АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/7752/14 Головуючий 1-ї інстанції Короткий І.П.
Справа №643/6214/14-ц Доповідач: Довгаль А.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Довгаль А.П.

суддів Коровіна С.Г., Овсяннікової А.І.

при секретарі Калюжній Ю.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі 1 000,00грн. щомісячно на утримання їх сумісної неповнолітньої доньки ОСОБА_3, 12.11.2003р.н., до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що вона з 27 червня 2003 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу подружжя має дитину дочку ОСОБА_4, 12.11.2003р.н., яка на даний час проживає з матірю і повністю знаходиться на її утриманні. Шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Після розірвання між ними шлюбу відповідач мешкає окремо, ніякої участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, матеріальної допомоги не надає, незважаючи на те, що дитина часто хворіє, у звязку з чим знаходиться на диспансерному обліку. Відповідач офіційно не працевлаштований, але має постійний заробіток. Матеріальне становище відповідача дозволяє сплачувати аліменти, оскільки під час їхнього шлюбу його дохід становив не менше чотирьох тисяч гривень щомісяця. Дохід мав регулярний характер, інших неповнолітніх дітей відповідач немає та утримань за виконавчими документами з нього не здійснюється.

У судовому засіданні суду першої інстанції позивач ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на дочку ОСОБА_4, 2003р.н., в розмірі 500,00грн. щомісячно, пояснивши, що зараз він ніде не працює, має ще одну малолітню дитину.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1000,00грн. щомісячно на утримання дочки ОСОБА_3,12.11.2003р.н., починаючи з 12.05.2014року і до досягнення нею повноліття. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції змінити, а саме зменшити розмір стягнутих аліментів до 30% (відсотків) прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки на даний час у нього нова сімя, на його утриманні знаходиться непрацююча дружина та новонароджена дитина.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд зясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Задовольняючи позов частково і визначаючи розмір аліментів на малолітню дочку ОСОБА_3, 2003р.н., у твердій грошовій сумі по 1 000,00грн. щомісяця, суд врахував стан здоровя дитини та виходив з того, що сторонами не надано ніяких доказів про розмір заробітку (доходу) відповідача, у звязку з чим за підставу взято офіційні дані Держкомстату про середню заробітну плату по Харківській області, яка на травень 2014 року становить 2 962,00грн.

Відповідно до положень ст.ст. 141, 180 СК України кожний із батьків у рівній мірі зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За правилами ст.ст. 182, 183, 184 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом із врахування стану здоровя дитини, стану здоровя та матеріального становища платника аліментів, наявності у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Судовим встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 червня 2003 року. Від шлюбних стосунків вони мають дитину дочку ОСОБА_3, 12.11.2003р.н. Шлюб між сторонами розірвано за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.02.2014року. Після розірвання шлюбу малолітня дочка сторін залишалася проживати разом з матірю - ОСОБА_2, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сімї та прописку (а.с.6).

Як свідчать матеріали справи, малолітня ОСОБА_3, 2003р.н., часто хворіє, у звязку з чим потребує відповідного лікування і придбання необхідних ліків та медпрепаратів, а також додаткових витрат на проведення медобстеження. (а.с.21-32).

Розмір аліментів на дитину визначався судом з урахуванням стану здоровя дитини і стану здоровя та матеріального становища платника аліментів ОСОБА_1 При цьому судом взято до уваги, що останній є працездатною особою, працює неофіційно, виконуючи приватні закази з ремонту квартир, отже має можливість сплачувати аліменти в такому розмірі.

Вирішуючи спір, судом повно та всебічно досліджені обставини справи, правильно визначено норми матеріального права, що регулюють дані правовідносини, та наданим доказам дана належна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом не було враховано матеріальний стан відповідача, оскільки на теперішній час у нього новий шлюб, від якого народився син ОСОБА_5, 2014р.н., ще не свідчить про те, що він не зможе надавати матеріальну допомогу на утримання, виховання та лікування дочки в такому розмірі.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують, суттєвими не являються та не дають колегії суддів підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -