Справа №359/7330/14-ц
Провадження № 2/359/2054/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді
Величка В.П.,

при секретарі
Коваль Н.В.,

розглянувши в приміщенні суду у
відкритому судовому засіданні в м.
Борисполі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2014 року позивач звернулася до суду
із зазначеним позовом, посилаючись на
те, що з відповідачем ОСОБА_2 вони
перебувають в зареєстрованому шлюбі.
Від даного шлюбу мають неповнолітніх
дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя
з відповідачем не склалось, оскільки у
них різні погляди на життя, відповідач
матеріально не допомагає, не приймає
участі у вихованні дітей. На підставі
вищезазначеного позивач просив
розірвати шлюб.

У судове засідання сторони не
з'явились, подали заяви, відповідно до
яких, позивач підтримала позовні
вимоги, просила задовольнити, а справу
слухати без її участі. Відповідач
позовні вимоги визнав, просив справу
слухати без його участі.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову, оскільки визнання позову
відповідачем не суперечить закону, не
порушує прав та інтересів інших осіб.

Дослідивши матеріали цивільної справи,
подані сторонами заяви, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню за
наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами
склалися сімейні правовідносини щодо
припинення шлюбу, які врегульовуються
ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного
кодексу України.

ОСОБА_2 та ОСОБА_2 знаходяться у
зареєстрованому шлюбі з 14.02.1997 р., про
свідчить свідоцтво про укладення шлюбу
(а.с.5).

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей:
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.5/.

Зі змісту позовної заяви, вбачається,
що спільне життя у сторін не склалося,
подальше існування їхньої сім'ї
неможливе. Тривалий час шлюбні
стосунки між ними припинені, спільне
господарство не ведеться.

З урахуванням зазначеного суд визнає
встановленим, що між сторонами у справі
подальше спільне життя неможливе, у
зв'язку з чим позивач звернувся з
позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного
кодексу України.

Саме той факт, що сторони спільного
господарства не ведуть, сім'я фактично
розпалась, що унеможливлює їх сумісне
співіснування. Судом вживалися заходи
щодо примирення подружжя, надавався
строк для примирення, але подружжя не
примирилося.

Враховуючи вказане, суд вважає
встановленим, що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б їхнім інтересам, та
інтересам дитини, що має істотне
значення, у зв'язку з чим укладений шлюб
слід розірвати на підставі ст. 112
Сімейного кодексу України.

Судові витрати по справі, а саме суму
судового збору в розмірі 243,60 грн.,
відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, слід
стягнути з відповідача на користь
позивача.

Керуючись ст.ст. 110 ч.1, 112 СК України,
ст.ст. 4, 10, 60, 79, 88, 208, 209, 212-215, 293 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 14 лютого 1997 року,
відділом реєстрації актів
громадянського стану Бориспільського
міськвиконкому Київської області,
актовий запис №48.

Судові витрати в справі, а саме суму
судового збору в розмірі 243,60 грн.
(двісті сорок три грн. 60 коп.), стягнути з
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
на користь ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Бориспільський міськрайонний
суд Київської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя Бориспільського міськрайонного
суду

Київської області
В.П. Величко