АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц79613529
Головуючий у 1 інстанції -
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Саліхова
В.В.

при секретарі Меєчко Д.П.

розглянула в відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Голосіївського районного
суду м. Києва від 2 жовтня 2014 року

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу,

В С Т А Н О В И Л А :

В черні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з зазначеним позовом,який
обґрунтовував тим, що 4 травня 2020 року
між ним та ОСОБА_3 укладено договір
позики за яким він передав останньому
гроші в сумі 5 000 дол. США та які він мав
повернути в строк до 4 червня 2010 року.
Позику ОСОБА_3 в строк не повернув,а
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Єдиним спадкоємцем
за заповітом після смерті ОСОБА_3 є
відповідачка ОСОБА_2 Згідно рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 23 січня 2014 року ,яке набрало
чинності 21 травня 2014 року зі ОСОБА_2 на
його користь стягнуто борг за
договором позики в сумі 39 965 грн.
Посилаючись на зазначені обставини та
у зв'язку з тим, що рішення суду до
теперішнього часу не виконано і з часу
винесення рішення суду сума боргу в
доларовому еквіваленті, у зв'язку з
ростом курсу долару відносно
української гривні, збільшилась,
позивач просив стягнути з відповідача 1
590 ,95 дол. США.

Ухвалою Голосіївського районного
суду м. Києва від 2 жовтня 2014 року
провадження в цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 закрито, з підстав
набрання чинності рішення суду між
тими ж сторонами,з тих же підстав та про
той же самий предмет.

Не погодившись з ухвалою суду
позивач ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу та посилаючись на
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи та
порушення норм процесуального права
просить ухвалу суду скасувати та
направити справу до того ж суду для
продовження розгляду її по суті.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги вказує, зокрема,що суд
припустився помилки вважаючи, що він
звернувся до суду з аналогічними
вимогами які були вже предметом
розгляду суду, та не звернув увагу на
те, що заявлені ним вимоги стосуються
не суми боргу в цілому,а лише
достягнення різниці суми позики, у
зв'язку зі зростанням курсу долару по
відношенню до української гривні.

Заслухавши доповідь судді
Шахової О.В., пояснення осіб, які брали
участь у справі, перевіривши матеріали
справи та обговоривши апеляційну
скаргу, в межах її доводів, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи клопотання
відповідачки ОСОБА_2 та закриваючи
провадження по даній цивільній справі
суд першої інстанції виходив з того, що
існує рішення суду яке набрало
чинності, ухвалене між тими ж
сторонами, з тих же підстав та
стосується того ж саме предмету,а саме
розписки від 4 травня 2010 року.

Проте, таких висновків суд
дійшов без належного з'ясування
обставин та на порушення
процесуального права, з огляду на що
ухвалу суду не можна визнати законною.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України,
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі,якщо, зокрема, набрало
законної сили рішення суду, ухвалене з
приводу спору між тими самими
сторонами,про той самий предмет і з тих
самих підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 23 січня 2014
року задоволено позов ОСОБА_1 та
стягнуто з ОСОБА_2 на його користь за
договором позики від 4 травня 2010 року
гроші в сумі 39 965 грн., що станом на 6.11.2012
року було еквівалентно 5 000 дол. США
(а.с.4-8).

Рішення суду набрало чинності 21 травня
2014 року (а.с. 38-41) .

В черні 2014 року, після набрання
чинності зазначеного рішення суду,
ОСОБА_1 звернувся до суду з даним
позовом і свої вимоги про стягнення з
відповідачки коштів в сумі
еквівалентній 1590,95 дол. США,
обґрунтовує тим, що гроші за позикою
передавались в сумі 5 000 дол. США та
підлягали поверненню саме в такому
еквіваленті, але рішенням суду від 23
січня 2014 року стягнуто суму боргу в
еквіваленті станом на листопад 2012 року.

Тобто, заявлені ОСОБА_1 вимоги слід
розуміти,як відшкодування позивачу
збитків,які завдані йому у зв‛?язку з
невиконанням рішення суду та у зв'язку
зі зміною (збільшенням) курсу
української гривні відносно
американського долару,а тому висновки
суду про те, що з приводу заявлених в
червні 2014 року ОСОБА_1 позовних вимог,
вже існує рішення суду, не ґрунтуються
на матеріалах справи та зроблено на
порушення ст. 205 ЦПК України.

З огляду на викладене та
відповідно до ст. 311 ЦПК України,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення
процесуального права,яке призвело до
неправильного вирішення питання є
підставою для скасування ухвали суду
першої інстанції та повернення справи
для продовження розгляду її по суті.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,312-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду
м. Києва від 2 жовтня 2014 року скасувати,
справу повернути до того ж суду першої
інстанції для продовження розгляду .

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді