У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Нагорняка В.А., Леванчука
А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Леді» про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на предмет
іпотеки, за касаційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Леді» на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 03 січня 2014 року
та рішення апеляційного суду Київської
області від 21 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2010 року ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» звернулось до суду з позовом до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ТОВ «Леді» про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Позивач посилався на те, що 27 червня 2007
року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та
ОСОБА_5 і ОСОБА_6 укладено генеральну
кредитну угоду № 010/06-11/198, згідно з якою
банком надано кредит у сумі 200 тис. дол.
США строком до 26 червня 2017 року зі
сплатою 12 % річних.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 27 червня 2007
року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та
ОСОБА_6 укладено договір поруки №
010/06-11/196/1, за умовами якого ОСОБА_6 на
добровільних засадах зобов'язалася
відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_5
та у випадку невиконання останнім
взятих на себе зобов'язань за кредитним
договором, несе солідарну
відповідальність перед позивачем у
тому ж обсязі, що і ОСОБА_5, включаючи
сплату основного боргу за кредитним
договором, нарахованих відсотків за
користування кредитом та штрафних
санкцій.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 27 липня 2007 року
між позивачем та ТОВ «Леді» було
укладено договір іпотеки, за умовами
якого в іпотеку ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» передано належне ТОВ «Леді»
нежиле приміщення загальною площею 696,9
кв. м, що розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, заставна вартість якого
визначена сторонами в сумі 3 238 000 грн.

Позичальник з лютого 2010 року належним
чином не виконував умови кредитного
договору № 010/06-11/197 від 27 червня 2007 року
в частині своєчасного повернення
кредиту та сплати нарахованих
процентів відповідно до встановленого
графіку. Загальна сума заборгованості
станом на 20 травня 2010 року за
кредитним договором становить 168 363,47
дол. США, що в гривневому еквіваленті за
курсом НБУ становить 1 334 398 грн 35 коп., з
яких: за кредитом - 163 659,93 дол. США, що в
гривневому еквіваленті за курсом НБУ
становить 1 297 119 грн 51 коп.; за
процентами - 4 494,41 дол. США, що в
гривневому еквіваленті за курсом НБУ
становить 35 621 грн 35 коп.; пеня за
порушення строків повернення кредиту -
131,21 дол. США, що в гривневому
еквіваленті за курсом НБУ становить 1 039
грн 93 коп.; пеня за несвоєчасну сплату
процентів за користування кредитом -
77,92 дол. США, що в гривневому
еквіваленті за курсом НБУ становить 617
грн 57 коп.

Позивач просив стягнути на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» солідарно з
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заборгованість за
кредитним договором № 010/06-11/197 від 27
червня 2007 року у сумі 235 869,46 дол. США, що
в гривневому еквіваленті за курсом НБУ
становить 1 885 304 грн 59 коп. У
рахунок погашення заборгованості
звернути стягнення на предмет
іпотечного договору, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
за реєстровим № 2783, за умовами якого в
іпотеку передане належне ТОВ «Леді»
нежиле приміщення загальною площею 696,9
кв. м, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, заставна вартість якого
визначена сторонами в сумі
3 238 000 грн.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
03 січня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто на користь ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» солідарно з ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 заборгованість за кредитним
договором № 010/06-11/197 від 27
червня 2007 року в сумі 235 869,46 дол. США, що
у гривневому еквіваленті за курсом НБУ
становить 1 885 304 грн 59 коп.

Звернуто стягнення на предмет
іпотечного договору від 27 червня
2007 року, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 за
реєстровим № 2783, за умовами якого в
іпотеку передане належне ТОВ «Леді»
нежиле приміщення загальною площею 696,9
кв. м, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, заставна вартість якого
визначена сторонами в сумі
3 238 000 грн.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 21 травня 2014 року рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 03 січня 2014 року
в частині звернення стягнення на
предмет іпотеки скасовано та ухвалено
в цій частині нове рішення, яким
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
а саме: нежиле приміщення загальною
площею 696,9 кв. м, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, що належить
на праві власності ТОВ «Леді» на
користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № 010/06-11/197 від
27 червня 2007 року в розмірі 235 869,46 дол.
США, що гривневому еквіваленті за
курсом НБУ становить 1 885 304 грн 59 коп.,
шляхом проведення прилюдних торгів
згідно з Законом України «Про
виконавче провадження», встановивши
початкову ціну предмета іпотеки не
нижче заставної вартість майна, що
визначена сторонами в сумі 3 238 000 грн.

В іншій частині рішення суду залишено
без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «Леді»,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
першої інстанції та рішення
апеляційного суду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
дійшов правильного висновку про
звернення стягнення на предмет іпотеки
в рахунок погашення заборгованості.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині звернення
стягнення на предмет іпотеки, суд
апеляційної інстанції правильно
виходив з того, що задовольняючи
позовні вимоги про звернення стягнення
на предмет іпотеки, судом першої
інстанції не враховано вимоги ст. 39
Закону України «Про іпотеку».

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
та з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги,
змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права при розгляді
даної справи судами попередніх
інстанцій не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Леді»
відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
03 січня 2014 року в незміненій частині
та рішення апеляційного суду Київської
області від 21 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Нагорняк В.А. Леванчук
А.О. Маляренко А.В.