Справа № 667/8034/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року Суддя
Комсомольського районного суду м.
Херсона Котьо І.В., розглянув матеріали
позовної заяви прокурора
Комсомольського району м. херсона в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особи
Виконавчий комітет Комсомольської
районної в м. Херсоні ради про
накладення заборони на відчуження
майна ,

встановив:

Прокурор звернувся до суду
з вказаним позовом посилаючись на ту
обставину що при розгулі цивільної
справи за позовом Виконавчого
комітету Комсомольської районної в м.
Херсоні ради в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про позбавлення батьківських
прав та стягнення аліментів судом не
було вирішено питання щодо заборони
відчуження нерухомого майна , що
передбачено положеннями ст. 17 Закону
України « Про охорону дитинства».

Положеннями ст.ст.152-154 ЦПК
України врегульовані питання
забезпечення позову. У зв’язку зі
змінами внесеними до ст. 17 Закону
України « Про охорону дитинства» що
регулює питання про яке заявляє
прокурор , зміни до
Цивільно-процесуального код до
рішення Конституційного суду України
в справі від 13 березня 2012 року за №
5-рп/2012викладено правову позицію з
приводу того що конкретна сфера
суспільних відносин не може бути
водночас врегульована однопредметними
нормативними правовими актами
однакової сили, які за змістом
суперечать один одному

У зв’язку з чим Конституційний Суд
України вважав, що невідповідність
окремих положень спеціального закону
положенням Кодексу не може бути
усунена шляхом застосування правила,
за яким з прийняттям нового
нормативно-правового акта автоматично
призупиняє дію акт (його окремі
положення), який був чинним у часі
раніше. Оскільки Кодекс є основним
актом цивільного законодавства, то
будь-які зміни у регулюванні
однопредметних правовідносин можуть
відбуватися лише з одночасним
внесенням змін до нього відповідно до
порядку, встановленого абзацом третім
частини другої статті 4 Кодексу.

Тобто порядок розгляду
заяв про забезпечення позову , який
врегульовано цивільно-процесуальним
законодавством , у зв’язку з
внесенням змін до спеціального
закону ст. 17 Закону України « Про
охорону дитинства» не змінено. А
відповідно до положень ч.1 ст. 2 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється відповідно до
Конституції України та
Цивільно-процесуального кодексу
України, яким не передбачено окремо
від цивільних справ , крім виключень
визначених ч.4 ст. 151 ЦПК України ,
розгляд заяв про забезпечення позову.

Крім того, нормами ст. 220 ЦПК
України визначено порядок ухвалення
додаткових рішень в тому числі
стосовно якої-небудь позовної вимоги, з
приводу якої сторони подавали докази і
давали пояснення, не ухвалено рішення.
Оскільки на час прийняття судом
рішення по справі , на суд було
покладено обов’язки щодо накладення
заборони на майно про яке йде мова в
заяві , то вказані питання підлягають
розгляду в порядку ст. 220 ЦПК України ,
у зв’язку з чим відповідно до п.1 ч.2
ст. 122 ЦПК України ,вважаю необхідним
відмовити у відкритті провадження у
справі оскільки заява не підлягає
розгляду в судах у порядку цивільного
судочинства.

Керуючись ст.122 ЦПК України , суддя -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у
справі за позовом прокурора
Комсомольського району м. херсона в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особи
Виконавчий комітет Комсомольської
районної в м. Херсоні ради про
накладення заборони на відчуження
майна .

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Херсонської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
протягом п’яти днів з дня її
проголошення апеляційної скарги.

Суддя:ОСОБА_4