Справа № 2-н-595/10
Провадження № 2-с/191/10/14
У Х В А Л А

іменем України

22 жовтня 2014 року
м.
Синельникове

Суддя Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області Гречко Ю.В., розглянувши заяву
ОСОБА_1 про скасування судового наказу
за заявою Синельниківського міського
комунального підприємства «Водоканал»
про стягнення заборгованості за
послуги з водопостачання та
водовідведення,-

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2010 року за заявою
Синельниківського міського
комунального підприємства «Водоканал»
видано судовий наказ про стягнення з
ОСОБА_1 заборгованості за послуги
водопостачання та водовідведення в
розмірі 3473,36 грн. та судових витрат в
розмірі 55,50 грн.

02 вересня 2014 року до суду надійшла
заява, в якій боржник просить скасувати
судовий наказ, оскільки згідно
договору дарування від 05 травня 2001 року
квартира, де рахується заборгованість,
належить іншій особі. Також
посилається на пропущення заявником
строку позовної давності, невиконання
ним вимог п.32 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та відсутність між
сторонами договірних правовідносин.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свої
вимоги підтримала і просить їх
задовольнити.

Представник стягувача у судове
засідання не з'явився по невідомим суду
обставинам, однак раніше надав
письмові заперечення проти даної
заяви, де зазначив, що про існування
судового наказу стало відомо сину
боржниці ОСОБА_2 ще у березні 2011 року.

Суд вважає за необхідне заяву про
скасування судового наказу
задовольнити з наступних підстав.

У відповідності до ст.105-1 ЦПК України за
результатами розгляду заяви про
скасування судового наказу, суд має
право скасувати судовий наказ,
відмовити у його скасуванні та змінити
судовий наказ.

Під час розгляду заяви про скасування
судового наказу було встановлено, що
квартира АДРЕСА_1 дійсно належить
ОСОБА_2 з 05 травня 2001 року, що
підтверджується копією договору
дарування квартири та копією Витягу
про державну реєстрацію прав на
квартиру.

У судовому наказі йшлося про стягнення
з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з
водопостачання та водовідведення за
період з 01 жовтня 2002 року до 01 вересня
2010 року, тобто тоді, коли ОСОБА_1 не бла
власником вказаної квартири.

Зазначені відомості мають істотне
значення у даній справі, у зв'язку з чим
суд приходить до висновку, що заява про
скасування судового наказу підлягає
задоволенню і судовий наказ підлягає
скасуванню.

Заперечення стягувача на обізнаність
сина боржника про наявність судового
наказу ще у 2011 році є необґрунтованими,
оскільки він не був стороною у даній
справі і його обізнаність про такі
факти не доводить обізнаності особи, з
якої фактично була стягнута
заборгованість.

На підставі викладеного, керуючись
ст.105-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового
наказу задовольнити.

Судовий наказ від 12 листопада 2010 року,
виданий суддею Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області за заявою Синельниківського
міського комунального підприємства
«Водоканал» про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за послуги
водопостачання та водовідведення в
розмірі 3473,36 грн. та судових витрат по
справі в розмірі 55,50 грн. - скасувати.

Роз'яснити стягувачу, що заявлені ним
вимоги можуть бути розглянуті у
позовному провадженні з додержанням
загальних правил щодо пред'явлення
позову.

Копію ухвали надіслати заявнику та
боржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Ю. В. Гречко