Справа № 145/2640/13-ц Провадження №
22-ц/772/2898/2014Головуючий в суді першої
інстанції Ліщишина М. Ю.Категорія
27Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2014 р. м. ВінницяКолегія
суддів судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Вінницької
області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Стадника І.М., Іванюка М.В.,

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» на рішення
Тиврівського районного суду
Вінницької області від 13 серпня 2014 року
в цивільній справі за позовом

ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

встановила:

В грудні 2013 року ПАТ «Дельта Банк»
звернулося до суду з вказаною позовною
заявою. В обґрунтування своїх вимог
позивач посилався на те, що 08 травня 2008
року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк» та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір №
828-002/ФКВ-08, згідно з умовами якого Банк
надав Позичальнику кредитні кошти у
розмірі 85000 доларів США з розрахунку 14,3%
річних на весь час фактичного
користування кредитом на строк з 08
травня 2008 року по 05 травня 2023 року.
Виконання позичальником зобов'язання
за кредитним договором було
забезпечено порукою, відповідно до
договорів № 828-1-002/Zфпор-08 від 08.05.2008 року
та № 828-2-002/Zфпор-08 від 08.05.2008 року,
укладених між ТОВ «Український
промисловий банк» та ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

30.06.2010 року ТОВ «Український
промисловий банк» передав (відступив)
акціонерному товариству «Дельта Банк»
права вимоги від боржників виконання
їх обов'язків за кредитними та
забезпечувальними договорами.

Станом на 17.07.2013 року за позичальником
ОСОБА_3 рахується заборгованість за
кредитним договором в сумі: 968499,99 грн., з
яких: тіло кредиту - 650007,39 грн.; відсотки
- 318492,60 грн..

Вважаючи, що позичальник взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконує, ПАТ «Дельта
Банк» просило стягнути солідарно з
відповідачів загальну суму
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 1188525,77 грн..

Ухвалою Тиврівського районного суду
Вінницької області від 16.04.2014 року
прізвище відповідача у справі - ОСОБА_3
замінено на ОСОБА_2 згідно свідоцтва
про зміну імені.

Рішенням Тиврівського районного суду
Вінницької області від 13 серпня 2014 року
в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
відмовлено.

У апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк»
просить рішення скасувати і ухвалити
нове, яким стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь банку заборгованість
за кредитним договором в сумі 968499,99
грн., а також судовий збір в розмірі 3441,00
грн., посилаючись на те, що рішення є
незаконним, прийнятим з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. На думку апелянта суд першої
інстанції невірно встановив дійсні
обставини справи та неповно дослідив
докази, які були надані позивачем.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін по справі, які
з'явилися, перевіривши матеріали
справи й обговоривши доводи
апеляційної скарги в межах вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
08 травня 2008 року між Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Український промисловий банк» та
ОСОБА_2 був укладений кредитний
договір № 828-002/ФКВ-08, згідно з умовами
якого банк надав позичальнику кредитні
кошти на споживчі цілі у розмірі 85000
дол. США з розрахунку 14,3 % річних за весь
час фактичного користування кредитом
на строк з 08 травня 2008 року по 05 травня
2023 року (а.с.6-12).

На виконання позичальником зобов'язань
за кредитним договором 08.05.2008 року було
укладено договір поруки № 828-1-002/Zфпор-08
між ТОВ «Український промисловий банк»
та ОСОБА_3, а також договір поруки №
828-2-002/Zфпор-08 між ТОВ «Український
промисловий банк» та ОСОБА_4 (а.с.15-18).

Заявлені до відповідачів позовні
вимоги ПАТ «Дельта Банк» обґрунтовує
приписами ст.ст. 512 - 519 ЦК України та
умовами (пунктами 4.1, 4.2) укладеного
30.06.2010 р. між ТОВ «Укрпромбанк», АТ
«Дельта Банк» та Національним банком
України договору про передачу активів
ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ
«Дельта Банк», за яким в порядку, обсязі
та на умовах, визначених цим договором
Укрпромбанк передає (відступає) Дельта
Банку право вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами, що
забезпечують виконання кредитних
зобов'язань перед Національним банком
України, внаслідок чого Дельта Банк
замінює Укрпромбанк, як кредитора (стає
новим кредитором), у зазначених
зобов'язаннях, у тому числі право
вимоги (замість Укрпромбанку) до
боржників щодо виконання ними своїх
зобов'язань за кредитними та
забезпечувальними договорами.

На підтвердження зазначених доводів
позовної заяви ПАТ «Дельта Банк» надав
суду лише копію витягу з Договору про
передачу активів та кредитних
зобов'язань від 30.06.2010 р. (а.с.31-35), де
вищевказані кредитний договір та
договори поруки від 08.05.2008 р. не
зазначені, та витяг з додатку № 2 (а.с.36)
з єдиним прізвищем ОСОБА_2.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, районний суд виходив з того, що
позивач не підтвердив обставин щодо
набуття ним права вимоги до
відповідачів за договором про передачу
активів та кредитних зобов'язань від
30.06.2010 р. та щодо поширення цього
договору на кредитний договір і
договори поруки, укладені ТОВ
«Укрпромбанк» з відповідачами у
справі, а також належного і своєчасного
їх повідомлення переходу прав вимоги
до ПАТ «Дельта Банк» у кредитному
зобов'язанні перед ТОВ «Укрпромбанк».

За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до висновку, що позивач не
довів належними і допустимими
доказами, що він є правонаступником ТОВ
«Укрпромбанк» у правовідносинах за
кредитним договором № 828-002/ФКВ-08 від
08.05.2008 р.

Крім того, як при зверненні до суду з
даним позовом, так і в процесі судового
розгляду справи, позивач не надав
належних розрахунків з наданням
первинних платіжних документів, як
заявленої до стягнення суми, так і суми
заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ
«Укрпромбанк» на момент передачі права
вимоги новому кредитору - ПАТ «Дельта
Банк» згідно акту звірки № 1 (а.с.141,143)
заборгованість ОСОБА_2 станом на
01.07.2010р. становить 766098,60 грн., позов
пред'явлено на суму 968499,99 грн..

Відповідно до п. п. 4. 8. 1., 4. 8. 2 договору
про передачу активів та кредитних
зобов'язань Укрпромбанку на користь
Дельта Банку від 30 червня 2010 року,
банки зобов'язані письмово повідомити
боржників про передачу відповідних
прав вимоги шляхом направлення їм
спільного повідомлення за формою,
узгодженою між банками в усіх істотних
аспектах впродовж 5 робочих днів з
дати укладення цього договору.
Повідомлення направляються
рекомендованими листами з
повідомленням про вручення або цінними
листами з описом вкладення.

Судом першої інстанції
обґрунтовано зазначено, що банком не
надано належних доказів повідомлення
ОСОБА_2 про передачу ТОВ «Укрпромбанк»
- ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги
способом встановленим п. 4.8 договору
про передачу активів від 30 червня 2010
року. В матеріалах відсутні докази, що
відповідачі таке повідомлення
отримали.

Копії наданих позивачем до справи
письмових повідомлень про сплату
кредитної заборгованості від 16.10.2013 р.
(а.с.27-29) з реєстром поштових
відправлень від 22.10.2013 р. (а.с.30), листа
на ім'я ОСОБА_2 від 09.07.2010 р. (а.с.146), та
списку поштових відправлень
рекомендованих листів від 09.07.2010 р.
(а.с.147) без доказів їх отримання
відповідачами, не відповідають вимогам
закону та умовам вищевказаного
договору щодо спільної форми таких
повідомлень, а також строку їх
направлення.

Адже боржник вважається належним
чином повідомленим про зміну кредитора
у зобов'язання в тому разі, коли банком
на лише направлено на адресу такого
боржника відповідний лист, а й доведено
факт його вручення адресату під
розписку.

Таким чином, всупереч положенням
ст. 526 ЦК України, яка вимагає
своєчасного та належного виконання
зобов'язань, вказана вимога договору та
закону щодо належного повідомлення
боржника позивачем не виконана.

Відповідно до ст. 516 ч. 2 ЦК України
якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредитору є належним виконанням.

Згідно ст. 517 ч. 2 ЦК України боржник
має право не виконувати свого обов'язку
новому кредиторові до надання
боржникові доказів переходу до нового
кредитора прав у зобов'язанні.

З матеріалів вбачається, що позивачем
не надано належних та допустимих
доказів, що він являється
правонаступником ТОВ «Укрпромпанк» у
правовідносинах за кредитним
договором № 828-002/ФКВ-08 від 08.05.2008 р.,
оскільки наявна в матеріалах справи
копія витягу з договору про передачу
активів та кредитних зобов'язань від
30.06.2010 р. не містить інформації про факт
передачі кредитного договору та
договорів поруки від 08.05.2008р., витяг з
додатку № 2 містить лише одне прізвище
ОСОБА_2

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції також надав
належну оцінку наявному в матеріалах
справи акту звірки № 1 (а.с.141,143), згідно
якого заборгованість ОСОБА_2 станом на
01.07.2010р. становить 766098,60 грн., разом з
тим позов пред'явлено на суму 968499,99
грн. Таким чином, позивач не надав суду
належних розрахунків, як заявленої до
стягнення суми заборгованості, так і
суми заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ
«Укрпромбанк» на момент передачі права
вимоги новому кредитору - ПАТ «Дельта
Банк».

Висновки суду першої інстанції
відповідають обставинам справи, до
яких суд дійшов з додержанням
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
303, 304, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
відхилити.

Рішення Тиврівського районного суду
Вінницької області від 13 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення і з цього часу може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: (підпис)
Войтко Ю.Б.

Судді: (підпис)
Стадник І.М.

(підпис)
Іванюк М.В.

"З оригіналом вірно"

Суддя апеляційного суду
Войтко Ю.Б.