Ухвала

Іменем України

23 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ткачука О.С. Висоцької В.С.
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Кредобанк»
до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення пені за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Кредобанк»
на рішення апеляційного суду Київської
області від 06 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Кредобанк» (далі - ПАТ
«Кредобанк») звернулося до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
відповідно до умов кредитного договору
від 22 листопада 2006 року ОСОБА_4 отримав
кредитні кошти у розмірі 32 тис. доларів
США. На забезпечення виконання умов
цього договору банк того ж дня уклав із
ОСОБА_5 договір поруки. У результаті
порушення умов кредитного договору
утворилася заборгованість, яку боржник
та його поручитель, незважаючи на
вимоги, не погасили. Враховуючи
викладене, позивач просив стягнути
солідарно з відповідачів кредитну
заборгованість у розмірі 147 930 грн. 61
коп.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 10 грудня 2013 року позов ПАТ
«Кредобанк» задоволено. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь
ПАТ «Кредобанк» пеню у розмірі 27 973 грн.
34 коп. Розподілено судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 06 травня 2014 року рішення
районного суду в частині вирішення
позову до ОСОБА_5 скасовано. У
задоволенні позову ПАТ «Кредобанк» в
цій частині відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Кредобанк»
просить скасувати рішення
апеляційного суду, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, й залишити
рішення суду першої інстанції в силі.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення районного суду в
частині позовних вимог до ОСОБА_5 та
відмовляючи у задоволенні позову в цій
частині, апеляційний суд, на підставі
поданих сторонами доказів, які
належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшов до правильного
висновку про те, що порука припинилася
в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки
строк виконання основного зобов'язання
встановлено до 07 листопада 2011 року, а з
позовом до суду кредитор звернувся у
липні 2013 року, тобто з пропуском
визначеного законом шестимісячного
строку.

Доводи касаційної скарги про розгляд
справи апеляційним судом без
повідомлення позивача безпідставні,
оскільки банк був повідомлений про
дату апеляційного розгляду у
встановленому законом порядку (а.с. 134).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити рішення
апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Кредобанк»
відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської
області від 06 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ткачук О.С. Висоцька В.С.
Фаловська І.М.