Провадження №2/761/6637/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 грудня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Юзькової О.Л.,

при секретарі
Звонцовій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «ВКФ
ФАРБИ УКРАЇНИ» до ОСОБА_1, третя особа:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Альфабудсервіс» про
відшкодування матеріальної шкоди
спричиненої неправомірними діями, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «ВКФ Фарби
України» звернувся до суду з позовом та
просить стягнути з ОСОБА_1 матеріальну
шкоду спричинену неправомірними діями
останнього у розмірі 200 000,00 грн. Свої
вимоги мотивує тим, що 28.05.2014 р.
позивачем було укладено договір №
28/05-ФЗ/2014 р. з ТОВ Державним вищим
навчальним закладом «Київський
індустріальний коледж» про часткову
участь у будівництві та передачу
функцій замовника. Позивач взяв на себе
зобов'язання щодо будівництва
гуртожитку для студентів та житлового
будинку частина квартир в якому буде
передана працівникам коледжу. З метою
виконання умов договору, оскільки ТОВ
«Альфабудсервіс» виступало в якості
генерального підрядника у будівництві,
позивачем було укладено з Товариством
відповідний договір 06.05.2014 р.
Будівництво здійснюється на земельній
ділянці, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1. Дана земельна ділянка
належить на праві власності коледжу і
її цільове призначення - будівництво та
експлуатація гуртожитку для студентів
та житла працівників технікуму.
Оскільки, позивач отримав всі
встановлені чинним законодавством
України дозволи та документи, в червні
2014 р. огородив периметр будівництва в
межах червоних ліній, вирив котлован та
здійснював випробування паль. Однак
впродовж червня-липня 2014 року
громадянин ОСОБА_1 своїми незаконними
діями перешкоджав позивачу
здійснювати будівництво гуртожитку та
житлового будинку по АДРЕСА_1.
Відповідач щоденно організовував
«ініціативні групи» з мешканців
навколишніх будинків і блокував
постачання на будівельний майданчик
позивача будівельних матеріалів. Разом
з іншими громадянами відповідач
перешкоджав руху будівельного
транспорту, вантажівкам, спецтехніці.
За вест час такого блокування
позивачем та генпідрядником було
недоотримано і зіпсовано у зв'язку із
простоєм на заблокованій проїзній
частині відповідачем 178 кубічних
метрів рідкого бетону, що перевозився у
спеціальних вантажних міксерів.
Вартість цього бетону становить 159 000,00
грн. Поставка бетону була повністю
оплачена позивачем шляхом
перерахування 100% його вартості
генеральному підряднику. Неотримання
бетону потягнуло за собою псування
арматури для пальового поля. Таку
арматуру позивачу довелося
демонтувати та утилізувати у зв'язку із
її непридатністю для використання при
улаштуванні паль фундаменту. Вага
зіпсованої арматури - 5 кг., вартість 40
400,00 грн. 09.07.2014 р. генеральними
підрядником позивачу було направлено
претензію щодо необхідності
відшкодувати завдані простоєм
вантажівокз бетоном, їх повернення, та
усунення поламок збитків , у зв'язку із
чим підприємство понесло додаткові
збитки. За таких обставин представник
позивача просить стягнути на користь
ТОВ «ВКФ Фарби України» суму у розмірі
200 000,00 грн.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені вимоги,
просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи неодноразово повідомлявся
належним чином, причини неявки не
повідомив.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу за
відсутністю ОСОБА_1, проти чого не
заперечував представник позивача.

Вислухавши пояснення пре5дставника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено, що Товариство з обмеженою
відповідальністю «ВКФ «Фарби України»
взяло на себе зобов'язання щодо
будівництва гуртожитку для студентів
та житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1, про що свідчить договір №
28/05-ФЗ/2014 про часткову участь у
будівництві та передачі функцій
замовника, укладений 28.05.2014 р. з
Державним вищим навчальним закладом
«Київський індустріальний коледж».

Як свідчать матеріали справи земельна
ділянка за адресою АДРЕСА_1 де має
проводитись будівництво належить
вищому навчальному закладу на праві
постійного користування про що
свідчить відповідний державний акт
серія ЯЯ № 080552 від 05.10.2004 р., виданий на
підставі рішення Київської міської
ради від 23.12.2003 р. № 317/1192. Цільове
призначення земельної ділянки -
будівництво та експлуатація
гуртожитку для студентів та житла для
працівників технікуму.

06.05.2014 р. позивач уклав з ТОВ
«АЛЬФАБУДСЕРВІС» договір генерального
підряду № 06/05-ГПД/2014 відповідно до умов
якого третя особа взяла на себе
зобов'язання в якості генерального
підрядника на свій ризик власними
коштами здійснити будівельно-монтажні
роботи за адресою: АДРЕСА_1.

Також представником позивача надано
докази, з яких вбачається, що 13.06.2014 р.
позивач, як замовник будівництва
отримав Декларацію про початок
будівельних робіт за № КВ 54
зареєстровану Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві.

Як зазначає представник позивача
з липня 2007 року Товариство несе збитки
у зв'язку із втратою бетону, демонтажу
арматури та відшкодування ТОВ
«АЛЬФАБУДСЕРВІС» витрат, оскільки
ОСОБА_1 своїми неправомірними діями
перешкоджає здійсненню будівництва.
Збирає «ініціативні групи», які не
допускають спеціальну техніку та
вантажівки на будмайданчик, блокує
проїзжу частину, а тому відповідач має
відшкодувати суму у розмірі 200 000,00 грн.

Положеннями ст. 22 ЦК України
визначено, що особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Опитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_2, який працює у позивача
на посаді керівника відділу продажу,
пояснила, що знайома з ОСОБА_1, який був
у офісі компанії. Влітку 2014 р. група
осіб не пропускала на буд. Майданчик
вантажівки, встановлювали чергування.
Відповідач та інші особи, майже кожного
дня чинили для будівництва перешкоди.

Приписами ст. 60 ЦПК України
встановлено обов'язок сторони довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

В свою чергу відповідно до вимог ст.. 11
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи в межах заявлених позовних
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Надаючи оцінку всім зібраним по справі
доказам, суд приходить до висновку, що
представником відповідача не доведено
в судовому засіданні, що ОСОБА_1 є
особою, що спричинила збитки, а також і
сам розмір останніх.

Долучені до матеріалів справи
представником позивача
товарно-транспортні накладні не дають
суду зробити висновок, що вони
підтверджують як наявності збитків
так і їх розміру.

Крім того пояснення представника та
свідка, якій працює у позивача, щодо
дій, що їх вчиняв ОСОБА_1 суд не може
покласти в основу рішення за
відсутності будь - яких інших доказів,
які свідчили б про порушення прав
позивача саме цією особою та беручі до
уваги і наявність в період вказаний
представником Товариства
«ініціативних груп».

За таких обставин суд не знаходить
підстав для задоволення позову.

Розподіляючи судові витрати, суд
керується положеннями ст. 88 ЦПК
України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.
3,11,57,60,88,169,212-215 ЦПК України, ст.. 22 ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили в разі
закінчення вищезазначених строків або
якщо його не скасовано після розгляду
справи судом апеляційної інстанції.

Суддя