РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2014 року
Шевченківський районний суд

Харківської області

в складі: судді - Стеганцова С.М.

при секретарі -
Реуцькій Н.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі суду в селищі
Шевченкове цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до Шевченківського РВ
ГУМВС України в Харківській області,
Державної казначейської служби
України про відшкодування моральної
шкоди та зобов'язання вчинення певних
дій

в с т а н о в и в:

У лютому 2010 року позивач
звернувся до суду з позовною заявою до
Шевченківського РВ ГУМВС України в
Харківській області, ВДК України в
Шевченківському районі про
відшкодування моральної шкоди та
зобов'язання вчинення певних дій, в
якій просив стягнути з Шевченківського
РВ ГУМВС України в Харківській області
на його користь у відшкодування
компенсації моральної шкоди 100 000
гривень та зобов'язати останнього
вибачитися в найближчому номері газети
"Краєвид", зобов'язати УДК відшкодувати
йому за рахунок коштів державного
бюджету вказану моральну шкоду,
завдану незаконними діями працівників
міліції.

01.04.2010 року позивач надав
уточнену позовну заяву з аналогічними
позовними вимогами, 16.07.2012 року
збільшив розмір позовних вимог та
просив стягнути з відповідачів на його
користь солідарно 150 000 гривень на
відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 03.06.2013 року за
клопотанням позивача замінено
первісного відповідача УДК в
Шевченківському районі належним
відповідачем Державною казначейською
службою України.

21.10.2013 року позивач збільшив розмір
позовних вимог до 300 000 гривень, які
просить стягнути з відповідача
Шевченківського РВ ГУМВС України в
Харківській області шляхом
безспірного списання коштів Державною
казначейською службою України.

В обґрунтування вимог позивач вказує,
що 01.02.2009 року був затриманий
працівниками Шевченківського РВ ГУМВС
України в Харківській області та
звинувачений у вчиненні тяжкого
злочину, 02.02.2009 року відносно нього ДІМ
Шевченківського РВ ГУМВС України
ОСОБА_3 складено протокол про
адміністративне правопорушення та
винесено постанову про застосування
адміністративного стягнення у вигляді
попередження. 10.02.2009 року ДІМ
Шевченківського РВ ГУМВС України
ОСОБА_3 було винесено постанову про
відмову в порушенні кримінальної
справи відносно нього за відсутністю в
діях складу злочину.

На підставі викладеного позивач
зазначає про спричинення йому
моральної шкоди, яка виразилася в
позбавленні конституційного права на
свободу і особисту недоторканність, що
призвело до позбавлення реалізації
своїх звичок і бажань, погіршення
відносин з оточуючими людьми та інших
негативних наслідків, притягненні до
адміністративної відповідальності та
звинуваченні у вчиненні тяжкого
злочину, незаконним збиранням органами
дізнання конфіденційної інформації
відносно нього. Стверджує, що душевні
страждання і переживання виражаються
ще й в тому, що йому приходиться
звертатися до прокуратури і суду за
захистом своїх прав, що призводить до
додаткових витрат. Внаслідок
неправомірних дій відповідачів він
змушений витрачати час на збирання
доказів, складання документів,
звернення до суду, участь у судових
засіданнях, у нього зірвалися життєві
плани та він змушений нервувати.
Спричинену таким чином моральну шкоду,
з врахуванням часу страждань, після
збільшення позовних вимог оцінив у 300
000 гривень.

В судові засідання позивач не
з'являвся, в позовній заяві та
подальших уточнених позовних заявах
просив слухати справу без його участі.
Представник Шевченківського РВ ГУМВС
України в Харківській області
Ковалевська І.А. проти задоволення
позову заперечувала, посилаючись на те,
що протиправних дій відносно позивача
працівниками міліції не вчинялося,
тому підстав для відшкодування
моральної шкоди немає. Представник
Державної казначейської служби
України в судове засідання не з'явився,
хоча належним чином був повідомлений
про час і місце його проведення.

Суд, перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача Ковалевську І.А.,
показання свідків ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, оглянувши матеріали
прокуратури Шевченківського району та
Шевченківського РВ про відмову в
порушенні кримінальної справи, вважає,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.
Судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, фізичної або юридичної
особи, яка її завдала, якщо шкоди
завдано фізичній особі внаслідок її
незаконного засудження, незаконного
притягнення до кримінальної
відповідальності, незаконного
застосування як запобіжного заходу
тримання під вартою або підписки про
невиїзд, незаконного затримання,
незаконного накладення
адміністративного стягнення у вигляді
арешту або виправних робіт.

Право на відшкодування шкоди, завданої
фізичній особі незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури або суду, виникає у
випадках, передбачених законом.

Факт спричинення моральної шкоди
позивач обґрунтовує його незаконним
затриманням 01.02.2009 року працівниками
Шевченківського РВ ГУМВС України в
Харківській області та звинуваченні у
вчиненні тяжкого злочину, натомість
належних доказів цьому не надає.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

З матеріалу про відмову в порушенні
кримінальної справи № 39 за 2009 рік ,
наданого Шевченківським РВ ГУМВС
України в Харківській області та
дослідженого судом за клопотанням
позивача, вбачається, що постановою ДІМ
Шевченківського РВ ОСОБА_3 від 10.02.2009
року було відмовлено в порушенні
кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за
відсутністю складу злочину (а.с. 160-161),
даний матеріал не містить відомостей
про незаконне затримання позивача чи
пред'явлення йому обвинувачення
відповідно до діючого на той час
процесуального законодавства. Сам факт
винесення постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи не може
бути підставою для відшкодування
шкоди, оскільки відповідно до статті 1
Закону України «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду» (в редакції на час
звернення позивача до суду) підлягає
відшкодуванню шкода, завдана
громадянинові внаслідок:

1) незаконного засудження,
незаконного притягнення як
обвинуваченого, незаконного взяття і
тримання під вартою, незаконного
проведення в ході розслідування чи
судового розгляду кримінальної справи
обшуку, виїмки, незаконного накладення
арешту на майно, незаконного
відсторонення від роботи (посади) та
інших

процесуальних дій, що обмежують права
громадян;

2) незаконного застосування
адміністративного арешту чи
виправних робіт, незаконної
конфіскації майна, незаконного
накладення штрафу;

3) незаконного проведення
оперативно-розшукових заходів,
передбачених законами України "Про
оперативно-розшукову діяльність" (
2135-12 ), "Про організаційно-правові
основи боротьби з організованою
злочинністю" ( 3341-12 ) та іншими актами
законодавства.

Посилання позивача про незаконне
притягнення до адміністративної
відповідальності також не знайшли
свого підтвердження.

Судом встановлено, що 02.02.2009 року ДІМ
Шевченківського РВ ГУМВС України в
Харківській області ОСОБА_3 було
складено протокол серії ХА № 924489 за ч.1
ст. 178 КУпАП відносно позивача ОСОБА_1,
цього ж дня винесено постанову про
накладення адміністративного
стягнення у вигляді попередження. Не
погодившись з вказаними рішеннями,
позивач 11.02.2009 року оскаржив їх до суду
шляхом подання позовної заяви.
Постановою Шевченківського районного
суду Харківської області від 30 серпня
2012 року в адміністративній справі №
2037/1478/12, № пров. 2-а/2037/79/12 його позов
було задоволено частково, скасовано
постанову про притягнення його до
адміністративної відповідальності,
справу про адміністративне
правопорушення закрито.

Як вбачається з вказаної постанови
суду від 30 серпня 2012 року, постанова ДІМ
Шевченківського РВ ГУМВС України в
Харківській області ОСОБА_3. була
скасована, оскільки не відповідала
процесуальним вимогам щодо її
складання, натомість судом
підтверджено той факт, що з пояснень
громадян вбачається, що ОСОБА_1 01.02.2009
року знаходився в громадському місці у
п'яному вигляді, що ображає людську
гідність і громадську мораль і
дільничний інспектор мав повне право
як на складання протоколу про
адміністративне правопорушення, так і
на винесення відповідної постанови про
накладення адміністративного
стягнення (а.с. 148-151). Факт вживання
спиртних напоїв та перебування в
громадському місці у п'яному вигляді
підтверджується особистими
поясненнями позивача, які містяться в
матеріалі про відмову в порушенні
кримінальної справи Шевченківського
РВ, про огляд якого в судовому
засіданні він клопотав (а.с. 163-167)

Постанова суду набрала законної
чинності. Ухвалою апеляційного
адміністративного суду від 12 грудня 2012
року позивачеві відмовлено у відкритті
апеляційного провадження (а.с. 151).

Згідно статті 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрали
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Крім того, на позивача було накладено
адміністративне стягнення у вигляді
попередження, а Законом України «Про
порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду» передбачено
відшкодування шкоди в разі незаконного
застосування адміністративного
арешту чи виправних робіт, незаконної
конфіскації майна, незаконного
накладення штрафу тощо.

Як зазначено вище, судом було також
досліджено матеріали перевірки
прокуратури Шевченківського району
Харківської області № 40/09 про відмову в
порушенні кримінальної справи за
зверненням громадянина ОСОБА_1 , про що
у позовній заяві клопотав позивач, з
яких встановлено наступне.

Постановою помічника прокурора
Шевченківського району Харківської
області від 10 лютого 2012 року було
відмовлено в порушенні кримінальної
справи у відношенні ДІМ
Шевченківського РВ ГУМВС України в
Харківській області ОСОБА_3 у зв'язку з
відсутністю в його діях складів
злочинів , передбачених ст.ст. 364, 365, 366,
367 КК України за зверненням ОСОБА_1
Вказана постанова була оскаржена
ОСОБА_1, постановою Чугуївського
міського суду Харківської області від
18 липня 2012 року його скаргу залишено
без задоволення, ухвалою апеляційного
суду Харківської області від 23 серпня
2012 року постанову Чугуївського
міського суду Харківської області
залишено без змін (а.с.152-159 ).

Частиною другою п.5 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року №4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» визначено, що
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Допитані за клопотанням позивача в
якості свідків - ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5
пояснили, що зі сторони працівників
міліції порушень прав позивача не
вчинялося, його затримання не
проводилося, від нього лише
відбиралися пояснення з приводу
спричинення тілесних ушкоджень
потерпілому ОСОБА_8 на початку лютого
2009 року.

ОСОБА_9, який викликався до суду через
місце роботи, зазначене позивачем -
Шевченківський РВ, станом на момент
розгляду справи в Шевченківському РВ
не працює, його місце проживання
(перебування) відповідно до ст. 136 ЦПК
України позивачем не зазначено, тому
суд був позбавлений можливості
допитати останнього в якості свідка.

Згідно довідки Шевченківського РВ
працівник Тімошкін, якого просив
допитати в якості свідка позивач, в
райвідділі не працював і не працює (а.с.
131).

Свідок ОСОБА_10, допитана за клопотанням
позивача, також не підтвердила
неправомірних дій працівників
Шевченківського РВ до позивача,
навпаки зазначила, що в день, на який
посилається позивач, він знаходився у
нетверезому стані і жителі села
Борівське повідомили її, як голову
сільської ради, що позивач наніс
тілесні ушкодження ОСОБА_8.

Звернення позивача до Шевченківського
РВ з клопотанням про принесення йому
вибачень, датоване 08.01.2014 року,
долучене позивачем до справи, яке він
просив врахувати під час розгляду
справи не підтверджує доводів позивача
про спричинення йому моральної шкоди.

Отже позивачем не доведено спричинення
йому моральної шкоди працівниками
Шевченківського РВ ГУМВС України в
Харківській області, тому вимоги про
її відшкодування задоволенню не
підлягають. Оскільки докази
незаконності дій працівників
Шевченківського РВ в судовому
засіданні свого підтвердження не
знайшли, то вимоги позивача в частині
зобов'язання працівників
Шевченківського РВ принести вибачення
в газеті «Краєвид» також задоволенню
не підлягають.

З приводу посилання позивача як на
обставину спричинення моральної шкоди,
крім іншого, на те, що йому приходиться
звертатися для захисту своїх прав до
прокуратури і суду, що призводить до
додаткових витрат, суд зауважує, що
звернення позивача до суду і
прокуратури являється реалізацією
його конституційних прав, які він
вважає порушеними, при цьому позивач
жодних витрат не поніс, оскільки
судового збору не сплачував, а
звернення до прокуратури є взагалі
безкоштовним. Також жодними доказами
не підтверджені висновки позивача про
збирання органами дізнання відносно
нього конфіденційної інформації.

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає,
що у задоволенні позовних вимог
необхідно відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212,
214-215 ЦПК України, ст. ст. 23, 1167, 1176
України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Шевченківського РВ ГУМВС України в
Харківській області, Державної
казначейської служби України про
відшкодування моральної шкоди та
зобов'язання вчинення певних дій -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні в судовому засіданні,
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
С.М.Стеганцов