АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7950/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Лукінова К. С. Доповідач - Петренко
І.О. Категорія 50
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по
цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді - Петренко І.О.

суддів
- Макарова М.О., Романюк М.М.

при секретарі
- Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 на рішення Покровського
районного суду Дніпропетровської
області від 01 серпня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну
розміру аліментів на неповнолітню
дитину у частці заробітку (доходу)
батька,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачка звернулася до суду з позовом
та просила ухвалити рішення, яким
змінити розмір аліментів та стягнути з
ОСОБА_2 щомісячно, на користь ОСОБА_4
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ?
частки заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не
менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
дати подачі заяви до суду і до
досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог
позивачка посилалася на те, що рішенням
Юр'ївського районного суду
Дніпропетровської області від 31 липня
2008 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто
на її користь на утримання сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в сумі 250 грн.,
починаючи з 07 липня 2008 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 01 серпня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_4
задоволені, розмір аліментів змінено з
250 грн. на 14 частину всіх видів
заробітку відповідача.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 просить змінити рішення суду та
стягнути з відповідача аліменти на
користь ОСОБА_4 на утримання сина
ОСОБА_5 щомісячно аліменти не ? частки
заробітку (доходу) , а 1/6 частку
заробітку.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі з 06 квітня 2001 року. Від даного
шлюбу мають сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується свідоцтвом про його
народження серії НОМЕР_1 від 06 квітня 2001
року /а.с. 3/.

На підставі рішення Юр'ївського
районного суду Дніпропетровської
області від 31 липня 2008 року видано
виконавчий лист про стягнення з
відповідача ОСОБА_2 аліментів на
користь позивача ОСОБА_4 на утримання
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в сумі 250 грн.
щомісячно, починаючи з 07 липня 2008 року і
до досягнення дитиною повноліття. /а.с.
4-5/.

Ухвалюючи вище вказане рішення від 31
липня 2008 року про стягнення з
відповідача аліментів в розмірі 250 грн.
00 коп., суд виходив з положень ст.ст. 182,
183 СК України.

Як вбачається з матеріалів даної
справи, після ухвалення Юр'ївським
районним судом Дніпропетровської
області рішення від 31.07.2008 року про
стягнення з ОСОБА_2 аліментів на
утримання сина ОСОБА_5, у відповідача
сталися істотні зміни у його
матеріальному стані, у зв'язку з чим має
змогу надавати матеріальну допомогу
сину ОСОБА_5 в іншому розмірі , ніж
визначено судом раніше. Зокрема,
відповідач являється офіційно
працевлаштованою особою зі стабільним
щомісячним заробітком, який перевищує
3000 грн. щомісячно, що відповідачем не
заперечується.

Суд першої інстанції , вирішуючи спір ,
обґрунтовано посилався на ч.ч. 1, 2 ст. 27
Конвенції ООН про права дитини від 20
листопада 1989 року, яка ратифікована
Постановою Верховної Ради України від
27 лютого 1991 року №789-XII та набула
чинності для України 27 вересня 1991 року,
згідно яких держава визнає право
кожної дитини на рівень життя,
необхідний для фізичного, розумового,
духовного, морального і соціального
розвитку дитини. Батьки або інші особи,
які виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 статті 192 СК України
встановлено, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

В п. 23 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року №3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справи щодо батьківства, материнства
та стягнення аліментів» зазначено на
те , що розмір аліментів, визначений
судовим рішенням або за домовленістю
між батьками, суд може змінити за
позовом платника або одержувача
аліментів у зв'язку зі зміною
матеріального чи сімейного стану,
погіршення чи поліпшення здоров'я
когось із них.

Таким чином , колегія суддів вважає , що
розглядаючи спір районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі , надані сторонами докази ,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон , який їх
регулює.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права
, які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи ,
оскільки вони зводяться до не згоди з
рішенням суду і були вивчені в суді
першої інстанції і отримали оцінку
суду.

Так , посилання апелянта на те , що у
ОСОБА_2 на утриманні знаходиться
батько ОСОБА_6 - інвалід першої групи
самі по собі правового значення не
мають , оскільки у відповідності до
положень глави 17 СК України
повнолітні діти зобов»язані надавати
допомогу своїм батькам , які її
потребують . Окрім того , доказів саме
утримання батька , який зі слів отримує
пенсію, відповідач не надав.

Посилання апелянта на те , що у нього
окрім сина позивачки ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2 є ще одна дитина - ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_4 від фактично шлюбних
відносин з ОСОБА_8 також суттєвого
правового значення не мають , оскільки
даних про стягнення з відповідача
аліментів на утримання даної дитини
суду надано не було , як і доказів
вищевказаного твердження , хоча
відповідно до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК
України кожна із сторін по справі
зобов"язана надавати докази в
підтвердження своїх вимог та
заперечень на позовні вимоги.

Згідно до ч. 1 ст. 58, ч. 2 ст. 59 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Зі змісту ч.1 ст.57 ЦПК України випливає,
що доказами є відомості про факти, що
цікавлять суд, на підставі яких він
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги та
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для справи.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 11
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб , поданим
відповідно до положень ЦПК України , в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб ,
які беруть участь у справі .

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку про
відхилення апеляційної скарги та
залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 01 серпня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя
- І.О. Петренко

судді
- М.О.Макаров

- М.М. Романюк