АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/6703/14 Справа: №
617/511/14-ц Категорія: «земельні
правовідносини» Головуючий 1
інстанції: Глоба М.М. Доповідач:
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

Головуючого судді - Малінської С.М.,

Суддів - Швецової Л.А.,

Даниленка В.М.,

за участю секретаря - Лотох І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Вовчанського
районного суду Харківської області від
26 серпня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, голови садівничого
товариства «Домобудівник» ОСОБА_4 про
усунення порушень права власності на
землю, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_2
звернувся до суду з названим позовом, в
обґрунтування якого зазначав, що він є
власником земельної ділянки, площею 0,11
га у с. Молодова Вовчанського району
Харківської області. Власником
суміжної земельної ділянки є
відповідач ОСОБА_3, яка порушує правила
добросусідства, порушує межу,
пошкоджує дерева та кущі рослин.
Оскільки земельні ділянки розташовані
на території садівничого товариства
«Домобудівник», у жовтні 2013 року він
звернувся з приводу вказаних порушень
до голови цього товариства ОСОБА_4,
однак останнім дієві заходи прийняті
не були. Позивач просив усунути
порушення його права власності на
земельну ділянку з боку ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, зобов'язати відшкодувати
матеріальні збитки та моральну шкоду у
розмірі 3000 грн.

Рішенням Вовчанського районного суду
Харківської області від 26 серпня 2014
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити його позов у повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судовим розглядом встановлено, що
ОСОБА_2 є власником земельної ділянки,
площею 0.11 га на території СТ
«Домобудівник» Молодівської сільської
ради Вовчанського району Харківської
області. Власником земельної ділянки,
площею 0,0602 га, яка розташована на
території того ж садівничого
товариства є ОСОБА_3 Вказані земельні
ділянки є суміжними.

В обґрунтування своїх позовних вимог
ОСОБА_2 зазначав, що відповідачем
порушені межі земельної ділянки,
пошкоджені дерева та кущі рослин на
його ділянці.

Згідно ст.ст.103, 104 ЗК України власники
та землекористувачі земельних ділянок
повинні обирати такі способи
використання земельних ділянок
відповідно до цільового призначення,
при яких власникам, землекористувачам
сусідніх земельних ділянок завдається
найменше незручностей (затінення,
задимлення, неприємні запахи, шумове
забруднення тощо). Крім того, власники
та землекористувачі земельних ділянко
можуть вимагати припинення діяльності
на сусідній земельній ділянці,
здійснення якої може призвести до
шкідливого впливу на здоров'я людей,
тварин, на повітря, земельні ділянки та
інше.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7
було узгоджено межі
землекористування, що підтверджується
актом, наявним в матеріалах справи
(а.с.22).

Підписуючи даний акт сторони не
заперечували про розміри земельних
ділянок, з ними погодилися.

Відповідно до плану земельних ділянок,
затвердженого СТ «Домобудівник»,
розмір земельної ділянки ОСОБА_3 є
нижчим, ніж зазначений в державному
акті на право власності на земельну
ділянку. (а.с.46-47).

Крім того, з протоколу засідання
правління членів СТ «Домобудівник»
вбачається, що земельна ділянка ОСОБА_2
передана для ведення садівництва не
використовується за призначенням.
Добросусідські відносини у ОСОБА_2 із
сусідами не склалися (а.с.36).

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Позивачем не надано доказів на
підтвердження порушення відповідачами
його прав, як власника земельної
ділянки та спричинення з боку
відповідачів матеріальних збитків чи
моральної шкоди.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України для
з'ясування обставин, що мають значення
для справи і потребують спеціальних
знать суд призначає експертизу за
заявою осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні суду першої
інстанції від призначення у справі
експертизи позивач фактично
відмовився, зазначивши, що її
призначення не є необхідним (а.с.58).

В суді апеляційної інстанції позивач
заявив клопотання про призначення
судової земельної експертизи (а.с.84) та
подав питання, на які, на його думку,
потрібна відповідь експерта. Оскільки
дані питання не відносяться до
компетенції судової земельної
експертизи, судова колегія відмовила у
її призначенні.

Враховуючи викладене, рішення судом
першої інстанції постановлено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстав для
скасування якого судова колегія не
вбачає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вовчанського районного суду
Харківської області від 26 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді