Справа № 713/1241/13-ц
Провадження №2/713/9/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2014
м. Вижниця

Вижницький районний суд
Чернівецької області в складі судді
Круглюка В.Г., при секретарі Головач
О.Д., за участю представників позивача
ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4,
представника відповідача ОСОБА_5,
позивача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Вижниця справу
за позовною заявою ОСОБА_7 до ОСОБА_3,
третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору Карапчівська
сільська рада Вижницького району про
усунення перешкод в користуванні
власністю, визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7,
Карапчівської сільської ради
Вижницького району про встановлення
факту спільного проживання однією
сім»єю без шлюбу та ведення спільного
господарства, визнання недійсним
рішення сільської ради про оформлення
права власності на житловий будинок,
визнання недійсним свідоцтва про право
власності на житловий будинок та за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
Карапчівської сільської ради
Вижницького району, третя особа без
самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання
недійсним рішення сільської ради та
визнання недійсним свідоцтва про
право власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Карапчівська сільська рада
Вижницького району про усунення
перешкод в користуванні власністю,
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням,
в якому вказувала, що є власником
житлового будинку, що знаходиться в
с.Карапчів Вижницького району, згідно
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно. Крім того, їй належить
земельна ділянка під зазначеним
будинком, згідно державного акту на
право власності на земельну ділянку.

Зазначала, що в 2005 році на прохання
відповідача, що є її колишнім
чоловіком, зареєструвала його місце
проживання у власному будинку, проте
отримавши «приписку» та деякий час
проживши з нею без повторної
реєстрації шлюбу, переїхав проживати в
інше місце. Оскільки відповідач у її
будинку фактично не проживає, не є
наймачем, не перебуває у сімейних
правовідносинах з позивачкою, просила
визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право
на користування житловим будинком в
с.Карапчів Вижницького району, що
належить ОСОБА_7; зобов»язати ОСОБА_3
усунути перешкоди у володінні, шляхом
зняття з реєстрації місця свого
проживання в будинку, що належить
ОСОБА_7 в АДРЕСА_1

ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_7, Карапчівської
сільської ради Вижницького району про
встановлення факту спільного
проживання однією сім»єю без шлюбу та
ведення спільного господарства,
визнання частково недійсним рішення
сільської ради, визнання частково
недійсним свідоцтва про право
власності, визнання права власності на
1/2 частку нерухомого майна, в якому
вказував, що після реєстрації
розірвання шлюбу 28 червня 1991 року та
отримання відповідачкою свідоцтва про
розірвання шлюбу, він з відповідачкою
проживав однією сім»єю та вели спільне
господарство. 21.02.2006 року разом зі своїм
братом ОСОБА_8 продали житловий будинок
в м.Сторожинець, гроші з братом
поділили порівну і отримані кошти він
дав до хати. В 2007 році на своє ім.»я
виготовив робочий проект газифікації
житлового будинку, особисто заплатив
за підвід центральної дороги 3400 грн.

Посилався на те, що в травні 2007 року
відповідачка ОСОБА_7 по його згоді
поїхала за кордон до своєї племінниці,
залишилася там працювати, а він
продовжував вести господарство і
фактично з літа 2012 року, коли
відповідачка приїхала у відпустку, у
них відносини зіпсувалися. Вважав, що
він і по сьогодні не втратив зв»язок з
господарством, там зберігаються його
документи та речі.

Крім того, вказував, що спірний будинок
належав ОСОБА_6, даний будинок був
придбаний за спільні кошти із
відповідачкою, а тому рішення
Карапчівської сільської ради №97-4 від 26
вересня 2012 року є незаконне, а він має
право на 1/2 частку спірного житлового
будинку.

Просив відмовити в задоволенні позову
ОСОБА_7 про усунення перешкод в
користуванні власністю, визнання особи
такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням за
безпідставністю; встановити факт
спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_7
однією сім»єю без реєстрації шлюбу з
червня 1991 року по травень 2007 року;
визнати частково недійсним рішення
Карапчівської сільської ради
Вижницького району №97-4 від 26 вересня
2012 року; визнати частково недійсним
свідоцтво про право власності САЕ
№636766 від 27 вересня 2012 року в частині 1/2
частки про визнання за ОСОБА_7 права
власності на житловий будинок, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 визнати
право власності за ОСОБА_3 на 1/2 частку
житлового будинку з належними до нього
надвірними будівлями та спорудами, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_7, Карапчівської
сільської ради Вижницького району,
третя особа без самостійних вимог
ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення
сільської ради та визнання недійсним
свідоцтва про право власності, в якій
вказував, що згідно даних
погосподарських книг Карапчівської
сільської ради Вижницького району він
був власником житлового будинку
АДРЕСА_1 який він в 2001 році продав
ОСОБА_3 та ОСОБА_7 за 1300 доларів США, які
йому заплатив особисто ОСОБА_3

Зазначав, що в 2013 році йому стало
відомо, що Карапчівська сільська рада
прийняла рішення №97-4 від 26 вересня 2012
року про оформлення права власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_7, та
видала їй свідоцтво про право
власності САЕ №636766 від 27 вересня 2012
року про визнання за нею права
власності на даний житловий будинок.

Вважав, що рішення виконкому
Карапчівської сільської ради є
незаконним, так як порушено його права
та інтереси як власника та порушено
права та інтереси третьої особи -
ОСОБА_3

Просив визнати недійсним рішення
Карапчівської сільської ради
Вижницького району №97-4 від 26 вересня
2012 року про оформлення права власності
на житловий будинок за ОСОБА_7; визнати
недійсним свідоцтво про право
власності САЕ №636766 від 27 вересня 2012
року, в частині 1/2 частки, про визнання
права власності за ОСОБА_7 на житловий
будинок, що АДРЕСА_1 Вижницького району.

Ухвалою Вижницького районного суду від
08 січня 2014 року об»єднано в одне
провадження для сумісного розгляду
справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
Карапчівської сільської ради
Вижницького району, третя особа без
самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання
недійсним рішення сільської ради та
визнання недійсним свідоцтва про право
власності та за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Карапчівська сільська рада
Вижницького району про усунення
перешкод в користуванні власністю,
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням
та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_7, Карапчівської сільської ради
Вижницького району про встановлення
факту спільного проживання однією
сім»єю без шлюбу та ведення спільного
господарства, визнання частково
недійсним рішення сільської ради,
визнання частково недійсним свідоцтва
про право власності, визнання права
власності на 1/2 частку нерухомого
майна.

В судовому засіданні представники
позивача за первісним позовом ОСОБА_1
та ОСОБА_2 заявлений позов підтримали,
пославшись на обставини, викладені в
позовній заяві, зустрічний позов
ОСОБА_3 та позов ОСОБА_6 не визнали.
ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що
є сином сторін по справі, проживає зі
своєю сім»єю в спірному будинку з
травня 2012 року. ОСОБА_3 проживає в
АДРЕСА_2 з іншою сім»єю, мав доступ до
будинку, приходив туди. Мати виїхала за
кордон в травні 2007 року і приїхала у
вересні 2013 року.

Відповідач за первісним позовом та
позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 в
судовому засіданні позов ОСОБА_7 не
визнав та просив відмовити в його
задоволенні. Пояснив, що спільно
проживав з ОСОБА_7 після розірвання
шлюбу в 1991 році, вони спільно вели
господарство, разом купили житловий
будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 у
ОСОБА_6 Він особисто проводив
газопостачання до будинку, на своє
ім.»я виготовив робочий проект
газифікації житлового будинку. В
травні 2007 року колишня дружина ОСОБА_7
виїхала за кордон на заробітки, а він
продовжував вести господарство. На
даний момент син не допускає його до
будинку, тому він змушений проживати на
квартирі у ОСОБА_9 з 2012 року. В судовому
засіданні ОСОБА_3 уточнив позовні
вимоги і просив суд встановити факт
спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_7
однією сім»єю без реєстрації шлюбу з 1
січня 2004 року по травень 2007 року;
визнати недійсним рішення
Карапчівської сільської ради
Вижницького району №97-4 від 26 вересня
2012 року про оформлення права власності
на житловий будинок, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1, за ОСОБА_7; визнати
недійсним свідоцтво про право
власності САЕ №636766 від 27 вересня 2012
року про визнання права власності за
ОСОБА_7 на житловий будинок, що
знаходиться за вищевказаною адресою.

Позивач ОСОБА_6 в судовому засіданні
уточнив позовні вимоги та просив
визнати недійсним рішення
Карапчівської сільської ради №97-4 від 26
вересня 2012 року про оформлення права
власності на житловий будинок за
ОСОБА_7; визнати недійсним свідоцтво
про право власності САЕ №636766 від 27
вересня 2012 року. Підтвердив, що був
власником житлового будинку, що
АДРЕСА_1 який в нього купили ОСОБА_3 та
ОСОБА_7, при цьому договір
купівлі-продажу не укладався.

Карапчівський сільський голова в
судовому засіданні зустрічний позов
ОСОБА_3 та позов ОСОБА_6 визнав.
Пояснив, що рішення від 26 вересня 2012
року та оформлене на його підставі
свідоцтво про право власності на
житловий будинок і господарські
споруди сільська рада приймала у
відповідності до вимог Інструкції про
ведення погосподарських книг - з її
слів від 2001 року по даний час вона
голова двору, письмової заяви, поданих
нею особистих документів та державного
акту про її право власності на земельну
ділянку для обслуговування житлового
будинку та господарських споруд.
Погосподарські книги за 2000-2010 роки в
сільській раді на той момент були
відсутні, оскільки були вилучені
Чернівецьким УБОЗ, тому при прийнятті
вищевказаного рішення виконком
керувався заявою ОСОБА_7 та свідченнями
депутата сільської ради та сусідів.
Разом з тим, вважав, що при винесенні
оскаржуваного рішення, було порушено
законні інтереси попереднього
власника будинку ОСОБА_6 та ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
пояснила, що є сусідою сім»ї ОСОБА_3 і їй
відомо, що в 2001 році ОСОБА_7 та ОСОБА_3
купили хату біля них в ОСОБА_6 Вони
проживали спільно, робили ремонт хати,
газ проводив до хати ОСОБА_3 Коли жінка
поїхала в Італію, вони не жили в хаті,
але ОСОБА_3 до хати приїжджав.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні
пояснив, що є сусідом сім»ї ОСОБА_3.
ОСОБА_7 та ОСОБА_3 в 2001 році купили хату в
ОСОБА_6 і разом в ній проживали, вели
господарство, поки ОСОБА_7 не поїхала в
Італію. ОСОБА_3 проводив газ до хати,
робив порядки, перевозив сина з сім»єю
до хати.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні
пояснив, що був сусідом ОСОБА_3 та
ОСОБА_7, які жили добре до того часу, як
ОСОБА_7 поїхала в Італію. Вони разом
купили хату, ОСОБА_3 робив порядок біля
хати, вів господарство.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що ОСОБА_3 з 2012
року в с.Карапчів він не бачив.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні
пояснив, що з 2010 по 2013 рік ОСОБА_3 та
ОСОБА_7 в спірному будинку не
проживають.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що є дружиною
сина сторін. В спірному будинку
проживають з травня 2012 року зі згоди
батьків чоловіка.

Представник Карапчівської сільської
ради Заремба І.Я. в судовому засіданні
пояснила, що документів на житловий
будинок, що по АДРЕСА_1 немає. Власником
будинку був ОСОБА_6 Погосподарські
книги заводилися зі слів. Сільська
рада, приймаючи рішення про визнання
права власності на вказаний будинок,
порушила права ОСОБА_3 та ОСОБА_6, так як
цей будинок належав йому.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши матеріали справи,
прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст..321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Ст 328 ЦК України встановлено, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема, із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Встановлено, що 26 вересня 2012 року
Карапчівською сільською радою
винесено рішення №97-4, яким задоволено
заяву ОСОБА_7 та вирішено оформити
право власності на житловий будинок, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на
ОСОБА_7; видати свідоцтво про право
власності на житловий будинок, що
знаходиться АДРЕСА_1 на ім.»я ОСОБА_7,
зобов»язано ОСОБА_7 зареєструвати
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно у Вижницькому РБТІ.

На підставі вказаного рішення видано
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно від 27.09.2012 року серії САЕ
№636766, згідно якого ОСОБА_7 є власником
житлового будинку, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1.

Як пояснили в судовому засіданні
сільський голова та секретар
Карапчівської сільської ради, вказане
рішення та в подальшому свідоцтво про
право власності видано на підставі
заяви ОСОБА_7, наданого їй державного
акту про право власності на земельну
ділянку, а також відповідно до усних
свідчень її та сусідів щодо належності
їй оспорюваного житлового будинку.

З заяви ОСОБА_7 від 17.09.2012 року, поданої
сільському голові ОСОБА_5. вбачається,
що вона просить видати відношення на
свідоцтво на право власності на
житловий будинок, який знаходиться в
АДРЕСА_1

З копії державного акту на право
власності на земельну ділянку
вбачається, що ОСОБА_7 на підставі
рішення виконкому від 09 квітня 1994 року
№4 Карапчівської сільської ради є
власником земельної ділянки площею 0,
2500 га.

Разом з тим, згідно архівної довідки
від 01.08.2013 року №07-04/1/137 рішення
виконкому Карапчівської сільської
ради Вижницького району від 09 квітня 1994
року №4 про передачу безоплатно у
власність ОСОБА_7 земельних ділянок в
архівний відділ не поступало.

Порядок видачі органами місцевого
самоврядування свідоцтв про право
власності на нерухоме майно станом на
2012 рік регулювався Тимчасовим
положенням про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно,
затвердженим наказом Міністерства
юстиції України 07.02.2002 N 7/5 (у редакції
наказу Міністерства юстиції України
від 28.07.2010 N 1692/5), зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 8 лютого
2002 р. за N 157/6445.

Зокрема, згідно вказаного положення,
п.8.1 оформлення права власності на
нерухоме майно проводиться з видачею
свідоцтва про право власності за
заявою про оформлення права власності
на нерухоме майно:

а) органами місцевого самоврядування:

фізичним та юридичним особам на
новозбудовані, реконструйовані об'єкти
нерухомого майна за наявності
документа, що посвідчує право на
земельну ділянку, та документа, що
відповідно до вимог законодавства
засвідчує відповідність закінченого
будівництвом об'єкта проектній
документації, державним будівельним
нормам, стандартам і правилам;

членам житлового,
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого відповідного
кооперативу, які повністю внесли свої
пайові внески;

юридичним особам у разі внесення до
статутного фонду (статутного або
складеного капіталу) об'єктів
нерухомого майна їх засновниками
(учасниками);

фізичним особам та юридичним особам,
які в разі припинення (ліквідації чи
реорганізації) юридичної особи
отримали у власність у встановленому
законодавством порядку нерухоме майно
юридичної особи, що припиняється;

фізичним особам та юридичним особам, що
вийшли зі складу засновників
(учасників) юридичної особи за рішенням
учасників або органу, уповноваженого
на це установчими документами, і
отримали у власність об'єкт нерухомого
майна, переданий їм;

інвесторам, які у результаті
інвестиційної діяльності отримали у
власність об'єкт нерухомого майна або
його частину на підставі документів,
установлених законодавством, що
підтверджують набуття у власність
закріпленого за інвестором об'єкта
інвестування;

реабілітованим громадянам, яким
повернуто у власність належні їм
об'єкти нерухомого майна, за умови
надання рішення комісії з реабілітації
про повернення цього майна;

фізичним та юридичним особам у разі
виділення окремого об'єкта нерухомого
майна зі складу об'єкта нерухомого
майна, що складається із двох або
більше об'єктів (будинків, будівель або
споруд), окрім випадків, коли такі
об'єкти є приналежністю головної речі,
складовою частиною речі або утворюють
з іншими об'єктами складну річ;

фізичним та юридичним особам у разі
об'єднання двох або більше суміжних
об'єктів нерухомого майна;

фізичним та юридичним особам на об'єкти
нерухомого майна, які в установленому
порядку переведені з житлових у
нежитлові і навпаки, за умови надання
рішення відповідного органу;

фізичним та юридичним особам на
підставі документів, установлених
законодавством, які підтверджують
право власності на об'єкти нерухомого
майна та не віднесені до
правовстановлювальних документів,
передбачених у додатку 2 до Положення.

Таким чином, правових підстав,
встановлених вище вказаним тимчасовим
положенням, для видачі Карапчівською
сільською радою ОСОБА_7 свідоцтва про
право власності на житловий будинок, що
розташований АДРЕСА_1, судом не
встановлено.

З довідки №891 від 17.07.2013 року, виданої
Карапчівською сільською радою
Вижницького району, вбачається, що
згідно даних по господарської книги в
1996-2000 роках головою двору (господарство
№1424), тобто оспорюваного житлового
будинку, був ОСОБА_6 який в судовому
засіданні підтвердив, що був власником
вказаного вище будинку. Також ОСОБА_6 в
судовому засіданні пояснив, що в 2001
році продав вказаний житловий будинок
ОСОБА_3 та ОСОБА_7, однак, договір
купівлі-продажу не укладався. Вказане
підтвердив в судовому засіданні і
ОСОБА_3, а також свідок ОСОБА_10

Відповідно до ст..655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов»язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов»язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Ст.. 657 ЦК України встановлено, що
договір купівлі-продажу земельної
ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Вказані вимоги закону сторонами
дотримані не були. Копія розписки, що
надана суду представником позивача
ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_6 отримав від
ОСОБА_7 гроші в сумі 1300 доларів США за
проданий житловий будинок, не є
договором купівлі-продажу в розумінні
ЦК України.

Виходячи з викладеного вище, при
винесенні Карапчівською сільською
радою рішення № 97-4 від 26.09.2012 року та
свідоцтва серії САЕ № 636766 про право
власності на нерухоме майно, було
порушено права та законні інтереси
ОСОБА_6 та ОСОБА_3, в зв»язку з чим суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_6
є підставним та підлягає до
задоволення, з визнанням недійсним
рішення Карапчівської сільської ради
Вижницького району Чернівецької
області №97-4 від 26 вересня 2012 року та
свідоцтва про право власності САЕ №636766
від 27 вересня 2012 року про визнання за
ОСОБА_7 права власності на житловий
будинок, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 а тому в задоволенні позову
ОСОБА_7 до ОСОБА_3, третя особа
Карапчівська сільська рада про
усунення перешкод в користуванні
власністю, визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням слід відмовити.

В зв»язку з задоволенням позову ОСОБА_6,
зустрічний позов ОСОБА_15 підлягає
частковому задоволенню в зв»язку з
тотожністю заявлених позовних вимог в
частині визнання недійсним рішення
Карапчівської сільської ради
Вижницького району №97-4 від 26 вересня
2012 року та визнання недійсним
свідоцтва про право власності САЕ №636766
від 27 вересня 2012 року.

Стосовно позовної вимоги зустрічного
позову ОСОБА_3 в частині встановлення
факту спільного проживання ОСОБА_3 та
ОСОБА_7 однією сім»єю без реєстрації
шлюбу з 1 січня 2004 року по травень 2007
року, то вказаний факт знайшов своє
підтвердження в судовому засіданні та
підтверджений копіями погосподарських
книг, які знаходяться в матеріалах
справи, показами свідків ОСОБА_10,
ОСОБА_17, ОСОБА_12, ОСОБА_6, поясненнями
ОСОБА_7 в позовній заяві, актом
обстеження житлово-побутових умов від
22.07.2013 року, згідно якого в житловому
будинку в АДРЕСА_1 знаходиться майно та
документи ОСОБА_3, у зв»язку з чим позов
ОСОБА_3 в цій частині підлягає до
задоволення.

Керуючись ст.ст. 88, 213-215 ЦПК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_3,
третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору Карапчівська
сільська рада Вижницького району про
усунення перешкод в користуванні
власністю, визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_7,
Карапчівської сільської ради
Вижницького району про встановлення
факту спільного проживання однією
сім»єю без шлюбу та ведення спільного
господарства, визнання недійсним
рішення сільської ради про оформлення
права власності на житловий будинок,
визнання недійсним свідоцтва про право
власності на житловий будинок -
задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання
ОСОБА_3 та ОСОБА_7 однією сім»єю без
реєстрації шлюбу з 1 січня 2004 року по
травень 2007 року.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Карапчівської
сільської ради Вижницького району,
третя особа без самостійних вимог
ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення
сільської ради та визнання недійсним
свідоцтва про право власності-
задовольнити.

Визнати недійсним рішення
Карапчівської сільської ради
Вижницького району Чернівецької
області №97-4 від 26 вересня 2012 року про
оформлення права власності на житловий
будинок за ОСОБА_7.

Визнати недійсним свідоцтво про право
власності САЕ №636766 від 27 вересня 2012
року про визнання за ОСОБА_7 права
власності на житловий будинок, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Чернівецької області через Вижницький
районний суд Чернівецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
В. Г. Круглюк