Справа №173/2525/13-ц
Провадження №2/173/72/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області у
складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання
Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В
обґрунтування позовних вимог зазначає,
що 18 липня 2003 року між нею та ОСОБА_2
було зареєстровано шлюб. У шлюбі було
народжено дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
На початку літа 2013 року припинили з
чоловіком шлюбні відносини та
припинили спілкуватися. Причиною
припинення відносин позивач зазначає
часті сварки, непорозуміння, а також те,
що чоловік часто зловживає спиртними
напоями, після чого починає її ображати
та проявляє агресію. Вважає подальше
збереження шлюбу неможливе, оскільки
це суперечить їх інтересам. Позивач
також зазначала, що не проживає разом,
спільне господарство не ведуть. Спору
про місце проживання дитини та про
поділ майна не має. У зв'язку з цим
позивач просила суд розірвати шлюб,
укладений між нею та відповідачем.

У судовому засіданні позивач
підтримала позов та просила суд
задовольнити позовні вимоги. Суду
пояснила, що проживають разом з
відповідачем, проте не спілкуються,
спільне господарство не ведуть.
Подальше збереження шлюбу не можливе.

Відповідач, позов визнав, проти
задоволення позовних вимог не
заперечував. Підтвердив, що з позивачем
відносини не підтримують, спільне
господарство не ведуть. Спору про місце
проживання дитини та про поділ майна не
має. Вважає збереження шлюбу не
можливим.

Суд, заслухавши пояснення позивача та
відповідача, дослідивши матеріали
справи, оцінивши докази в їх
сукупності, прийшов до наступних
висновків.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

18 липня 2003 року Відділом реєстрації
актів громадянського стану
Верхньодніпровського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області було зареєстровано шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що в Книзі
реєстрації актів про одруження
зроблено відповідний актовий запис за
№ 50 (а.с. 4).

У шлюбі народилася дитина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується її
свідоцтвом про народження НОМЕР_1 (а.с.5).

Судом встановлено, що сторони
проживають разом, проте спільне
господарство не ведуть, не мають
спільних інтересів. Причинами
припинення шлюбних відносин є взаємне
непорозуміння та взаємне небажання
зберегти шлюб.

Судом було вжито заходи для примирення
подружжя та надався строк на
примирення 3 місяці, проте після спливу
строку на примирення сторони
наполягали на розірванні шлюбу.

Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Фактичні взаємини подружжя свідчать,
що між сторонами остаточно припинено
шлюбні відносини і їх неможливо
відновити, отже збереження шлюбу
неможливе та суперечило б інтересам
подружжя.

Отже, вимоги позивач про
розірвання шлюбу, укладеного між нею та
відповідачем є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Подружжя досягло згоди про те, що
дитина буде проживати разом з матір`ю.

Спору про поділ майна подружжя не має.

Також на виконання вимог ст. 115
Сімейного кодексу України, суд вважає
за необхідне надіслати копію рішення
суду після набрання ним законної сили
органу державної реєстрації актів
цивільного стану для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Оскільки від позивача не надійшло
заяви про відновлення їй дошлюбного
прізвища, суд, керуючись ст. 113
Сімейного кодексу України, вважає за
необхідне залишити їй прізвище
«ОСОБА_1».

Вирішуючи при ухваленні рішення
питання про розподіл судових витрат
між сторонами, суд бере до уваги, що при
зверненні до суду позивачем сплачено
судовий збір в сумі 114 грн. 70 коп. (а.с.1),
який підлягає стягненню з відповідача
на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 112, 113, 115 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 88, 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований Відділом реєстрації
актів громадянського стану
Верхньодніпровського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області 18 липня 2003 року (актовий запис
№ 50) - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити
прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користьОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, судові
витрати по справі у сумі 114 грн. 70 коп.

Після набрання рішенням законної сили
його копію направити відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та проставлення відмітки в
актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ю.Шевченко