АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6714/14
Головуючий 1 інст. - Вергун І.В.
Справа №623/1855/14-ц
Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

головуючого - Черкасова В.В.

суддів - Кукліної Н.О.,
Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Чемерис Л.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 29 серпня
2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, третя особа: комісія з питань
захисту прав дитини при Ізюмській
районній державній адміністрації про
усунення перешкод у спілкуванні з
дитиною і в її вихованні, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 третя особа:
комісія з питань захисту прав дитини
при Ізюмській районній державній
адміністрації про усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною і в її вихованні.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1
вказував, що з 10 серпня 2012 року до 29
квітня 2014 року він з відповідачкою
перебував у зареєстрованому шлюбі від
якого вони мають сина, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із
матір'ю. Згідно з розпорядженням
Ізюмської районної державної
адміністрації Харківської області від
15 травня 2014 року за № 191 було
встановлено години побачень його із
сином: щосуботи з 9-ї години до 19-ї
години з обов'язковим поверненням до
матері, на період з 15 травня 2014 року по 15
липня 2014 року включно. Проте,
відповідачка перешкоджає йому у
спілкуванні з дитиною та її вихованні.

Тому, ОСОБА_1 просив суд усунути
перешкоди у спілкуванні з сином,
ОСОБА_3, і в його вихованні, зобов'язати
ОСОБА_2 надавати йому можливість
спілкування з ним щосуботи з 9-ї до 19-ї
години поза межами місця його
проживання; стягнути з відповідачки на
його користь витрати зі сплати
судового збору в розмірі 243,60 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_2
заперечувала проти задоволення позову,
вказувала, що визнає по суті право
батька на спілкування та виховання
дитини, проте заперечує проти способу
участі позивача у спілкуванні та
вихованні сина; категорично заперечує
проти спілкування батька з малолітньою
дитиною без її присутності та за місцем
проживання батька.

Рішенням Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 29 серпня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено частково. Усунено перешкоди
ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітнім
сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає
з матір'ю ОСОБА_2 Зобов'язано ОСОБА_2 не
чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з
дитиною та її вихованні, забезпечити
йому щотижневі зустрічі кожної суботи
місяця в період з 10-00 до 19-00 години з
малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
присутності матері за місцем її
проживання з малолітнім сином.
Стягнуто з відповідачки на користь
позивача судовий збір у розмірі 121,80
грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить
питання про скасування рішення суду
першої інстанції в частині «в
присутності матері ОСОБА_2 за місцем її
проживання з малолітнім сином».

В іншій частині рішення суду першої
інстанції не оскаржується та
апеляційним судом не переглядається.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги заявник посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи, заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
приймали участь у справі, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
районного суду у відповідності до ст. 303
ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, виходить із
наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з
урахування інтересів дитини,
непорушності звичайного режиму для
малолітньої дитини.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів вважає правильними.

Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, у принципі 6 проголошено, що
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона повинна, коли
це можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості.

Судом встановлено та підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 10 серпня 2012 року
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який розірвано 29 квітня 2014 року (а.с.10,12).

Від шлюбу сторони мають сина, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини незалежно від того чи
перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно до ст. 157 СК України питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно. Той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею. Той із
батьків з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо спілкуватися з дитиною
та брати участь у її вихованні, якщо
таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 СК України за
заявою матері, батька дитини орган
опіки та піклування визначає способи
участі у вихованні дитини та
спілкуванні з нею того з батьків, хто
проживає окремо від неї. Рішення про це
орган опіки та піклування постановляє
на підставі вивчення умов життя
батьків, їхнього ставлення до дитини,
інших обставин, що мають істотне
значення.

Згідно з розпорядженням Ізюмської
районної державної адміністрації
Харківської області від 15 травня 2014
року за № 191 було встановлено години
побачень його із сином: щосуботи з 9-ї
години до 19-ї години з обов'язковим
поверненням до матері, на період з 15
травня 2014 року по 15 липня 2014 року
включно (а.с.13,48).

Відповідно до ч. 1 ст. 159 СК України якщо
той із батьків, з ким проживає дитина,
чинить перешкоди тому з батьків, хто
проживає окремо, у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, зокрема якщо
він ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, другий із
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод.

Частиною 2 ст. 159 СК України визначено,
що суд визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України
передбачено, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності,
згідно з яким кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, а суд розглядає справу
в межах заявлених вимог і вирішує
справу на підставі наданих доказів.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються доводами апеляційної
скарги та вимогами чинного
законодавства.

Рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим, постановлено
з дотриманням вимог матеріального і
процесуального права, підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст.307,
ст..ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 29 серпня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: