Справа № 754/3446/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне рішення суду виготовлено 25.09.2014
року)

24.09.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого - судді Грегуль О.В.

при секретарі - Фідрі Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
позовом публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1,
яка діє в своїх інтересах та інтересах
двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 і
ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, треті особи:
служба у справах дітей Деснянської
районної в м. Києві державної
адміністрації і орган опіки та
піклування Деснянської районної в м.
Києві державної адміністрації, про
виселення без надання іншого житла та
усунення перешкод у користуванні
майном,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувшись до суду з
вищевказаним позовом, вимоги якого
уточнювались у процесі розгляду справи
та посилаючись на порушення свого
права власності, просив виселити
відповідачів разом з двома
неповнолітніми дітьми з АДРЕСА_1 без
надання іншого житла та зняти
відповідачок з двома неповнолітніми
дітьми з реєстрації в цій квартирі, яка
була предметом іпотеки та на яку
звернуто стягнення як на предмет
іпотеки.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав і просив про
його задоволення.

Відповідачі: ОСОБА_5 та відповідачка -
ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах і
інтересах двох неповнолітніх дітей,
позов визнали.

Представник двох третіх осіб, вважає
позовні вимоги по відношенню до двох
неповнолітніх дітей безпідставними.

Відповідачка - ОСОБА_4 у судове
засідання не з'явилась і доказів про
поважність причин своєї неявки, суду не
надала, хоча про час і місце розгляду
справи, неодноразово повідомлялась
належним чином, як поштою, так і через
оголошення в пресі, що підтверджується
наявними в матеріалах справи,
письмовими доказами.

Представник позивача, відповідачі:
ОСОБА_5, відповідачка - ОСОБА_1, яка діє в
своїх інтересах і інтересах двох
неповнолітніх дітей та представник
двох третіх осіб, не заперечували проти
розгляду справи по суті за відсутності
відповідачки - ОСОБА_4.

З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169 ЦПК
України та з метою уникнення
затягування розгляду справи, суд
вважає, що в матеріалах справи, є
достатньо даних про права та
взаємовідносини сторін по справі, для
її розгляду по суті за відсутності
відповідачки - ОСОБА_4.

Вислухавши пояснення представника
позивача, відповідачів: ОСОБА_5,
відповідачки - ОСОБА_1, яка діє в своїх
інтересах і інтересах двох
неповнолітніх дітей, представника двох
третіх осіб, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, суд у
судовому засіданні встановив наступне.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачкою - ОСОБА_1, своїх
договірних зобов'язань щодо повернення
грошових коштів за двома кредитними
договорами, було звернуто стягнення на
належну відповідачці - ОСОБА_1 АДРЕСА_1,
як на предмет іпотеки, шляхом
проведення прилюдних торгів.

Відповідно до наявної в матеріалах
справи, нотаріально посвідченої копії
свідоцтва від 04.04.2012 року, позивач є
власником АДРЕСА_1.

Згідно зі ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» від 05.06.2003 року № 898-ІV,
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом. Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.
Особи, які проживають у зазначених
приміщеннях на умовах договору найму
(оренди), не підлягають виселенню, якщо:
договір найму (оренди) був укладений до
моменту укладення іпотечного договору
і про наявність такого договору було
доведено до відома іпотекодержателя
або такий договір був зареєстрований у
встановленому законом порядку; договір
найму (оренди) був укладений після
укладення іпотечного договору за
згодою іпотекодержателя.

Відповідно до п. 43 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» від 30.03.2012
року № 5, при розгляді позову
іпотекодержателя про виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати таке. Згідно з частиною
четвертою статті 9, статті 109 Житлового
кодексу України, статтей 39 - 40 Закону
України «Про іпотеку» виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення, яке є предметом
іпотеки, провадиться у порядку,
встановленому законом. При цьому суд за
заявою іпотекодержателя одночасно з
рішенням про звернення стягнення на
предмет іпотеки за наявності підстав,
передбачених законом, ухвалює рішення
про виселення мешканців цього
житлового будинку чи житлового
приміщення. При цьому примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду тільки за певних умов:
якщо мешканці добровільно не звільнили
житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

Будь-яких конкретних правових доказів,
які б свідчили саме про отримання
відповідачами за місяць письмової
вимоги позивача про звільнення
АДРЕСА_1, позивач суду не надав і судом
таких доказів не здобуто.

Доводи представника позивача про
направлення позивачем відповідачам
вимоги про добровільне виселення, не
свідчить про отримання відповідачами
цієї вимоги про добровільне виселення.

З урахуванням викладеного, правові
підстави для задоволення позову,
відсутні.

За таких обставин, позов задоволенню не
підлягає.

Оскільки позов задоволенню не
підлягає, то відповідно до положень ст.
88 ЦПК України, понесені позивачем
судові витрати покладаються на
позивача.

Керуючись ст. ст. 4-11, 209, 213-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» відмовити.

Понесені публічним акціонерним
товариством «Універсал Банк» судові
витрати, покласти на публічне
акціонерне товариство «Універсал
Банк».

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

СУДДЯ: