Р І Ш Е Н Н Я Справа №200/6906/14-ц

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И Провадження №2/200/2389/14

18 червня 2014 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Решетніка М.О.

при секретарі - Медведєвій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: 7-а Дніпропетровська державна нотаріальна контора "Про визначення часток у праві спільної сумісної власності, припинення права спільної сумісної власності, визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом", -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів з даним позовом, в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що їй, її чоловіку ОСОБА_4 та дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 липня 1997р., виданого виробничим обєднанням Південний машинобудівний завод згідно розпорядження №2383-97 від 23.07.1997р., належить квартира АДРЕСА_1. Після смерті її чоловіка ОСОБА_4 24 травня 2013р. відкрилась спадщина у вигляді 1/4 частини вказаної квартири. Ніхто із спадкоємців не звертався у передбачений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак вона прийняла спадщину фактично - вступивши в управління та володіння спадковим майном, і не відмовлялася від спадщини. Відповідачка ОСОБА_3 спадщину не приймала та не претендує на неї, відповідач ОСОБА_2 відмовився від належної йому частки у спадщині на її корись, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. В даний час вона бажає належним чином оформити правовстановлюючі документи на спадкове майно, тому вона звернулась 23.01.2014р. до 7-ї Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті її чоловіка, але постановою державного нотаріуса їй було відмовлено, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, в звязку з чим просить визначити частки ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та померлого ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 у розмірі 1/4; припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на вказану квартиру; визнати за нею право власності на 1/4 частину зазначеної вище квартири в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка.

Сторони в судове засідання не з?явились, в поданій до суду заяві позивачка позов підтримала, просила розглянути справу без її участі. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у своїх заявах на адресу суду позов визнали, також просили розглядати справу без їх участі. Представник 7-ї Дніпропетровської держнотконтори про день, місце і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, в звязку з чим судом ухвалено про розгляд справи відповідно ст.169 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд доходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 липня 1997р., виданого виробничим обєднанням Південний машинобудівний завод згідно розпорядження №2383-97, зареєстрованого в КП "Дніпропетровське МБТІ" у реєстровій книзі за №516п-1590-406, квартира №374, загальною площею 70,9м?, житловою площею 41,4м?, та складається з: 1-коридору площею 11,0м?, 2-кімнати площею 18,1м?, 3-кухні площею 7,7м?, 4-вбиральні площею 1,2м?, 5-кімнати площею 11,4м?, 6-кімнати площею 11,9м?, 7-ванної площею 2,6м?, вбудованої шафи площею 2,0м?, лоджії площею 5,0м?, будинку №48 по вул.Запорізьке шосе в м.Дніпропетровську, належить позивачці ОСОБА_1, її чоловіку ОСОБА_4 та їх дітям ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с.32).

24 травня 2013р. помер чоловік позивачки ОСОБА_4 (а.с.5). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частини квартири АДРЕСА_3.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За життя ОСОБА_3 заповіт не складав. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є позивачка ОСОБА_1, яка є дружиною спадкодавця, та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, як діти спадкодавця.

Позивачка у спадковій квартирі зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем на день його смерті, що відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України свідчить про прийняття нею спадщини (а.с.7).

Після смерті спадкодавця позивачка 23.01.2014р. звернулась до 7-ї Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті її чоловіка, але постановою державного нотаріуса їй було відмовлено, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу. Відповідач ОСОБА_2 відмовився від належної йому частки у спадщині на користь позивачки, подавши нотаріусу відповідну заяву, а відповідачка ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась, а отже, згідно ст.1272 ЦК України, вважається такою, що не прийняла спадщину.

Таким чином крім позивачки на спадщину ніхто не претендує, відповідачі, будучи також спадкоємцями першої черги, приймати спадщину відмовились, про що зазначили і у своїх заявах суду, ніяких дій, які б могли свідчити про прийняття ними спадщини, не вчиняли, а отже за позивачкою необхідно визнати право власності на частину спадкової квартири в порядку спадкування за законом.

Згідно ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ч.3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Посилаючись на зазначені норми Закону позивачка просить визначити частки у праві спільної власності на вищевказану квартиру між співвласниками, а саме в 1/4 частині кожному, та припинити у звязку з цим право спільної сумісної власності.

Разом з тим фактично у своєму позові позивачка не просить вирішити питання про поділ чи виділ майна між співвласниками, визнання права власності таким не є, а отже і підстав для припинення права спільної сумісної власності немає, саме по собі визначення часток свідчить про те, що припинилось право спільної власності і у співвласників виникло право часткової власності.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Таким чином законом визначено, що частки у праві спільної власності є рівними, а отже постановлення з цього приводу судового рішення також не потребується, в звязку з чим в таких позовних вимогах ОСОБА_1 необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,57,60,212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири №374, загальною площею 70,9м?, житловою площею 41,4м?, та складається з: 1-коридору площею 11,0м?, 2-кімнати площею 18,1м?, 3-кухні площею 7,7м?, 4-вбиральні площею 1,2м?, 5-кімнати площею 11,4м?, 6-кімнати площею 11,9м?, 7-ванної площею 2,6м?, вбудованої шафи площею 2,0м?, лоджії площею 5,0м?, в будинку №48 по вул.Запорізьке шосе в м.Дніпропетровську, в порядку спадкування за законом.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Строк апеляційного оскарження рішення 10 днів.

Суддя