Справа № 739/1704/14-ц
Провадження № 2/739/396/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2014 р.

м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Ковзаленка
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Новгород-Сіверської районної
державної адміністрації Чернігівської
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
відділ Держземагентства у
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області, про визнання
права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі - позивач), діючи через
свого представника ОСОБА_1, звернувся
до суду з позовом до
Новгород-Сіверської районної
державної адміністрації Чернігівської
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
відділ Держземагентства у
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області, про визнання
права на земельну частку (пай), що була
успадкована ним після ОСОБА_4.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5. Після її
смерті відкрилася спадщина, до складу
якої входило право на земельну частку
(пай). Дана спадщина була прийнята
сестрою покійної ОСОБА_4. Остання за
життя склала заповіт, яким заповіла
йому все належне їй майно. Після смерті
ОСОБА_4 він прийняв спадщину останньої,
до складу якої увійшло право на
земельну частку (пай), яке належало
ОСОБА_5 Водночас, вже після смерті
ОСОБА_5 на ім'я останньої було видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку, який рішенням
Новгород-Сіверського районного суду
Чернігівської області від 08 вересня 2014
року визнано недійсним. Таким чином,
хоча фактично до складу спадщини
ОСОБА_4, яку він прийняв, входить
належне останній право на земельну
частку (пай), але у нього відсутні
документи, що посвідчували б це право,
відповідно він позбавлений можливості
належним чином оформити прийняту
спадщину.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив їх
задовольнити, пояснивши, що позивач
належним чином прийняв спадщину
ОСОБА_4, до складу якої увійшло право на
земельну частку (пай), успадковане
останньою від своєї сестри ОСОБА_5,
однак оформити право власності на це
майнове право у позасудовому порядку
позивач не має змоги.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позову не
заперечував.

Представнику третьої особи до суду не
з'явився, при цьому ним подано заяву про
розгляд справи без його участі та про
відсутність заперечень проти позову.

Заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи і наявні в
них докази, суд приходить до наступних
висновків.

Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Комань
Новгород-Сіверського району
Чернігівської області померла ОСОБА_5,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть серії НОМЕР_1 від 28 січня 1999 року
(а.с. 5). За життя ОСОБА_5 14 жовтня 1996 року
отримала сертифікат на право на
земельну частку (пай) серії ЧН №0139564, що
підтверджується завіреною копією з
книги реєстрації сертифікатів на право
на земельну частку (пай), виданих
Новгород-Сіверською районною
державною адміністрацією (а.с. 12) та
довідкою відділу Держземагентства у
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області (а.с.11). Даним
сертифікатом було посвідчено право
ОСОБА_5 на земельну частку (пай)
розміром 4,01 умовних кадастрових
гектарів за рахунок земель
Колективного сільськогосподарського
товариства «Україна» на території
Команської сільської ради
Новгород-Сіверського району
Чернігівської області.

06 червня 2003 року, після смерті ОСОБА_5,
на ім'я останньої, в порушення вимог
статті 9 Цивільного кодексу УРСР
Новгород-Сіверською районного
державною адміністрацією
Чернігівської області було видано
державні акти на право приватної
власності на землю серії ЧН №121394 та
серії ЧН №150947, які рішенням
Новгород-Сіверського районного суду
Чернігівської області від 08 вересня 2014
року визнано недійсними та реєстрацію
яких в книзі записів державний актів на
право приватної власності на землю
було скасовано (а.с.8-10).

Відповідно до пункту 17 розділу Х
Земельного кодексу України ( в
редакції, чинній на час виникнення
правовідносин) сертифікати на право на
земельну частку (пай), отримані
громадянами, вважаються
правовстановлюючими документами при
реалізації ними права вимоги на
відведення земельної ділянки (паю) в
натурі (на місцевості) відповідно до
законодавства. Сертифікати на право на
земельну частку (пай) є дійсними до
виділення власникам земельних часток
(паїв) у натурі (на місцевості)
земельних ділянок та видачі їм
державних актів на право власності на
землю.

Таким чином, з моменту видачі державних
актів на ім'я ОСОБА_5, сертифікат серії
ЧН №0139564 від 14 жовтня 1996 року, який
посвідчував право останньої на
земельну частку (пай), що входить до
складу спадкового майна, є недійсним.

Після смерті ОСОБА_5 спадщина останньої
належним чином була прийнята її рідною
сестрою ОСОБА_4, що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
законом від 09 лютого 1999 року серії ААН
№913966 (а.с. 6). Відомості про прийняття
спадщини ОСОБА_5 іншими особами
відсутні.

Відповідно до статті 548
Цивільного кодексу Української РСР
(далі - ЦК УРСР) для придбання спадщини
необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.
Не допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженнями. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Згідно з положеннями статті 560 ЦК
УРСР спадкоємці, закликані до
спадкоємства, можуть одержати в
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини свідоцтво
про право на спадщину.

Отже, після смерті ОСОБА_5 спадщина
останньої, до складу якої входить право
на земельну частку (пай), з моменту її
відкриття перейшла до її єдиного
спадкоємця за законом - ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла і її
спадщина, до складу якої увійшло все
успадковане після ОСОБА_5, була
прийнята позивачем, що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
заповітом від 05 травня 2000 року (а.с. 7).

Відповідно до статті 392 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який посвідчує його право
власності.

Згідно з частиною першою статті 190 ЦК
України майном як особливим об'єктом
вважаються окрема річ, сукупність
речей, а також майнові права та
обов'язки.

Відповідно до пункту 6 частини першої
статті 1 Закону України «Про порядок
виділення в натурі (на місцевості)
земельних ділянок власникам земельних
часток (паїв)» від 05 червня 2003 року
№899-ІV, право особи на земельну частку
(пай) може бути встановлено в судовому
порядку.

Згідно частини другої статті 2
вказаного Закону одним із документів,
що посвідчують право на земельну
частку (пай) є рішення суду про визнання
права на земельну частку (пай).

Оскільки судом встановлено, що позивач
набув у порядку спадкування за
заповітом право на земельну частку
(пай) розміром 4,01 умовних кадастрових
гектарів із земель колишнього КСП
«Україна», розташованих на території
Команської сільської ради
Новгород-Сіверського району
Чернігівської області, яка належала
ОСОБА_4 і була нею успадкована після
ОСОБА_5, однак це право не визнається у
зв'язку з недійсністю документа, яким
воно посвідчувалося, суд вважає за
необхідне захистити дане право
позивача шляхом його визнання,
відповідно позов підлягає задоволенню
повністю.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 1, 2 Закону України «Про
порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)»,
статтями 548, 560 ЦК УРСР, статтями 190, 392 ЦК
України, статтями 10, 60, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК
України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Новгород-Сіверської
районної державної адміністрації
Чернігівської області, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - відділ
Держземагентства у
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області, про визнання
права на земельну частку (пай) -
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
порядку спадкування за заповітом право
на земельну частку (пай) розміром 4,01
умовних кадастрових гектарів із земель
колишнього Колективного
сільськогосподарського підприємства
«Україна», розташованих на території
Команської сільської ради
Новгород-Сіверського району
Чернігівської області, що належала
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.
Комань Новгород-Сіверського району
Чернігівської області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Чернігівської
області через Новгород-Сіверський
районний суд Чернігівської області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутніми у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Чепурко