У х в а л а

іменем україни

15 жовтня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мазур Л.М.,

суддів: Леванчука
А.О., Маляренка А.В.,

Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
Кредитної спілки «Аккорд» про
повернення суми депозитного внеску,

за касаційною скаргою Кредитної спілки
«Аккорд» на ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 28 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Кредитної спілки
«Аккорд» (далі - КС «Аккорд»), в якому
просив стягнути з відповідача на його
користь заборгованість за депозитним
договором від 26 листопада 2007 року
№ Т/к23612-26.11.07 у розмірі 4 503 грн 30 коп.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3
посилався на те, що 26 листопада 2007 року
між ним та відповідачем було укладено
договір № Т/к23612-26.11.07, за
умовами якого позивач вніс до спілки
грошові кошти у розмірі 5 000 грн строком
до 26 листопада 2008 року з процентною
ставкою 24 % річних, а спілка прийняла
внесок на умовах зворотності та
платності і зобов'язалась повернути
йому суму вкладу та проценти на умовах
і в порядку, визначених договором.

Вказав, що строк дії депозитного
договору закінчився, проте відповідач
на порушення умов вищевказаного
договору повернув йому лише частину
депозитного вкладу у розмірі 1 700 грн, а
інша частина та нараховані відсотки
залишились не повернутими.

Посилаючись на вищевикладене, просив
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 15 січня 2014 року
позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з КС «Аккорд» на користь
ОСОБА_3 заборгованість за депозитним
договором від 26 листопада 2007 року №
Т/к23612-26.11.07 у розмірі 4 503 грн 30 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
28 травня 2014 року апеляційну скаргу
представника КС «Аккорд» - Велікданова
С.К. відхилено, рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 15 січня 2014
року залишено без змін.

У касаційній скарзі КС «Аккорд»,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалу суду
апеляційної інстанції і направити
справу на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи
без змін рішення суду першої інстанції,
виходив із того, що строк дії
депозитного договору від
26 листопада 2007 року № Т/к23612-26.11.07
закінчився, проте відповідач на
порушення умов вказаного договору
повернув ОСОБА_3 лише частину
депозитного вкладу у розмірі 1 700 грн, а
інша частина та нараховані відсотки
залишились не повернутими; також
апеляційний суд зазначив, що КС
«Аккорд» помилково ототожнює
мораторій в загально-цивільному
розумінні ЦК України як відстрочення
виконання зобов'язання з мораторієм в
розумінні Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
внаслідок застосування якого
зупиняється виконання боржником
грошових зобов'язань, оскільки в
першому випадку відбувається
зупинення строків для звернення до
суду за захистом порушеного права, а в
другому випадку відбувається
зупинення задоволення вимог окремих
категорій за рахунок майна боржника
незалежно від того, звертались вони до
суду за захистом порушеного права чи
ні.

Колегія суддів касаційного суду
вважає, що рішення судів попередніх
інстанцій ухвалено із дотриманням норм
матеріального і процесуального права з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 26 листопада 2007
року між ОСОБА_3 та КС «Аккорд» було
укладено договір № Т/к23612-26.11.07, за
умовами якого позивач вніс до спілки
грошові кошти у розмірі 5 000 грн строком
до 26 листопада 2008 року з
процентною ставкою 24 % річних, а спілка
прийняла внесок на умовах зворотності
та платності і зобов'язалась повернути
йому суму вкладу та проценти на умовах
і в порядку, визначених договором (а. с.
3).

Згідно із квитанцією до прибуткового
касового ордера від 26 листопада 2007 року
№ 26765 ОСОБА_3 внесено на депозитний
рахунок грошові кошти в розмірі 5 000 грн
(а. с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1070 цього Кодексу за
користування грошовими коштами, що
знаходяться на рахунку клієнта, банк
сплачує проценти, сума яких
зараховується на рахунок, якщо інше не
встановлено договором банківського
рахунку або законом.

Обмеження прав клієнта щодо
розпорядження грошовими коштами, що
знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпорядження рахунком за
рішенням суду або в інших випадках,
встановлених законом (ст. 1074 ЦК
України).

Приписами ст. 526 ЦК України визначено,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що на порушення
умов вищевказаного договору
відповідач повернув ОСОБА_3 лише
частину депозитного вкладу у розмірі 1
700 грн, а інша частина та нараховані
відсотки залишились не повернутими.

З огляду на викладене колегія суддів
касаційного суду вважає, що суди
попередніх інстанцій, дослідивши
докази у справі й надавши їм належну
оцінку, правильно встановили характер
правовідносин сторін у справі та
застосували норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини, і
дійшли обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог.

Проаналізувавши матеріали справи та
виходячи з предмета заявленого позову,
колегія суддів касаційного суду дійшла
висновку про відповідність вимогам
закону ухвали апеляційного суду м.
Києва від 28 травня 2014 року.

Докази та обставини, на які посилається
заявник у касаційній скарзі,
спростовуються матеріалами справи та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом
апеляційної інстанції були дотримані
норми матеріального та процесуального
права.

Доводи касаційної скарги з приводу
того, що вказаний спір відноситься до
виключної підсудності Господарського
суду м. Києва, у провадженні якого
знаходиться справа про банкрутство КС
«Аккорд», не заслуговують на увагу,
оскільки ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом 06 листопада 2013 року, а
Господарським судом м. Києва порушено
провадження у справі про банкрутство
КС «Аккорд» тільки 23 грудня 2013 року,
тобто після звернення до суду з
вказаним позовом.

Інші доводи касаційної скарги фактично
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди заявника з висновками суду
апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Кредитної спілки
«Аккорд» відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28
травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Л.М. Мазур

Судді:

А.О. Леванчук

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана