У Х В А Л А

Іменем України

23 січня 2014 року
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області
в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів - Дроботі В. В., Власова С. О.

при секретарі - Чучка Н. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу головного
державного виконавця Сихівського
відділу ДВС Львівського міського
управління юстиції Кобілєвої Ірини
Олексіївни на ухвалу Мукачівського
міськрайонного суду від 25 жовтня 2013
року по справі за скаргою ОСОБА_2 на
бездіяльність державного виконавця, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду першої інстанції із скаргою на
бездіяльність державного виконавця.

Свою скаргу мотивував тим, що згідно
рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 14 лютого 2013 року стягнуто з ПП
«Майстер Люкс» на його користь грошові
кошти в загальній сумі 20 474, 87 грн. та
судові витрати по справі.

На виконання цього судового рішення
були видані виконавчі листи, а 27 лютого
2013 року та 7 травня 2013 року відкрито
виконавчі провадження.

В добровільному порядку рішення суду
боржником не виконано. Звертаючись із
заявою до державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження,
стягувач ОСОБА_2 просив накласти арешт
на майно та грошові кошти боржника.
Однак, ця заява була залишена без
розгляду та задоволення.

Крім того, 9 квітня 2013 року боржник, з
метою ухилення від виконання судового
рішення, зняв з обліку належний йому
транспортний засіб «Фольцваген
Пассат», р/н НОМЕР_1. Лише після цього
державний виконавець наклав арешт на
майно та кошти боржника.

Таке зволікання стягувач вважає
протиправним, а тому просить визнати
бездіяльністю державного виконавця:
по-перше залишення заяви стягувача
ОСОБА_2 про накладення арешту на майно
та грошові кошти без розгляду та
задоволення; по-друге несвоєчасне
накладення арешту.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного
суду від 25 жовтня 2013 року скаргу
задоволено частково. Визнано
несвоєчасне накладення арешту на майно
ПП «Майстер Люкс» протиправною
бездіяльністю. В решті вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з цією ухвалою
державний виконавець подав апеляційну
скаргу, в якій просив ухвалу скасувати,
а в задоволенні скарги відмовити. Як на
підставу своїх вимог посилався на те,
що його дії відповідають вимогам
закону, а несвоєчасне накладення
арешту на майно та кошти боржника
пов'язане з подачею останнім
апеляційної скарги на рішення суду, яке
пред'явлено до виконання.

Дослідивши зібрані у справі матеріали,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 вказаного
Закону (далі Закону) державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом (ч. 2 ст. 11 Закону).

За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова (ч. 2
ст. 25 Закону).

З матеріалів справи вбачається, що
згідно рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 14 лютого 2013
року стягнуто з ПП «Майстер Люкс» на
користь ОСОБА_2 грошові кошти в
загальній сумі 20 474, 87 грн. та судові
витрати по справі.

На виконання цього судового рішення
були видані виконавчі листи від 14
лютого 2013 року (а.с.4-5) та відкрито
виконавчі провадження. Зокрема, 27
лютого 2013 року було винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
щодо стягнення суми в розмірі 20 474, 87
грн., а 7 травня 2013 року постанову про
стягнення 3500 грн. витрат на правову
допомогу.

Відкриваючи 27 лютого 2013 року перше
виконавче провадження державний
виконавець надав строк для
добровільного виконання рішення суду
до 6 березня 2013 року. При цьому, своїм
правом, передбаченим ч. 2 ст. 25 Закону
«Про виконавче провадження», щодо
накладення арешту на майно та кошти
боржника, не скористався. Не врахував
державний виконавець і того, що мова
йде про стягнення невиплаченої
заробітної плати та середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні.

Арешт на кошти боржника було накладено
тільки 13 травня 2013 року (а.с.13), а на
майно 4 червня 2013 року (а.с.14). Таке
зволікання призвело до того, що боржник
9 квітня 2013 року, з метою ухилення від
виконання судового рішення, зняв з
обліку для реалізації належний йому
транспортний засіб «Фольцваген
Пассат», р/н НОМЕР_1. Іншого майна, яке б
дозволило виконати рішення суду, в
боржника немає (а.с.45-54).

Визнаючи бездіяльність державного
виконавця протиправною суд першої
інстанції вірно виходив з того, що
арешт було накладено запізно, тобто по
спливу майже трьох місяців, що призвело
до неможливості виконання рішення суду
станом на теперішній час.

Посилання скаржника в апеляційній
скарзі на те, що ним подавалася
апеляційна скарга на рішення суду, яке
пред'явлено до виконання, та заява про
зупинення виконавчого провадження, до
уваги не приймається, оскільки:
по-перше така постанова про зупинення
виконавчого провадження державним
виконавцем не виносилася, а по-друге,
накладення арешту на майно дозволило б
уникнути несвоєчасне виконання
рішення суду в майбутньому, тобто вже
після розгляду апеляційної скарги.

Щодо іншої вимоги, то в її задоволенні
вірно суд першої інстанції відмовив,
оскільки в матеріалах виконавчого
провадження відсутні будь-які рішення
державного виконавця щодо залишення
заяви стягувача ОСОБА_2 про накладення
арешту без розгляду та задоволення.

Ухвала постановлена з додержанням
вимог закону, підстав для її зміни чи
скасування немає.

Керуючись статтею 307, 312-315, 317, 319 ЦПК
України, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу головного
державного виконавця Сихівського
відділу ДВС Львівського міського
управління юстиції Кобілєвої Ірини
Олексіївни - відхилити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного
суду від 25 жовтня 2013 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
____________

Судді
____________

____________