Справа № 369/9475/13-ц Головуючий у І
інстанції Волчко А.ЯПровадження №
22-ц/780/844/14 Доповідач у 2
інстанції ГульКатегорія 47
УХВАЛА

Іменем України

28 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Гуль В.В.,

суддів Касьяненко Л.І.,
Антоненко В.І.,

при секретарі Ромашині І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 27
листопада 2013 року за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів на
дитину, що продовжує навчання,-

встановила:

позивач звернулась до суду з даним
позовом, посилаючись на те, що від шлюбу
з відповідачем мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки її син є
студентом економічного факультету
денної форми навчання напряму
підготовки «Фінанси і кредит»
Національного університету
біоресурсів і природокористування
України ІV рівня акредитації, що
підтверджується договором про
навчання від 12 серпня 2013 року та
довідкою за № 2983 від 16.09.2013 року, угоди
про добровільну сплату аліментів між
нею та відповідачем у справі не
досягнуто, стан здоров'я та
матеріальний стан ОСОБА_1 дозволяють
йому утримувати свого сина, просила
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання її повнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000
(тисяча) гривен, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 26.09.2013 року до припинення
ним навчання але не пізніше досягнення
ним 23-х річного віку.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 27
листопада 2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2, аліменти на утримання
повнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі
573,50 грн щомісячно, починаючи з 26.09.2013
року до досягнення 23-х річного віку але
до припинення ним навчання.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі
229,40 грн в дохід держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції в зв'язку з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та постановити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з
того, що обов'язок утримувати дитину
покладений рівною мірою на обох
батьків, незалежно від того чи
перебувають вони у шлюбі.

Такий висновок суду відповідає
матеріалам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що позивач з
відповідачем перебували у шлюбі з
04.-8.1987 року, від шлюбу мають
повнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з
позивачкою.

Повнолітній син є студентом
економічного факультету денної форми
навчання напряму підготовки «Фінанси і
кредит» Національного університету
біоресурсів і природокористування
України ІV рівня акредитації, що
підтверджується договором про
навчання від 12 серпня 2013 року та
довідкою за № 2983 від 16.09.2013 року (а.с.8-9).

Ст.199 Сімейного кодексу України
передбачено, якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею двадцяти трьох років
за умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Згідно довідки вих. №11 від 04.11.2013 року
виданої ОСОБА_1 в тому, що він дійсно
працює у ТОВ «Гідробест» з 16 квітня 2013
року згідно наказу №3-К від 16 квітня 2013
року за основним місцем роботи та
займає посаду токар 6-го розряду.
Посадовий оклад на 2013 рік становить
1200,00 грн.

Враховуючи вище викладене, норми СК
України, матеріальну спроможність
відповідача надавати допомогу на
навчання сина ОСОБА_3 суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про часткове задоволення
позову.

Посилання відповідача на те, що син
ОСОБА_3 позову не подавав, а позивач без
довіреності в інтересах останнього,
якому на день звернення до суду
виповнилось 18 років, подала позов
спростовується ч. 3 ст. 199 СК України де
вказано, що право на звернення до суду з
позовом про стягнення аліментів має
той з батьків, з ким проживає дочка, син,
а також самі дочка, син, які продовжують
навчання.

Доводи про те, що син за навчання
сплатив власні кошти в розмірі 6930 грн
не мають правового значення для
вирішення даного спору, оскільки
стягнення аліментів на навчання
повнолітнього сина відбувається у
зв'язку із виникненням зобов'язання
батьків утримувати його до досягнення
двадцяти трьох років.

Посилання відповідача на ч. 2 ст. 199 СК
України де вказано, що право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання, а також на довідку
№ 2983 від 16.09.2013 року де зазначено, що
дата закінчення навчання 01.07.2015 року є
безпідставними і необґрунтованими,
оскільки рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 27 листопада 2013
року стягнуто аліменти на утримання
повнолітнього сина, починаючи з 26.09.2013
року до досягнення 23-х річного віку але
до припинення ним навчання.

Інших доводів які спростували б
правильний висновок суду першої
інстанції апеляційна скарга в собі не
містить, тому підлягає відхиленню як
необґрунтована.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 313 - 315, 317 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 27
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -