АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/76/2014р.
І інстанції Охтень А.А.
2014 року лютого місяця 18 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
Головуючого Кутурланової О.В.
Суддів Орловської Н.В.
При секретарі Гончар К.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2, діючої на підставі довіреності
в інтересах ОСОБА_3 на рішення
Голопристанського районного суду
Херсонської області від 19 червня 2013
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
дострокове стягнення кредитної
заборгованості та зустрічним позовом
ОСОБА_3 до публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра»,
третя особа ОСОБА_4 про визнання дій
відповідача неправомірними та
дострокове розірвання кредитного
У грудні 2011 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк «Надра»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про дострокове стягнення
кредитної заборгованості.
В обгрунтування позовних вимог
зазначало, що 15.02.2008 року між ВАТ КБ
«Надра» (правонаступником прав та
обов'язків якого є ПАТ КБ «Надра») та
ОСОБА_3 укладено кредитний договір №339,
за умовами якого позивач надав
відповідачці кредит у розмірі 227900,00
доларів США на споживчі потреби, за
умови сплати відсотків за користування
кредитом у розмірі 14,49% річних на суму
залишку заборгованості та кінцевим
строком повернення коштів до 15.02.2023
року. В забезпечення виконання
позичальником взятих на себе
зобов'язань 15.02.2008 року між банком та
ОСОБА_3 укладено іпотечний договір, та
15.02.2008 року між банком та ОСОБА_4 -
Посилаючись на порушення
відповідачами своїх зобов'язань щодо
своєчасного повернення кредитних
коштів та сплати передбачених
договором відсотків, внаслідок чого
станом на 29.09.2011 року за позичальником
рахується заборгованість в загальному
розмірі 331634,61 доларів США, що
еквівалентно 2484849,72 грн., яка
складається із заборгованості за
кредитом у сумі 221984,81 доларів США, що
еквівалентно 1770018,08 грн.,
заборгованості по відсоткам за
доларів США, що еквівалентно 464906,20 грн.,
пені за порушення строків платежів по
штрафу за порушення строків повернення
кредиту 181718,34 грн. та плати за
управління кредитом в сумі 5497,12 доларів
позивач просив достроково солідарно
стягнути з боржника та поручителя.
В березні 2012 року ОСОБА_2, діюча на
підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_3 звернулася до суду із
зустрічними позовними вимогами до ПАТ
КБ «Надра», третя особа ОСОБА_4 про
визнання дій відповідача
неправомірними та дострокове
розірвання кредитного договору,
зазначаючи про те, що банк в порушення
вимог чинного законодавства та умов
кредитного договору неправильно
здійснював нарахування заборгованості
по кредиту, завищив відсотки та невірно
визначив плату за управління кредитом,
у зв'язку із чим просила визнати
неправомірними дії відповідача щодо
нарахування за період з 15.02.2008 року по
10.02.2012 року заборгованості по кредиту,
відсотків за користування кредитом, та
плати за управління кредитом, а також
достроково розірвати кредитний
Рішенням Голопристанського районного
суду Херсонської області від 19 червня
2013 року позов ПАТ КБ «Надра»
задоволено, стягнено достроково
солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь
ПАТ КБ «Надра» заборгованість за
кредитним договором, що виникла станом
на 29.09.2011 року, в сумі 2484849,72 грн., а також
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 2823,00 грн.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ
КБ «Надра», третя особа ОСОБА_4 про
визнання дій відповідача
неправомірними та дострокове
розірвання кредитного договору
залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діюча на
підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_3, просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити зустрічний
позов, а також первісні позовні вимоги
про дострокове стягнення з ОСОБА_3 на
користь ПАТ КБ «Надра» відсотків за
користування кредитом у сумі 51030,61
доларів США, пені за порушення строків
платежів по кредиту та відсоткам в сумі
1528,50 доларів США та плати за управління
кредитом в сумі 676,08 доларів США,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду апеляційної інстанції
не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах визначених
ст.303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи первісний позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
позичальником порушено умови
кредитного договору щодо порядку та
строків сплати заборгованості та
передбачених договором процентів, що є
підставою для стягнення з
позичальника та поручителя, як
солідарних боржників на користь банку
заборгованості за кредитом.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що укладений сторонами
кредитний договір відповідає вимогам
чинного законодавства, на момент його
укладення сторонами досягнуто згоди
щодо усіх істотних умов договору,
ОСОБА_3 була ознайомлена з графіком
погашення заборгованості, а тому
підстави для його розірвання відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він ґрунтується на
досліджених судом доказах та нормах
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, відповідні положення
щодо наслідків порушення зобов'язання
позичальником містить кредитний
договір між його сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Судом вірно встановлено та вбачається
з матеріалів справи, що 15.02.2008 року між
ВАТ КБ «Надра» (правонаступником прав
та обов'язків якого є публічне
акціонерне товариство КБ «Надра») та
ОСОБА_3 укладено кредитний договір №339,
за умовами якого банк надав ОСОБА_3
кредитні кошти у сумі 227900,00 доларів США
на споживчі потреби, за умови сплати
відсотків за користування кредитом у
розмірі 14,49% річних на суму залишку
заборгованості та кінцевим строком
повернення коштів до 15.02.2023 року (а.с.7-8).

15.02.2008 року в забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_3 по кредитному
договору між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4
укладено договір поруки №339,
відповідно до якого ОСОБА_4 виступив
поручителем ОСОБА_3 за зобов'язаннями,
що випливають із кредитного договору
(а.с.14), та 15.02.2008 року між ПАТ КБ «Надра»
та ОСОБА_3 - іпотечний договір (а.с. 9-10).

Внаслідок порушення позичальником
своїх зобов'язань щодо своєчасного
повернення кредитних коштів та сплати
передбачених договором відсотків, у
неї станом на 29.09.2011 року утворилася
заборгованість у розмірі 331634,61 доларів
США, що еквівалентно 2484849,72 грн., яка
складається із заборгованості за
кредитом у сумі 221984,81 доларів США, що
еквівалентно 1770018,08 грн.,
заборгованості по відсоткам за
користування кредитом у сумі 58305,68
доларів США, що еквівалентно 464906,20 грн.,
пені за порушення строків платежів по
кредиту та відсоткам в сумі 24375,27 грн.,
штрафу за порушення строків повернення
кредиту в сумі 181718,34 грн. та плати за
управління кредитом в сумі 5497,12 доларів
США, що еквівалентно 43831,83 грн. (а.с.6).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції обгрунтовано не
прийняв до уваги висновок проведеної у
справі судово-економічної експертизи,
оскільки як вбачається з рецензії
зазначеного висновку, проведеного
ОНДІСЕ, у ньому є похибки у підрахунках
плати за управління кредитом, які є
значними.

Крім того, аналізуючи підставність
зарахування коштів, внесених
відповідачкою на погашення
заборгованості по процентам, тілу
кредиту та комісії експерт здійснив
підрахунок з відхиленням від
погоджених сторонами умов договору,
зокрема п.3.3.2 та 3.5, якими визначена
черговість зарахування внесених
позичальником коштів, у той час як
договір є чинним, сторонами не
змінювався і у передбаченому законом
порядку недійсним не визнавався.

Посилання апелянта на існування
заборгованості у меншому розмірі, аніж
позивачем пред'явлено до стягнення, на
думку колегії суддів, є безпідставними,
оскільки всі внесені позичальником
кошти зазначені в долучених до
матеріалів справи квитанціях
відображені у розрахунках банку, а їх
зарахування на погашення
заборгованості здійснено позивачем
відповідно до умов кредитних
договорів, зокрема п.3.3.2, 1.3.1, 1.3.2, 3.3.3, 3.5
кредитного договору.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції з достатньою повнотою
з'ясував дійсні обставини справи,
перевірив доводи і заперечення сторін
та дослідив надані сторонами докази,
яким дав правильну оцінку, ухвалив
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючої на
підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Голопристанського районного
суду Херсонської області від 19 червня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді