Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/813/14
Головуючий у 1 інстанції Нестеренко
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

При секретарі Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Якимівського районного суду
Запорізької області від 17 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Якимівської центральної районної
лікарні про скасування наказу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулась
до суду з позовом до Якимівської
центральної районної лікарні про
скасування наказу про її притягнення
до дисциплінарної відповідальності.

В обґрунтування позову позивачка
зазначала, що вона працює в Якимівській
центральній районній лікарні на посаді
лікаря-інфекціоніста.

09 вересня 2013 року до неї на прийом
звернувся громадянин ОСОБА_4, за
консультацією щодо його обстеження та
результатів аналізів,які стали
підставою для встановлення йому
попереднього діагнозу, за яким він є
носієм вірусу гепатиту «С».

Разом із ОСОБА_4 на прийомі була
присутня його дружина ОСОБА_5

Вивчивши результати аналізів, УЗД,
провівши бесіду з ОСОБА_4, позивачка
дійшла висновку, що з метою
встановлення точного діагнозу
пацієнту потрібно звернутися за більш
кваліфікованою допомогою, яка може
бути надана в спеціалізованому
медичному закладі, зокрема до
Запорізького гепатоцентру, де у
випадку підтвердження первісного
діагнозу може бути надано високо
кваліфіковане лікування. До такого
висновку позивачка дійшла на підставі
своєї кваліфікації, досвіду роботи,
методичних рекомендацій тощо. Під час
проведення прийому хворого ОСОБА_4
позивачка покладених на неї обов'язків
не порушувала, порушення норм "Етичного
кодексу лікарів України " також не
допускала.

10 вересня 2013 року, позивачка дізналася,
що приблизно через годину після
проведення прийому ОСОБА_4 вдома
покінчив життя самогубством.

03 жовтня 2013 року дружиною ОСОБА_4 - гр.
ОСОБА_5 на ім"я керівника Якимівської
ЦРЛ було подано скаргу, в якій ОСОБА_5
виклала не відповідаючи дійсності
факти стосовно проведення прийому
позивачем, а також вимагала притягти
ОСОБА_3 до дисциплінарної
відповідальності.

За наслідками проведення перевірки
скарги ОСОБА_5 головним лікарем
Якимівської ЦРЛ Строкань В.В. було
видано наказ№100 від 15.10.2013р. про
притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарні
відповідальності, їй оголошено
догану.

Зазначене дисциплінарне стягнення
позивачка вважає незаконним. Просила
наказ № 100 & 2 від 15 жовтня 2013 року
головного лікаря Якимівської
центральної районної лікарні Строкань
В.В. про притягання її до
дисциплінарної відповідальності -
винесення їй догани- скасувати,
посилаючись на те,що порушень своїх
трудових обов»язків вона не допускала.

Рішенням Якимівського районного суду
Запорізької області від 17 грудня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню за таких
підстав.

Згідно до вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Згідно до вимог ст.. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення,яким
суд,виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обгрунтованим є рішення,ухвалене
на основі повно і всебічно з»ясованих
обставин ,на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і
заперечень,підтверджених тими
доказами,які були досліджені в
судовому засіданні.

Постановлене у даній справі
рішення не відповідає зазначеним
вимогам закону. У порушення вимог
процесуального закону суд не надав
належної оцінки доказам у
справі,вважав встановленими
обставини,які не підтверджуються
здобутими доказами, внаслідок чого
неправильно вирішив справу.

Судом першої інстанції
встановлено і з матеріалів справи
вбачається,що позивачка ОСОБА_3 працює
в Якимівській центральній районній
лікарні на посаді
лікаря-інфекціоніста.

09 вересня 2013року лікарем ОСОБА_3 був
здійснений прийом ОСОБА_4, під час
якого вона в медичній картці пацієнта
зробила запис із зазначенням діагнозу
«Носій гепатиту «С»,який в дійсності
не підтверджений результатами
аналізів , рекомендовано консультація
в Запорізькому гепатоцентрі.

