22-ц/772/353/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Вохмінова О. С.Категорія:
5Доповідач: Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука
В.В.

суддів:
Медвецького С.К., Чорного В.І.,

при секретарі:
Богацькій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 05.12.2013 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра», третя особа
без самостійних вимог - Ленінський
відділ ДВС Вінницького міського
управління юстиції про визнання права
власності на автомобіль та звільнення
майна з-під арешту, -

в с т а н о в
и л а :

У вересні 2013 року позивач звернувся в
суд із зазначеним позовом, посилаючись
на те, що 28.08.2008 року між ним та ОСОБА_3
фактично у спрощеній формі укладено
договір купівлі-продажу автомобіля
марки ВАЗ, модель 21144-110-20, 2007 року
випуску, тип ТЗ - легковий комбі-В, номер
кузова НОМЕР_1, номерний знак - НОМЕР_2,
свідоцтво про державну реєстрацію
серії НОМЕР_3, видане Вінницьким МРЕВ
ВДАІ УМВС України у Вінницькій області
від 01.12.2007 року. На підтвердження
укладення вказаного договору, ОСОБА_3
видав на ім'я позивача нотаріально
посвідчену довіреність строком на 5
років із наданням права керування та
розпорядження транспортним засобом,
передав ключ та технічний паспорт на
автомобіль, а позивач сплатив
відповідачу за придбаний автомобіль
кошти в сумі 40 000 грн., що
підтверджується відповідною
розпискою, а також було складено акт
приймання - передачі транспортного
засобу. На час укладення договору
купівлі-продажу, автомобіль не
перебував під забороною (арештом),
проте, 08.08.2013 року позивач дізнався, що
зазначений автомобіль знаходиться під
арештом згідно картки арешту від 24.11.2010
року, який накладено постановою
Ленінського ВДВС Вінницького МУЮ у
зведеному виконавчому провадженні, де
стягувачем є ПАТ «КБ «Надра». Позивач
вважає, що накладення арешту на спірний
автомобіль є незаконним і таким, що
порушує його право власності, оскільки
він на законних підставах придбав
спірний автомобіль, а тому просив
визнати за ним право власності на
вказаний автомобіль і звільнити його
з-під арешту, накладеного постановою
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції № 2-7516/10
від 02.11.2010 року.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 05.12.2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити.

При цьому робиться посилання на
неповноту з`ясування судом обставин, що
мають значення для справи та
неправильне застосування норм
матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його
представник апеляційну скаргу
підтримали з посиланням на викладені в
ній обставини, а також апеляційну
скаргу підтримав відповідач ОСОБА_3.

Представник ПАТ «КБ «Надра» в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечував,
вказавши на її безпідставність та
законність і обґрунтованість рішення
суду.

Представник Ленінського відділу ДВС
Вінницького міського управління
юстиції в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, причин
неявки не повідомив, а тому згідно ч. 2
ст. 305 ЦПК України його неявка не
перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим; законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом; обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були дослідженні в
судовому засіданні.

Вимогами ст. 308 ЦПК України передбачено,
що апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову,
районний суд виходив з того, що спірний
транспортний засіб зареєстрований за
ОСОБА_3, на майно якого постановою
державного виконавця від 02.11.2010 року
накладено арешт, при цьому чинним
законодавством України передбачено
спеціальний порядок купівлі-продажу
транспортних засобів та їх реєстрації.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено і матеріалами справи
підтверджено, що 28.08.2008 року приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_4
посвідчено довіреність, зареєстровану
в реєстрі за № 13799, згідно якої ОСОБА_3
на виконання договору доручення
уповноважив ОСОБА_2 розпоряджатись від
його імені (продати, обміняти, здавати в
оренду, позичку) належний йому на
підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ
НОМЕР_3, виданого 01.12.2007 року Вінницьким
МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій
області, автомобілем марки ВАЗ, модель
21144-110-20, 2007 року випуску, тип ТЗ -
легковий комбі-В, номер кузова НОМЕР_1,
номерний знак - НОМЕР_2.

Звернувшись в суд з позовом, ОСОБА_2, з
посиланням на те, що фактично між ним та
ОСОБА_5 було укладено договір
купівлі-продажу автомобіля, заявлено
вимогу про визнання за ним права
власності на даний транспортний засіб
та звільнення його з-під арешту,
оскільки він придбав вказаний
автомобіль, сплатив за нього кошти в
сумі 40 000 грн., що підтверджується
відповідною розпискою і йому було
передано автомобіль на підставі
складеного акту приймання - передачі
транспортного засобу.

Вимогами статтей 202, 203 ЦК України
передбачено, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочин має вчинятись у
формі, встановленій законом та має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч.2 ст. 640 ЦК України, якщо
відповідно до акта цивільного
законодавства для укладення договору
необхідні також передання майна або
вчинення іншої дії, договір є укладеним
з моменту передання відповідно майна
або вчинення певної дії.

Відповідно до вимог ст. 34 Закону
України «Про дорожній рух» власники
транспортних засобів, які
використовують їх на законних
підставах, зобов'язані зареєструвати
(перереєструвати) належні їм
транспортні засоби після придбання,
митного оформлення, одержання
транспортних засобів або виникнення
обставин, що потребують внесення змін
до реєстраційних документів.

Порядком державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 07.09.1998 року № 1388 визначено перелік
документів, що підтверджують
правомірність придбання транспортних
засобів, їх складових частин, що мають
ідентифікаційні номери; перед
відчуженням, передачею зазначені
транспортні засоби повинні бути зняті
з обліку в підрозділах
Державтоінспекції, а також
передбачено, що зняття з обліку
транспортних засобів здійснюється
після їх огляду в підрозділі ДАІ на
підставі заяви власника з поданням
документа, що посвідчує його особу.

Із матеріалів справи вбачається, що
спірний автомобіль не був знятий з
обліку в органах ДАІ та залишався
зареєстрованим за відповідачем.

Крім того, згідно картки арешту
транспортного засобу, постановою
державного виконавця Ленінського
відділу ДВС Вінницького міського
управління юстиції від 02.11.2010 року
накладено арешт на належний ОСОБА_3
автомобіль марки ВАЗ, модель 21144-110-20, 2007
року випуску, номерний знак - НОМЕР_2.

Таким чином, судова колегія вважає, що
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо
безпідставності заявленого позову.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
щодо досягнення між позивачем та
відповідачем ОСОБА_3 всіх істотних умов
щодо договору купівлі-продажу
автомобіля та переходу до позивача
права власності на вказаний
транспортний засіб, є безпідставними і
висновок суду першої інстанції, не
спростовують.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи,
тобто ухвалене рішення відповідає
матеріалам справи та вимогам закону і
підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів ,-

у
х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 05.12.2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
/підпис/ В.В. Оніщук

Судді:
/підпис/ С.К.
Медвецький

/підпис/ В.І. Чорний

З оригіналом вірно: