Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2510/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Крімченко С. А.
Доповідач Авраменко Т. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

30.09.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючої судді:
Авраменко Т.М.

суддів: Кіселика
С.А., Суровицької Л.В.,

при
секретарі: Пономаренко А.О.

за участю сторін і їх представників

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 14 серпня 2014 року та
додаткове рішення Олександрійського
міськрайонного суду від 15 серпня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про встановлення факту
спільного проживання без реєстрації
шлюбу, визнання майна спільною
сумісною власністю та розподіл майна.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які прибули в судове засідання,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів, -

В С Т А Н
О В И Л А:

В травні 2013 року ОСОБА_3 звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання
факту спільного проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання
майна спільною сумісною власністю та
його розподіл.

Зазначав, що з серпня 2007 року почав
проживати з відповідачем однією сім'єю
без реєстрації шлюбу та вести спільне
господарство. З грудня 2012 року вони
проживають окремо. В 2010 році відповідач
придбала житловий будинок АДРЕСА_1 в
місті Олександрія Кіровоградської
області. За час спільного проживання за
спільні кошти зроблено капітальний
ремонт житлового будинку та
благоустрій подвір'я, зокрема, ремонт
даху, замінено вікна та двері,
підведено до будинку та літньої кухні
газ, влаштовано ванну кімнату. Доступу
до зазначеного домоволодіння він не
має. В будинку залишились його особисті
речі, а також в період спільного
проживання придбано меблі, побутову
техніку та інше майно, яке підлягає
поділу.

Просив встановити факт проживання
однією сім'єю з відповідачем з серпня
2007 року по грудень 2012 року, в порядку
поділу спільного майна виділити йому у
власність частину майна та стягнути на
його користь ? частину витрат,
пов'язаних з проведенням будівельних
та ремонтних робіт, а також судові
витрати.

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулась в
суд із зустрічним позовом, в якому
визнала факт спільного проживання з
відповідачем з серпня 2008 року по
грудень 2012 року, повністю визнала
вимоги щодо повернення позивачу в
натурі майна, подарованого їм у період
спільного проживання його родичами. В
позові про стягнення грошової
компенсації за будівельні та ремонтні
роботи в будинку просила відмовити,
оскільки будинок є її особистою
власністю, та запропонувала свій
варіант поділу меблів, побутової
техніки.

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 14 серпня 2014 року позов та
зустрічний позов задоволено частково.
Суд встановив факт проживання ОСОБА_3
та ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації
шлюбу з серпня 2007 року по грудень 2012
року. Зобов'язано ОСОБА_2 повернути
ОСОБА_3 належне йому майно, а саме: ліжко
з матрацом, два стільця, шифонер, килим
(палас), килимову доріжку, диван.

Визнано спільною сумісною власністю
наступне майно: тумбочка під телевізор,
холодильник, кухонний стіл, карнизи та
штори, причеп для машини, зварювальний
апарат, акумулятор, газова плита,
тумбочка та поличка для ванної кімнати,
телевізор, ноутбук, поличка для книг,
дзеркало, шафа, пральна машина.

В порядку поділу виділено ОСОБА_3
тумбочку під телевізор, холодильник,
кухонний стіл, карнизи та штори, причеп
для машини, зварювальний апарат,
акумулятор, всього майна на 7670 грн., а
ОСОБА_2 газову плиту, тумбочку та
поличку для ванної кімнати, телевізор,
ноутбук, поличку для книг, дзеркало,
шафу, пральну машину, всього майна на
10950 грн. Стягнуто з відповідача на
користь позивача 3280 грн. за
переотриману частку в майні.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 ?
частину вартості проведених
будівельних робіт в будинку АДРЕСА_1 в
м. Олександрії Кіровоградської області
в сумі 49967 грн. 50 коп. В іншій частині
позовів відмовлено.

