ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2009/14-ц
Провадження №2/477/1045/14
02 жовтня 2014 року Жовтневий
районний суд Миколаївської області в
складі: головуючого у справі судді -
при секретарі - Чирковій А.М.,
розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за договором
19 серпня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1
на його користь заборгованість за
кредитним договором та генеральної
угоди про реструктуризацію
заборгованості та приєднання до Умов
та правил надання продукту кредитних
по справі.
В обґрунтування позову позивач вказав,
що відповідач порушив умови
Генеральної угоди про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до Умов та правил надання
продукту кредитних карт, укладеного 17
квітня 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк»
та відповідачем, відповідно до якого,
останньому надано терміновий кредит в
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 1,5 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 30 квітня
В судове засідання представник
позивача не з'явився, надіслав суду
заяву, в якій позовні вимоги підтримав
в повному обсязі з підстав, викладених
в позовній заяві та просив справу
розглянути за його відсутності,
повідомив про те, що не заперечує проти
ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
засідання повідомлявся належним
чином, не представив доказів проти
задоволення позову, тому суд на
підставі статті 224 ЦПК України, за
згодою представника позивача, ухвалює
рішення при заочному розгляді справи
на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд дійшов
висновку про повне задоволення позову
з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 17 квітня 2013 року
між публічним акціонерним товариством
комерційним банком «Приватбанк» та
ОСОБА_2 була укладена Генеральна угода
про реструктуризацію заборгованості
та приєднання до Умов та правил надання
продукту кредитних карт, з якими
відповідач ознайомився та погодився.

Відповідно до пп. 2.1 частини 2
Генеральної угоди про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до Умов та правил надання
продукту кредитних карт від 17 квітня 2013
року позивачу надано терміновий кредит
в сумі 17316,69 грн. на строк 24 місяці з 17
квітня 2013 року по 30 квітня 2015 року
шляхом встановлення кредитної лінії на
платіжну картку, зі сплатою відсотків в
розмірі 1,5% в місяць на суму залишку
заборгованості по кредиту.

Згідно пункту 2.2 Генеральної угоди про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до Умов та правил надання
продукту кредитних карт відповідач
зобов'язався при порушенні строків
платежів, сплатити штраф в розмірі 19086,41
грн.

В зв'язку з невиконанням умов
Генеральної угоди про
реструктуризацію заборгованості та
приєднання до Умов та правил надання
продукту кредитних карт у відповідача
виникла заборгованість перед
позивачем, яка, згідно розрахунку
заборгованості станом на 10 липня 2014
року, становить 33669,63 грн., з яких:
заборгованість за кредитом - 12939,34 грн.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 1643,88 грн., штраф
- 19086,41 грн. (а.с.4).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

У відповідності до частини 2 статті 1050
ЦК України якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому.

Згідно статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Відповідно до частини 1 статті 546,
статей 549, 611 ЦК України, виконання
забезпечується, зокрема, неустойкою,
яка визначається як пеня та штраф і є
грошовою сумою або іншим майном, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення зобов'язання.

У відповідності до статті 88 ЦПК України
з відповідача належить стягнути на
користь позивача понесені ним судові
витрати.

Керуючись статтями 208-209, 212, 213, 214-215 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків - НОМЕР_1 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк»:

- заборгованість по кредитному
договору в сумі 33669,63 грн., з яких:
заборгованість за кредитом - 12939,34 грн.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 1643,88 грн., штраф
- 19086,41 грн.

- 336,70 грн. - судовий збір.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України
оскарження заочного рішення
відповідачем в апеляційному порядку
може мати місце лише в разі залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення та в разі ухвалення
повторного заочного рішення судом
першої інстанції.

Строк, протягом якого розглядалася
заява про скасування заочного рішення,
не включається до строку на апеляційне
оскарження рішення.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Миколаївської області
через Жовтневий районний суд
Миколаївської області протягом десяти
днів з дня проголошення рішення або
отримання його копії.

СУДДЯ
С.М.ГЛУБОЧЕНКО