У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Лесько А.О.,

Хопти С.Ф.,
Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за скаргою ОСОБА_3 на дії та
бездіяльність відділу державної
виконавчої служби Дружківського
міського управління юстиції за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвали
апеляційного суду Донецької області
від 4 жовтня та 30 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зазначеною скаргою,
посилаючись на те, що 20 червня 2013 року
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби м.
Дружківка Донецької області на нього
незаконно повторно накладено штраф за
невиконання неіснуючого зобов'язання
за рішенням суду Дружківського
міського суду Донецької області від 15
лютого 2012 року, яке перебуває у відділі
на виконанні. Просив роз'яснити йому
спосіб виконання указаного судового
рішення або змінити рішення суду,
визнати постанову про повторне
накладення штрафу незаконною.

Ухвалою Дружківського міського суду
Донецької області від 17 вересня 2013 року
скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.
Визнано постанову від 20
червня 2013 року про повторне накладення
штрафу на ОСОБА_3 у сумі 680 грн
незаконною. В іншій частині скаргу
залишено без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 4 жовтня 2013 року апеляційну
скаргу ОСОБА_3 на ухвалу суду першої
інстанції залишено без руху.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 30 жовтня 2013 року апеляційну
скаргу ОСОБА_3 визнано неподаною та
повернуто скаржнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить
скасувати судові рішення апеляційного
суду та направити справу до суду
апеляційної інстанції для вирішення
питання про відкриття апеляційного
провадження.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Визнавши неподаною та
повернувши ОСОБА_3 його апеляційну
скаргу, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що заявник у наданий
йому строк не усунув недоліки
апеляційна скарги, тобто не сплатив
судовий збір.

Проте до такого
висновку апеляційний суд дійшов із
порушенням вимог процесуального
закону.

Апеляційна скарга за
формою і змістом повинна відповідати
вимогам ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України
до апеляційної скарги, яка не оформлена
згідно з вимогами, встановленими ст. 295
цього Кодексу, а також у разі несплати
суми судового збору застосовуються
положення ст. 121 цього Кодексу.

Апеляційним судом установлено, що
подана апеляційна скарга не
відповідала вимогам ст. 295 ЦПК України,
оскільки заявником не сплачено судовий
збір.

В ухвалі про визнання
апеляційної скарги неподаною,
апеляційний суд зазначив, що вимоги
ухвали від 4 жовтня 2013 року про
залишення апеляційної скарги без руху
заявником не виконані.

Між тим, погодитись з таким висновком
апеляційного суду не можна, оскільки на
виконання указаної ухвали про
залишення апеляційної скарги без руху,
ОСОБА_3 направив апеляційному суду
заяву, в якій послався на вимоги
ч. 3 Закону України від 8 липня 2011 року
«Про судовий збір», яка містить
виключний перелік заяв і скарг, за
подання яких справляється судовий
збір, і вважав, що апеляційний суд
безпідставно залишив його скаргу без
руху, за подання якої не справляється
судовий збір.

Провадження з виконання судового
рішення є завершеною і невід'ємною
частиною судового провадження по
конкретній справі, при розгляді якої
судовий збір уже було сплачено. При
цьому ні розділом VII ЦПК України, ні
Законом України «Про судовий збір» не
передбачено розмір сплати судового
збору за подання скарги на дії чи
бездіяльність державного виконавця.

У зв'язку цим, з урахуванням положень
ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий
збір», якщо заявник звільнений ( не
зобов'язаний сплачувати) судовий збір
при подачі звернення до суду першої
інстанції, то відповідно він
звільнений і за сплату судового збору
при оскарженні судового рішення,
ухваленого по суті цього звернення.

Згідно зі ст. 129 Конституції України
однією з основних засад судочинства є
забезпечення апеляційного оскарження
рішення суду.

Ураховуючи викладене та положення
п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувані
ухвали апеляційного суду не можуть
вважатись законними та підлягають
скасуванню, а справа передачі до суду
апеляційної інстанції для вирішення
питання про відкриття апеляційного
провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвали апеляційного суду
Донецької області від 4 жовтня та від 30
жовтня 2013 року скасувати, справу
передати до суду апеляційної інстанції
для вирішення питання про відкриття
апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко