Головуючий суду 1 інстанції - Павлова
Доповідач - Галан Н.М.
Справа № 406/6337/13
Провадження № 22ц/782/5740/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року Судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Луганської області у
складі:

Головуючого: Галан Н.М.

Суддів: Лісіциної А.І.,
Назарової М.В.,

при секретарі: Ковальчук С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Алчевського міського суду
Луганської області від 11 грудня 2013
року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на неповнолітню
дитину

ВСТАНОВИЛА

08.08.2013 року позивач звернувся
до суду із вищевказаним позовом, в
якому просив стягнути з відповідачки
аліменти на його користь, на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 розмірі ? частини всіх
видів заробітку щомісячно, а такожє
припинити стягнення аліментів з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 на утримання сина
ОСОБА_4,1997р.н., які стягуються на
підставі рішення Алчевського міського
суду від 16.08.2007р.

Рішенням суду, яке
оскаржується, позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено. Припинено стягнення
аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на
утримання сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, які
стягувались на підставі рішення
Алчевського міського суду № 2-3046 від
16.08.2007р., т.к. неповнолітній ОСОБА_4
проживає разом із батьком ОСОБА_3 та
знаходиться на його утриманні з грудня
2011р.Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на
користь ОСОБА_3 на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини усіх
видів її заробітку, але не менш ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 08.08.2013р.
і до його повноліття.

В апеляційній скарзі
апелянт.просить скасувати рішення
суду, ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог, мотивуючи тим, що судом допущено
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідача,
пояснення з'явившихся осіб, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги, судова колегія дійшла до
наступного висновку.

Згідно зі ст.213 ЦКП України
рішення суду повинно бути законним та
обгрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень ст.214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує, зокрема, питання чи мали місце
обставини, якими обгрунтовуються
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються.

Як встановлено у судовому
засіданні та не оспорюється сторонами,
04.04.1997року сторони зареєстрували шлюб,
який було розірвано 08.02.2007р..

Згідно свідоцтва про
народження, батьками
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 є сторони по справі.

16.08.2007р. рішенням Алчевського
міського суду Луганської області з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 було стягнуто
аліменти на утримання сина ОСОБА_6.

З грудня 2011р. ОСОБА_4 постійно
мешкає разом з батьком - позивачем по
справі.

Вказані обставини не оспорюють
ся сторонами, а тому не підлягають
доказуванню у відповідності до ст..61
ЦПК України.

У відповідності до ст..11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

У позовній заяві позивач просив
стягнути на його користь аліменти на
утримання дитини у розмірі ? частини з
усіх видів заробітку відповідача,
мотивуючи тим, що відповідач не надає
матеріальної допомоги у вихованні
дитини, а також припинити стягнення з
нього аліментів на користь
відповідачки на утримання сина,
оскільки син постійно мешкає разом з
ним та знаходиться на його утриманні.

Як вбачається з апеляційної
скарги, апелянт не оскаржує рішення
суду першої інстанції в частині
припинення стягнення аліментів.

Згідно ч1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

З пояснень позивача та
відповідача вбачається, що відповідач
ніде не працює, хоча вона зобов'язана
утримувати свою дитину.

На думку апелянта, суд не
врахував того, що вона позбавлена
можливості сплачувати аліменти на
утримання сина, оскільки вона ніде не
працює, виховує сама малолітню дитину
від другого шлюбу, надає допомогу
своєму непрацездатному батьку та при
наявності можливості купує сину різні
речі та дає кишенькові гроші.

Але судова колегія не може
погодитись з даними доводами
апеляційної скарги, оскільки
відповідно до ст..180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Апелянт є працездатною особою
та вона не позбавлена обов'язку з
утримання свого сина.

Батьки можуть бути звільнені
від обов'язку утримувати дитину, якщо
дохід дитини набагато перевищує дохід
кожного з них і забезпечує повністю її
потреби. (ст..188 СК України).

Не може погодитись з апелянтом
судова колегія і в тій частині, що
позивачем було змінено предмет та
підстави позову, оскільки ст..31 ЦПК
України позивач має таке право.

Наведені апелянтом порушення
норм процесуального права не є
підставою скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення.

Згідно ст..60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Всупереч вимогам ст..60 ЦПК
України апелянт не надала суду доказів,
які б підтверджували її заперечення
проти позовних вимог.

Крім того, доводи апеляційної
скарги, у своїй більшості є доводами
заперечень проти позову. Дані доводи
було розглянуто судом першої інстанції
та їм було надано юридичну оцінку.

Посилаючись на той факт, що
апелянт надає допомогу своєму батьку,
одночасно апелянт не надає доказів
того, що батько потребує матеріальної
допомоги.

Судова колегія не може
погодитись з доводом апелянта про те,
що вона не має можливості сплачувати на
утримання дитини аліменти, оскільки
відповідачка не надала доказів того, що
вона може бути звільнена від сплати
аліментів у відповідності до ст..188 СК
України.

Відсутність доходу у
відповідача через відсутність роботи
не є поважною причиною для ухилення від
виконання обов'язку з утримання
неповнолітньої дитини.

Відповідач не є інвалідом, є
фізично здоровою людиною, а тому
зобов'язана працювати та утримувати
свою дитину.

Придбання відповідачкою сину
комп'ютера та гральної приставки не
можна вважати матеріальним утриманням
дитини, оскільки вказані предмети не є
необхідними.

При визначенні розміру
аліментів, судом враховуються
обставини, передбачені ст..182 СК
України:

1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3) Наявність у платника аліментів
інших дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4) Інші обставини, що мають істотне
значення.

Розмір аліментів на одну дитину за
жодних обставин не може бути меншим за
неоподатковуваний мінімум доходів
громадян.

Таким чином, судова колегія вважає, що
висновки суду першої інстанції
відповідають наданим сторонами
доказам.

Відповідно ст..308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає

рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст.209, 303,304, 307, 308 ЦПК
України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Алчевського міського
суду Луганської області від 11 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набуває чинності негайно,
але може бути оскаржена у продовж 20
днів шляхом подачі касаційної скарги
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий :

Судді: