Справа № 490/5659/13-ц
УХВАЛА

19 серпня 2014 року

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.

при секретарі -
Аслановій Е.Е.,

за участю представника позивача -
Заливчого Я.В., представника
відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про
звернення стягнення, за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк», Приватного
нотаріуса Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання недійсним кредитного
договору та договору іпотеки та за
позовом третьої особи з самостійними
вимогами ОСОБА_5 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк», ОСОБА_3, Приватного
нотаріуса Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання недійсними кредитного
договору та договору іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2013 року позивач звернувся до
Центрального районного суду м.
Миколаєва до відповідача з наданням в
подальшому уточненої позовної заяви
про звернення стягнення на предмет
іпотеки в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 857 387,87 доларів США, що складає
еквівалент за курсом НБУ -10 623 035 грн. 71
коп.

05 березня 2014 року звернулася до суду з
позовною заявою третя особа з
самостійними вимогами ОСОБА_5, в якій
просила суд визнати недійсними договір
кредиту №64МФ/2007 від 16.07.2007 року та
договору іпотеки від 01.02.2008 року,
укладений між ОСОБА_3 та ЗАТ КБ
«Приватбанк». В обґрунтування вимог
заяви третя особа посилається на те, що
ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Приватбанк» не мали
право укладати договір кредиту
№64МФ/2007 від 16.07.2007 року на суму 1 000 000
грн., що виходить за межі дрібного
побутового без згоди ОСОБА_5, чим
порушили ч.2 ст. 65 СК України. В
подальшому доповнила підстави
позовних вимог і в обгрунтування
позову посилалися на неналежне
дотримання письмової форми договору, а
саме підписання неповноважним
представником кредитора.

10 квітня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з зустрічною позовною заявою. В
обґрунтування вимог заяви посилався на
те, що кредитний договір №64МФ/2007 був
укладений між ОСОБА_3 та ЗАТ КБ
«Приватбанк», в особі директора філії
«Миколаївське регіональне управління
«ЗАТ КБ «Приватбанк», діючого на
підставі довіреності №6820 від 07.10.2005
року. Крім того договір іпотеки від
01.20.2008 року було укладено між ОСОБА_3 та
ЗАТ КБ «Приватбанк», в особі старшого
спеціаліста напрямку
«мікрокредитування філії
«Миколаївське регіональне управління»
ЗАТ КБ «Приватбанк», діючого на
підставі доручення №712 від 18.01.2007 року.
Оскільки ПАТ КБ «Приватбанк» не надав
доказів підтвердження повноважень
посадових осіб ЗАТ КБ «Приватбанк» на
укладання та підписання вищевказаного
кредитного договору та договору
іпотеки, позивач за зустрічним позовом
просив суд визнати недійсними
кредитного договору та договору
іпотеки.

Представник позивачаза первісним
позовом у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив суд їх
задовольнити. Також просив суд
відмовити у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_3 та позову третьої особи
ОСОБА_5 про визнання недійсними
кредитного договору та договору
іпотеки, оскільки кредитний договір та
договір іпотеки, укладений між
сторонами, був підписаний
уповноваженими на те особами ЗАТ КБ
«Приватбанк». Що стосується вимог
третьої особи, то ОСОБА_5, яка є
поручителем за договором поруки від 16
липня 2007 року, у відповідності до п.3
договору поруки, була ознайомлена з
умовами кредитного договору. Таким
чином, ОСОБА_5 з 16.07.2007 року мала повну
інформацію щодо факту умов
кредитування згідно вищевказаної
кредитної угоди.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав та
просив суду задовольнити його вимоги
та вимоги третьої особи ОСОБА_5 про
визнання недійсними кредитного
договору та договору іпотеки.

Третя особа надала суду заяву про
розгляд справи у її відсутність,
позовні вимоги первісного позову не
визнає та просить суд задовольнити її
вимоги та визнати недійсними
кредитного договору та договору
іпотеки.

В останньому судовому засіданні
представник відповідача ОСОБА_3 заявив
суду усне клопотання про призначення
судової почеркознавчої експертизи з
вирішення питання : чи виконані
особисто ОСОБА_3 підписи на Заявах про
видачу готівки за 2007 рік, зая кими
боржник отримував грші з призначенням
платежу " видача кредиту згідно
кредитного договру 264МФ2007".

Представник банку заперечував проти
заявленого клопотання.

Суд, розглянувши клопотання
представника позивача за зустрічним
позовом про призначення судової
почеркознавчої експертизи, вважає його
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню, оскільки
питання, що пропонує поставити на
вирішення експертизи , прямо не
стосується підстав і предмету позовів,
що розглядаються в межах даної
цивільної справи, адже жодна зі сторін
не оспорює кредитний договір за його
безгрошовістю, отже немає необхідності
в призначенні експертизи для
правильного вирішення справи .

До того ж суд враховує положення ч. 1 ст.
131 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 60, 131, 143, 144, 202 ЦПК
України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_2позивача про
призначення у справі судову
будівельно-технічну експертизу -
відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному
порядку не підлягає, заперечення на неї
можуть бути включені до апеляційної
скарги на рішення суду.

Суддя Центрального районного

суду м. Миколаєва

О.А. Гуденко