15 жовтня 2013 року наказом головного
лікаря Якимівської центральної
районної лікарні Строкань В.В. №100 за
недоліки у наданні медичної допомоги
ОСОБА_4 та порушення лікарської етики
ОСОБА_3 було оголошено догану .

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог про скасування наказу про
притягнення позивачки до
дисциплінарної відповідальності за
недоліки в наданні медичної допомоги
та порушення лікарської етики, суд
першої інстанції виходив із того,що
наказ видано правомірно, оскільки
висновками клініко-експертної комісії
від 09.10.2013року підтверджено
некоректне поводження лікаря з
пацієнтом, невірно вибрана тактика
спілкування,гіпердіагностика
хвороби,що могло привести до невірного
сприйняття свого стану ОСОБА_4 , згідно
до класифікації хвороб встановлений
позивачкою діагноз не існує, а
зазначена хвороба має назву «хронічний
гепатит»С»(латентна фаза).

Судова колегія приходить до висновку
про те,що здійснені висновки суду про
правомірність оспорюваного наказу не
узгоджуються з встановленим
обставинами справи, набутими у справі
доказами і вимогами закону.

Підстави і порядок притягнення
працівників до дисциплінарної
відповідальності врегульовано главою
Х «Трудова дисципліна» Кодексу
Законів про Працю України і за умовами
статей 147-ст.152 КЗпП України можливо у
разі порушення працівником трудової
дисципліни оголошення догани. В силу
зазначених вимог закону роботодавець
має право застосовувати до працівника
дисциплінарне стягнення в межах
передбаченого строку й лише за винне
невиконання або неналежне виконання
працівником покладених на нього
трудових обов'язків.

Із оспорюваного позивачкою наказу
головного лікаря Якимівської ЦРЛ №100
від 15.10.2013року (а.с.4) видно,що з метою
удосконалення надання медичної
допомоги лікарю-інфекціоністу ОСОБА_3
винесена догана на підставі скарги
ОСОБА_5 від 03.10.2013року (а.с.3) і висновку
засідання клініко-експертної комісії
від 09.10.2013р(а.с.28).

Згідно до п.2 і п.3 цього ж наказу
вирішено питання про направлення
ОСОБА_3 на позачергові тематичні курси
з інфекційних хвороб з подальшою її
переатестацією.

Із описової частини наказу №100 від
15.10.2013року вбачається,що лікар ОСОБА_3
проводила бесіду з пацієнтом ОСОБА_4
щодо можливості його інфікування,
методів обстеження,лікування у разі
інфікування,методів профілактики
.Особистої гігієни, а також про
вартість можливого лікування.

При цьому оспорюваним наказом не
встановлений факт порушення
лікарем-інфікціоністом ОСОБА_3
трудової дисципліни, у наказі не
зазначено,які саме службові обов»язки
позивачка порушила.

Із протоколу засідання
клініко-експертної комісії
Якимівської ЦРЛ від 09.10.2013р,на підставі
висновків якої позивачку притягнуто до
дисциплінарної відповідальності,(а.с.28)
вбачається,що при наданні медичної
допомоги ОСОБА_4 в медичній карті не у
повному обсязі відображені
скарги,анамнез життя,епід.анамнез.В
результаті неправильної інтерпретації
аналізів був встановлений
неправильний діагноз. Пацієнт
потребував обстеження на час
інкубаційного періоду,лікування на
даному етапі обстеження пацієнту не
потрібно.

Проте відповідачем не надано суду
доказів щодо повноважень зазначеної
комісії,рівень кваліфікації осіб,які
входили до складу комісії, а також щодо
підтвердження висновків комісії про
неправильність встановленого
позивачкою діагнозу.Висновки про
неправильність заповнення ОСОБА_3
картки пацієнта не ґрунтуються на
відповідних нормативних вимогах.

