У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Юровської Г.В., Нагорняка В.А.,
Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Фінансова компанія «Бізнесфінанс» до
ОСОБА_4 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, за касаційною скаргою
ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, на
рішення Подільського районного суду м.
Києва від 09 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 11 червня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Бізнесфінанс» (далі - ТОВ
«Фінансова компанія «Бізнесфінанс»)
звернулося до суду із позовом в
обґрунтування якого зазначило, що 07
жовтня 2008 року між Закритим
акціонерним товариством «Міжнародний
Іпотечний Банк» (далі - ЗАТ
«Міжнародний Іпотечний Банк»),
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Платинум Банк»
(далі - ПАТ «Платинум Банк») та
відповідачем був укладений договір про
іпотечний кредит № 1.36.

Відповідно до умов
договору позивач надав відповідачу
кредит у сумі 128 800 доларів США на строк
користування 240 місяців, а відповідач
зобов'язався повернути наданий кредит,
сплатити проценти за його користування
в розмірі 11,49% річних.

В якості забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором 07 жовтня 2008 року був
укладений іпотечний договір № 1.36,
відповідно до якого в іпотеку було
передано квартиру АДРЕСА_1, яка
належить відповідачу на праві
власності.

04 жовтня 2010 року між
первісним кредитором та відповідачем
був укладений додатковий договір до
кредитного договору, відповідно до
умов якого сторони домовились зменшити
суму щомісячного ануітетного платежу,
шляхом збільшення строку користування
кредитними коштами до 20 років та
зменшенням процента за користування
кредитом до 9,9% річних на період з 05
жовтня 2010 року по 04 жовтня 2011 року.

28 липня 2011 року між ПАТ
«Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова
компанія «Фемілі Кредіт»,
правонаступником прав та обов'язків
якого є ТОВ «Фінансова компанія
«Бізнесфінанс», було укладено договір
відступлення прав вимоги за кредитним
договором та договором іпотеки №
1.36.

Посилаючись на те, що
позивач свої зобов'язання за договором
виконав належним чином, а ОСОБА_4 взяті
на себе зобов'язання не виконує,
порушує істотні умови договору, в
зв'язку з чим утворилась
заборгованість у сумі 2 248 253 грн. 74 коп.,
просить у рахунок погашення даної
заборгованості за кредитним договором
звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, що
належить відповідачу на праві
власності, шляхом проведення прилюдних
торгів згідно Закону України «Про
виконавче провадження», за початковою
ціною, встановленою на рівні не нижчому
за звичайні ціни на цей вид майна,
визначеною на підставі оцінки
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна, під час проведення
виконавчих дій та стягнути судові
витрати.

Рішенням Подільського
районного суду м. Києва від 09 квітня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 11 червня
2014 року, позов задоволено, звернуто
стягнення на користь ТОВ «Фінансова
компанія «Бізнесфінанс» на квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 73,10 кв. м та
житловою площею 42,5 кв. м, яка
належить на праві і власності ОСОБА_4
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) на підставі
договору купівлі - продажу квартири від
04 квітня 2008 року, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу за
реєстровим № 3442, у розмірі 2 248 253 грн 74
коп., шляхом реалізації з публічних
торгів продажу вищевказаної квартири,
за ціною, яка встановлюється на рівні
цін, не нижчому за звичайні ціни на цей
вид майна, на підставі
оцінки, проведеної суб'єктом оціночної
діяльності /незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_4 перед ТОВ
«Фінансова компанія «Бізнесфінанс» за
договором про іпотечний кредит від 07
жовтня 2008 року в сумі 1 769 966 грн 52 коп.

Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
ухвалити у справі нове рішення про
відмову у задоволенні позову,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, з рішенням якого
погодився суд апеляційної інстанції,
ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, керувався положеннями
ст. ст. 525, 526, 533, 554, 610, 612, 624, 1054 ЦК України,
ст. ст. 11, 12, 33, 35, 39 Закону
України «Про іпотеку» та обґрунтовано
виходив із того, що відповідач ОСОБА_4
свої зобов'язання за договором про
іпотечний кредит від 07 жовтня 2008 року №
1.36 належним чином не виконує,
внаслідок чого утворилась
заборгованість, яка підлягає стягненню
за рахунок предмета іпотеки,
відповідно до договору іпотеки №
1.36 від 07 жовтня 2008 року,
укладеного між ЗАТ «Міжнародний
Іпотечний Банк» та ОСОБА_4

Із матеріалів справи та змісту судових
рішень не вбачається, що судами при
вирішенні спору допущено порушення
норм матеріального чи процесуального
права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішення.

Доводи касаційної скарги висновків
суду першої інстанції, з якими
погодився й апеляційний суд, не
спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України
визначено, що суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Оскільки судом повно та всебічно
з'ясовано дійсні обставини справи,
надано належну оцінку зібраним у ній
доказам, ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, подану касаційну
скаргу слід відхилити, а оскаржувані
судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 09 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 11 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська В.А. Нагорняк Т.О.
Писана