Додатковим рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 15 серпня 2014 року стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 609 грн. 17 коп.
судового збору та ? частину витрат за
проведення судової
будівельно-технічної експертизи, що
становить 1771 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду, ухвалене з порушенням
норм матеріального і процесуального
права, та додаткове рішення суду
змінити. Зазначає про відмову ОСОБА_3 в
задоволенні вимог про стягнення
грошової компенсації за отримання нею
більшої частки в майні, оскільки судом
не враховано її доводи щодо
відступлення від засади рівності
часток у майні з підстав того, що
відповідач не мав постійного місця
роботи та стабільного заробітку.
Просила також зменшити присуджену
судом вартість будівельних та
ремонтних робіт в будинку з 49967 грн.50
коп. до 10000 грн., оскільки фактично
понесені ними затрати на ці роботи
складають 20000 грн., що підтверджується
наданими нею доказами. Розподіл
судових витрат судом здійснено не
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

В засіданні апеляційного суду
відповідач та її представники
підтримали доводи апеляційної скарги,
а позивач та його представник просили
відхилити апеляційну скаргу.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково
з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України).

Відповідач рішення суду першої
інстанції оскаржує в частині стягнення
з неї компенсації вартості майна в сумі
3280 грн. та ? частини вартості проведених
будівельних робіт в сумі 49967 грн. 50 коп.

Суд встановив, що вартість спільного
майна - меблів, побутової техніки та
інш., яке підлягає поділу, становить 18620
грн., вартість ? частки цього майна
становить 9310 грн. В порядку поділу
позивачу виділено майна на суму 7670 грн.,
відповідачу - на суму 10950 грн., тобто
відповідач отримала майна на 1640 грн.
більше, ніж становить її частка, і саме
ця сума підлягає стягненню з неї на
користь позивача, тому рішення суду в
цій частині позовних вимог, підлягає
зміні.

Відступити від засади рівності часток
при вирішенні спору про поділ майна,
суд може у випадках, передбачених ч.2 і
ч.3 ст.70 СК України. Зокрема, це має місце
за обставин, що мають істотне значення,
якщо один із подружжя не дбав про
матеріальне забезпечення сім'ї,
приховав, знищив чи пошкодив спільне
майно, витрачав його на шкоду інтересам
сім'ї.

Разом з тим, відповідач належних та
допустимих доказів такої поведінки
позивача не надала ні суду першої
інстанції, ні апеляційному суду. Суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про відсутність передбачених
законом підстав для відступлення від
засади рівності часток.

Судом встановлено, що 16 червня 2010 року
ОСОБА_2 купила житловий будинок АДРЕСА_1
в місті Олександрія, на час придбання в
будинку було відсутнє газопостачання,
зовнішнє та внутрішнє водопостачання,
водовідведення та автономне опалення
(а.с.48-49). Сторони погодилися з тим, що на
час придбання будинку його ціна
становила 9000 дол. США, що еквівалентно
72000 грн., а в договорі купівлі-продажу
його ціну зазначили 36000 грн., що
відповідало інвентаризаційній ціні.

З пояснень сторін, свідків,
технічного паспорту суд також
встановив, що за час спільного
проживання сторони провели невід'ємні
поліпшення в житловому будинку та
надвірних будівлях, зокрема, в будинку
присутнє інженерне забезпечення:
газопостачання, зовнішнє
водопостачання, водовідведення та
автономне опалення з монтажем котла,
обв'язки котла, газової колонки, насоса,
газового лічильника, батарей,
збільшено висоту приміщення кухні,
улаштована азбестоцементна покрівля з
фронтоном, улаштовано навіс при вході в
будинок, виконано бетонне заміщення, в
кімнаті 1-2 улаштовано поєднаний
санвузол і ванну, замінено 6 вікон на
пластикові, замінено троє дверей,
зроблено ремонт половини даху та інші
роботи.

Факт проведення зазначених робіт,
їх істотність у відношенні до вартості
будинку та їх вартість в сумі 99935 грн.
підтверджується висновком судової
комплексної будівельно-технічної та
оціночно-будівельної експертизи від 08
травня 2014 року, локальним кошторисом
(а.с.142-169), квитанціями на оплату послуг
та будівельних матеріалів (а.с.56-62).

Сторони визнають, що частину робіт
вони не оплачували, оскільки
виконували їх самі та в цьому
допомагали їм родичі кожного з них,
разом з тим, ці роботи мають певну
вартість, яка повинна враховуватися.

Виходячи з положень ст. 212 ЦПК
України, оцінюючи належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд першої інстанції
дійшов правильного і обґрунтованого
висновку, що вартість невід'ємних
поліпшень (переобладнання,
реконструкція, ремонт), зроблених
сторонами в період спільного
проживання становить 99935 грн., частка
кожного із сторін складає 49967 грн. 50 коп.
грн. і ця сума підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги
такого висновку суду не спростовують, а
передбачені законом підстави для
переоцінки доказів апеляційним судом
відсутні.

Відповідач зазначає, що вартість
будівельних та ремонтних робіт
становить 20000 грн., тому частка позивача
складає 10000 грн., разом з тим, в
засіданні апеляційного суду пояснила,
що тільки газифікація будинку
коштувала приблизно 10000 грн.

В суді першої інстанції свідки
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили, що
частину ремонтних робіт виконували
вони, за що отримали приблизно 10000 - 12000
грн., а свідок ОСОБА_3 пояснила, що
тільки на покрівлю будинку витратили
7000 грн.

Безпідставними є доводи
апеляційної скарги про те, що
експертом визначена вірогідна ціна
ринкової вартості будинку. У висновку
експерта зазначено, що за витратним
підходом, який відбиває будівельну
вартість, вартість будинку становить
273766 грн., а порівняльний метод відбиває
дійсну ринкову вартість і відповідає
рівню споживчого попиту на ринку
нерухомості, в зв'язку з чим
приймається за основу. Дійсна ринкова
вартість будинку з урахуванням його
технічного стану, місцезнаходження та
виконаної реконструкції становить 231443
грн. (а.с.149), зо ремнту 72000 грн. Житловий
будинок по площам, розташуванням
приміщень, інженерному забезпеченню та
технічному стану після реконструкції
відповідає вимогам ДБН В.2.2.15-05 «Житлові
будинки» (а.с.148).

Відповідач посилається на те, що
вартість поліпшень, яка визначена на
рівні 1 липня 2013 року (стор.11 висновку), є
неправильною, тому що всі роботи
проводилися в 2010-2012 роках. З цим
погодитися не можна, оскільки витрати
на невід'ємні поліпшення
відшкодовуються в даний час.

Рішення суду в частині
стягнення вартості невід'ємних
поліпшень відповідає матеріалам
справи та вимогам закону, підстав для
його скасування в цій частині не
встановлено.

Оскільки рішення суду першої
інстанції змінюється, то додаткове
рішення про розподіл судових витрат
підлягає скасуванню. Позовні вимоги
позивача задовольняються на суму 59277
грн. 50 коп. (49967.50 + 9310). Зустрічний позов
задоволено на суму 500 грн., оскільки до
спільного майна за зустрічним позовом
включено акумулятор.

Відповідно до ст.88 ЦПК України
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
судовий збір в сумі 592 грн. 77 коп. та ?
частина витрат за проведення судової
будівельно-технічної експертизи в
сумі 1771 грн. 20 коп., а з позивача на
користь відповідача судовий збір в
сумі 5 грн.

На підставі викладеного,
керуючись п.3 ч.1 ст.307, ч.1 ст.309, ч.2 ст.314,
ст.316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І
Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Змінити рішення
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 14 серпня
2014 року в частині стягнення
компенсації вартості майна в сумі 3280
грн. та стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 компенсацію вартості майна в
сумі 1640 грн.

Рішення суду в частині стягнення ?
частини вартості проведених
будівельних робіт в сумі 49967 грн. 50 коп.
залишити без зміни.

Скасувати додаткове рішення
Олександрійського міськрайонного суду
від 15 серпня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судовий збір в сумі 592 грн. 77 коп. та ?
частину витрат за проведення судової
будівельно-технічної експертизи в
сумі 1771 грн. 20 коп. Стягнути з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 5
грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуюча суддя:

судді: