

Статтею 572 ЦК України закріплено, що в
силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна. Іпотекою є застава
нерухомого майна (ч. 1 ст. 575 ЦК).

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до п. 3 ст. 33 та ст. 39 Закону
України «Про іпотеку» звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя. У разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки в рішенні
суду зазначаються і спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
публічних торгів або із застосуванням
процедури продажу, встановленою ч. 1 ст.
38 цього Закону, яка передбачає право
іпотекодержателя на продаж предмета
іпотеки будь-якій особі-покупцеві.

Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов`язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до Закону України «Про
акціонерні товариства» юридична особа
ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було
перейменовано на Публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль», у
зв'язку з чим 04 листопада 2009 року
проведено державну реєстрацію нової
редакції статуту та внесені відповідні
зміни до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців. ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» є правонаступником всіх прав і
обов'язків ВАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Розподіляючи судові витрати між
сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК
України та стягує солідарно з
відповідачів на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» понесені та
документально підтверджені судові
витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 60, 88, 169, 212, 214, 215,
224-226 Цивільного процесуального кодексу
України, ст.ст. 6, 11, 14-16, 509, 526, 527, 530, 610-612,
623, 625, 627-629, 1050, 1054-1055 Цивільного Кодексу
України, ст. 12, 33, 39, 40 Закону України
«Про іпотеку», суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про стягнення заборгованості та
звернення стягнення на майно -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль»
заборгованість за Кредитним договором
№ 014/3665/150125/82 від 20 червня 2008 року в сумі
247868 (двісті сорок сім тисяч вісімсот
шістдесят вісім) гривень 84 копійки,
шляхом звернення стягнення на нерухоме
майно за Договором іпотеки №
014/08/11-24/031/08 від 20.06.2008 року на
двокімнатну квартиру на сьомому
поверсі дев'ятиповерхового житлового
будинку, загальною площею 45,1 кв. м.,
житловою площею 27,40 кв. м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить на праві спільної сумісної
власності на підставі свідоцтва про
право власності на житло № Ж 165 від
21.01.1998 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_5, шляхом
продажу на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження, для
задоволення грошових зобов'язань за
Кредитним договором № 014/3665/150125/82 від
20.06.2008 року перед Публічним акціонерним
товариством «Райффайзен Банк Аваль» в
сумі 274868,84 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»
судовий збір в сумі 2478 (дві тисячі
чотириста сімдесят вісім) гривень 69
копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України. Повторне
заочне рішення позивач та відповідач
можуть оскаржити в загальному порядку,
встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржено з
загальному порядку, встановленому цим
Кодексом. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення
починається відраховуватись з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя: О. Н. Борис