АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 193/1575/13-ц
Головуючий в 1 інстанції
Провадження № 22-ц/774/273/К/14
Доповідач - Остапенко В.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

Головуючого судді: Остапенко В.О.

суддів: Митрофанової Л.В.,
Савіної Г.О.

при секретарі: Абрамян Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3
на ухвалу Софіївського районного суду
Дніпропетровської області від 11 грудня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро Лайт" про
розірвання договору оренди земельного
паю, -

Сторони в судове засідання не
з'явились, належним чином повідомлені.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового процесу не
здійснювалось.

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулось
до суду з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Агро Лайт"
(далі ТОВ «Агро Лайт), про стягнення
заборгованості шляхом визнання права
власності.

Ухвалою судді від 25 листопада 2013 року
позовну заяву залишено без руху для
уточнення позовних вимог, та надання
доказів по справі, для чого позивачу
надано строк, для виконання вимог не
більше п'яти днів з дня отримання
позивачкою її копії.

Ухвалою судді від 11 грудня 2013 року
позовна заява визнана неподаною та
повернута позивачу у зв'язку з
невиконанням недоліків, зазначених в
ухвалі судді.

В апеляційній скарзі представник
позивача ставить питання про
скасування ухвали суду та направлення
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду справи,
посилаючись на відсутність підстав для
визнання неподаною та повернення
позовної заяви, судом не взято до уваги,
роз'яснення викладені в п.7 постанови
Пленуму Верховного суду України «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» № 2 від 12.06.2009 року, в якій
зазначено, що суд не позбавлений права
витребувати необхідні докази в процесі
розгляду справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про визнання
неподаною та повернення позовної
заяви, суддя першої інстанції
керувався вимогами ст.ст. 119, 121 ЦПК
України та виходив з того, що позивачем
відповідно до ухвали від 25 листопада 2013
року не виконано вимоги ухвали про
усунення недоліків.

Колегія суддів не може погодитися з
таким висновком суду першої інстанції
з огляду на наступне.

Відповідно до норм діючого
цивільно-процесуального
законодавства, позовна заява подається
до суду в письмовій формі і повинна
відповідати вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК
України щодо змісту, а також щодо
сплати судового збору.

Відповідно до ухвали від 25.11.2013 року
(а.с.8) підставою для залишення судом
позовної заяви поданої ОСОБА_2 стало
уточнення позовних вимог та надання
доказів по справі.

Разом з тим, частиною 1 ст. 131 ЦПК України
покладено на сторони обов'язок щодо
надання доказів чи повідомлення про
них суд до або під час попереднього
судового засідання в справі, а якщо
попереднє судове засідання у справі не
проводиться - до початку розгляду
справи по суті.

Аналогічне роз'яснення надане Пленумом
Верховного суду України в п.7 Постанови
«Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» № 2 від 12.06.2009 року, який
зокрема зауважує, що подання доказів
можливе на наступних стадіях
цивільного процесу, тому суд не вправі
через неподання доказів при
пред'явленні позову залишати заяву без
руху та повертати заявнику.

Відповідно до ч.2 ст. 31 ЦПК України
крім прав та обов'язків, визначених у
статті 27 цього Кодексу, позивач має
право протягом усього часу розгляду
справи збільшити або зменшити розмір
позовних вимог, відмовитися від позову,
а відповідач має право визнати позов
повністю або частково. До початку
розгляду судом справи по суті позивач
має право шляхом подання письмової
заяви змінити предмет або підставу
позову, а відповідач - пред'явити
зустрічний позов.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем в строк наданий на виконання
вимоги ухвали надана позовна заява з
обґрунтуванням позовних вимог (а.с. 23),

Згідно ч.2 п.3 ст. 119 ЦПК України позовна
заява повинна містити зміст позовних
вимог.

У разі наведення змісту позовних вимог
позивач вказує той спосіб захисту
права, який він просить застосувати до
відповідача.

Як вбачається, з заяви про уточнення
позовних вимог, позивач просив суд
розірвати договір оренди земельної
ділянки № 27 від 02.02.2009 року та
доповнений додатковою угодою № 5 від
28.10.2011 року укладений між ОСОБА_5 та ТОВ
«Агро Лайт». Зобов`язати відповідача
ТОВ «Агро -Лайт», повернути орендовану
земельну ділянку її новому власнику -
ОСОБА_2, та зобов'язати Софіївський
відділ Дніпропетровської регіональної
філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі
України» у трьохденний термін
провести реєстрацію розірвання
зазначеного договору оренди.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що позивач, при зверненні до
суду, вказав обраний ним спосіб захисту
права, тобто виконав вимоги ч.2 п.3 ст. 119
ЦПК України, при цьому обов'язок з
надання доказів у відповідності до
вимог ч.1 ст. 131 ЦПК України, позивачем ще
не реалізований.

З аналізу вказаної норми витікає, що
реалізація позивачем обов'язку з
надання доказів суду, не може бути
поставлена в залежність від подання
позову й відповідно бути підставою для
залишення його без руху.

Однак, залишаючи без руху позовну
заяву, подану ОСОБА_2 суддя першої
інстанції на вказані норми уваги не
звернув й пред'явив до її змісту вимоги,
які не передбачені ст.ст. 119, 120 ЦПК
України, визнавши неподаною позовну
заяву без достатніх на те правових
підстав.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
порушено процесуальний порядок
вирішення питання про визнання
неподаною та повернення позовної
заяви, у зв'язку з чим, апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а ухвала
суду - скасуванню з направленням
матеріалів позовної заяви до суду
першої інстанції для вирішення питання
про відкриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити
частково.

Ухвалу судді Софіївського районного
суду Дніпропетровської області від 11
грудня 2013 року - скасувати.

Матеріали позовної заяви направити до
суду першої інстанції для вирішення
питання про відкриття провадження по
справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає, оскільки не перешкоджає
подальшому провадженню по справі.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/