Висновки комісії і наказу №100
від15.10.2013року про те,що мало місце
некоректне поводження лікаря з
пацієнтом та невірно вибрана тактика
спілкування, ґрунтуються лише на
заяві скаржниці ОСОБА_5 і не
підтверджуються об»єктивними даними
про ці обставини .

В засіданні судової колегії
представники відповідача зазначали,що
ОСОБА_3 була притягнута до
дисциплінарної відповідальності за
встановлення пацієнту неправильного
діагнозу,проте відповідачем не надані
суду докази на підтвердження цих
обставин,правильності висновку самої
комісії про помилковість
встановленого позивачкою діагнозу, а
також докази винного невиконання
позивачкою своїх трудових бов»язків.

Виходячи з положень статті 10 ЦПК
України саме на роботодавцеві лежить
обов'язок надати докази фактів винного
вчинення працівником дисциплінарного
проступку.

Ані висновки комісії, ані наказ про
оголошення догани не зазначають про
конкретні порушення позивачкою своїх
трудових або професійно-етичних
обов»язків і правил,натомість містять
у собі загальні висловлювання щодо
некоректного поводження лікаря з
пацієнтом.

Суд не взяв до уваги зазначені
обставини, а саме те,що оспорюваним
наказом не встановлено порушення
позивачкою трудової дисципліни ,
посадової Інструкції
лікаря-інфекціоніста, затвердженої
головним лікарем 05.01.2013року.

Між тим зазначені в наказі і висновках
комісії від 09.10.2013р обставини не
свідчать про винне невиконання
позивачкою своїх трудових обов»язків,
порушення трудової дисципліни, а
можуть лише свідчити про її
недостатній професійний рівень,що
підтверджується висновком комісії про
необхідність направлення лікаря
ОСОБА_3 на позачергові тематичні курси
з інфекційних хвороб з подальшою
переатестацією, а також змістом самого
оспорюваного наказу- від
15.10.2013року(а.с.4)- п.2 і п.3- про направлення
ОСОБА_3 на позачергові тематичні
курси, проте суд ,відмовляючи у
задоволенні позову, вийшов за межі
наказу про притягнення позивачки до
дисциплінарного стягнення,зазначив у
своєму рішенні про порушення
позивачкою таємниці щодо стану
здоров»я та діагнозу пацієнта,
незалучення психіатра, посилаючись на
Закон України «Основи законодавства
України про охорону здоров»я», наказ
Міністерства охорони здоров»я №826 від
30грудня 2008року ,з якими не
пов»язувалось притягнення позивачки
до дисциплінарної відповідальності.

З огляду на зазначене судова колегія
приходить до висновку про те,що
оскільки наказ головного лікаря
Якимівської центральної районної
лікарні Строкань В.В. №100 за недоліки у
наданні медичної допомоги ОСОБА_4 та
порушення лікарської етики від 15
жовтня 2013 року ,яким оголошено догану
лікарю ОСОБА_3 , не містить конкретних
даних про порушення позивачкою
трудових обов»язків, передбачених
посадовою Інструкцією
лікаря-інфекціоніста або іншими
нормативними актами, передбачених
законом обов»язків, і відповідач не
надав суду об»єктивих доказів щодо
винного невиконання позивачкою своїх
трудових обов»язків, оспорюваий наказ
є незаконним, підлягає скасуванню, а
рішення суду першої інстанції за
наведених підстав підлягає скасуванню
з постановленням нового рішення про
задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.307,309 ЦПК України,
судова колегія

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Якимівського районного суду
Запорізької області від 17 грудня 2013
року у цій справі скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Якимівської
центральної районної лікарні
задовольнити.

Визнати неправомірним і скасувати
наказ головного лікаря Якимівської
центральної районної лікарні від
15.10.2013року №100 про винесення догани
лікарю-інфекціоністу ОСОБА_3

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: