Справа № 750/9292/14 Провадження №
22-ц/795/2261/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Логвіна Т. В. Доповідач - Зінченко С. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЗінченко С.П.,
суддів:Кузюри Л.В., Вінгаль В.М.при
секретарі:Шкарупі Ю.В.за
участю:державного виконавця
Прилепського С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщення суду апеляційну
скаргу державного виконавця
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції на ухвалу
Деснянського районного суду
м.Чернігова від 15 жовтня 2014 року у
справі за скаргою ОСОБА_5 на дії
державного виконавця,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Чернігова від 15 жовтня 2014 року скаргу
ОСОБА_5 задоволено частково, визнано
неправомірною бездіяльність
державного виконавця ВДВС Гладченка
М.М., допущену при здійсненні
виконавчих проваджень № 41482766, №41882557 з
виконання виконавчих листів від 01.04.2013
року, визнано незаконними та скасовано
постанови державного виконавця
Гладченка М.М. від 25.07.2014 року про
повернення виконавчих документів
стягувачеві. В задоволенні решти вимог
скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі державний
виконавець Деснянського ВДВС
Чернігівського МУЮ, посилаючись на
необ'єктивне вивчення матеріалів
справи, просить скасувати дану ухвалу
суду. Апелянт наполягає на тому, що
державним виконавцем вжито всіх
заходів для виконання судового
рішення, зокрема, були зроблені
відповідні запити з метою встановлення
майна боржника, його доходів, проте в
результаті проведення цих дій виявити
майно боржника не вдалося.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасника судового розгляду, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 15 січня
2013 року Деснянським районним судом м.
Чернігова 01 квітня 2013 року було видано
виконавчі листи №2/750/43/13-2506/6442/2012 про
стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 8214
грн. 60 коп. боргу та 458 грн. 78 коп. витрат
на правову допомогу зі строком
пред'явлення їх до виконання до 06.03.2014
року.

25 липня 2014 року державним виконавцем
були винесені постанови про повернення
виконавчих документів стягувачу на
підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України „Про
виконавче провадження" (а.с.6,7)

Частково задовольняючи скаргу ОСОБА_5,
суд першої інстанції виходив з того, що
державним виконавцем не були вчинені
всі необхідні дії по здійсненню
виконавчого провадження.

Апеляційний суд погоджується з даним
висновком суду, оскільки він
відповідає матеріалам справи та
грунтується вимогах закону.

Статті 40, 55, 56 Конституції України, ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод гарантують
справедливий судовий розгляд, а
виконання рішення суду є завершальною
частиною розгляду цивільних справ.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися ло суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до ЦПК, порушено їх права чи
свободи.

Згідно із ст. 14 ЦПК України судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 11 Закону України „Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачені цим Законом заходи
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Матеріали виконавчих проваджень, які
були надані державним виконавцем
апеляційному суду і знаходяться в
цивільній справі, свідчать про те, що
державним виконавцем не були проведені
всі необхідні дії, які передбачені
Законом України „Про виконавче
провадження".

Судом встановлено, що 14 січня 2014 року
державним виконавцем були винесені
постанови про відкриття виконавчих
проваджень за виконавчими листами
№2/750/43/13-2506/6442/2012 про стягнення з ОСОБА_7
на користь ОСОБА_5 8214 грн. 60 коп. боргу та
458 грн. 78 коп. витрат на правову
допомогу.

З метою виконання даних виконавчих
документів та виявлення майна, доходів
боржника ОСОБА_7 державним виконавцем
були зроблені відповідні запити до
Реєстраційної служби Чернігівського
МУЮ, ВРЕВ УДАІ УМВС України в
Чернігівській області, Державної
інспекції сільського господарства в
Чернігівській області, Державної
податкової служби України та
Управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові. На підставі отриманих
відповідей не виявилось можливим
виявити майно боржника та доходи, на
які можна звернути стягнення.

Судом встановлено, що державним
виконавцем вживались виконавчі дії за
зареєстрованим місцем проживання
боржника ОСОБА_7 - АДРЕСА_1. В зазначеній
квартирі, за боржником зареєстровано
право власності на 13 її частин.

В той же час, державним виконавцем
25.06.2013 року було встановлено, що боржник
ОСОБА_7 проживає за адресою АДРЕСА_7, у
зв'язку з чим ним була винесена
постанова про закінчення виконавчого
провадження та направлення виконавчих
документів за належністю до
Центрального ВДВС Чернігівського МУЮ.

Згідно свідоцтва про сплату єдиного
податку від 01.04.2011 року вбачається, що
суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_7 здійснює свою діяльність за
адресою АДРЕСА_9 (а.с.46).

Згідно довідки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців місце проживання
ОСОБА_7 визначалось за адресами
АДРЕСА_2; АДРЕСА_3 (а.с.43-44).

В матеріалах виконавчого провадження
також містяться заяви стягувача
ОСОБА_5, подані до Деснянського ВДВС
11.02.2014 року та 18.02.2014 року, в яких
державному виконавцю повідомляється
про можливі місця перебування
(проживання) боржника ОСОБА_7 - АДРЕСА_4,
АДРЕСА_5, АДРЕСА_6, АДРЕСА_7, АДРЕСА_8 та
вказані додаткові номера контактних
телефонів для спілкування.

Проте державним виконавцем не
перевірено факт знаходження боржника
за цими адресами.

Оскільки державним виконавцем не вжито
всіх заходів, передбачених законом, для
усунення порушень прав заявника, то
висновок суду про неправомірність дій
державного виконавця є
необгрунтованим.

При встановлених обставинах та
відповідно до вимог ч.1 п.1 ст. 312 ЦПК
України, апеляційний суд приходить до
висновку що судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону, а тому апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а ухвала суду
першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 313-314, 315, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу державного
виконавця Деснянського відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Чернігова від 15 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: