Справа №485/1645/14-ц 10.11.2014 10.11.2014 10.11.2014
Провадження №22-ц/784/2606/14
Провадження №22-ц/784/2606/14
Суддя суду першої інстанції
Доповідач апеляційного суду
УХВАЛА

Іменем України

10 листопада 2014 року
місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Лисенка II.П.,

суддів: Самчишиної Н.В., Серебрякової
Т.В.,

з секретарем судового засідання
Романенко Ю.О.,

за участю позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Снігурівського районного суду
Миколаївської області від 19 серпня 2014
року, ухваленого за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
Відділ державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Снігурівського районного управління
юстиції у Миколаївській області, про
виключення відомостей про батька
дитини з актового запису про
народження, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся з
позовом до ОСОБА_4 про виключення
запису про нього як батька дитини з
актового запису про народження дитини.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказував, що з 18 лютого 2014 року
перебуває у шлюбі з ОСОБА_4, яка
ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину - ОСОБА_5.
Батьком дитини в актовому записі про
народження дитини було записано його
на підставі ст.133 СК України.

На теперішній час шлюбні відносини між
ними припинені та вони однією сім'єю не
проживають.

Посилаючись на те. що він не є
біологічним батьком дитини, і цього не
заперечує сама відповідач, просив
виключити відомості про його
батьківство з актового закису №83 від 12
червня 2014 року про народження дитини
ОСОБА_5, складеного Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Снігурівського районного управління
юстиції у Миколаївській області.

Рішенням Снігурівського районного
суду Миколаївської області від
19 серпня 2014 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує на
неповне з'ясування судом обставин
спору, невідповідність висновків суду
обставинам спору й просить рішення
суду скасувати й ухвалити нове про
задоволення позову.

Апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення районного суду залишити без
змін виходячи з наступного.

Вирішуючи справу таким чином, як
викладено в оскаржуваному рішенні, суд
першої інстанції, вказавши, що позивач
на час реєстрації був обізнаний про те,
що він не є біологічним батьком дитини,
проте дав свою згоду на реєстрацію як
батька, а тому до спірних правовідносин
підлягають застосуванню положення ч.5
ст.136 СК України, відповідно до яких
ОСОБА_3 у такому випадку не має
права оспорювати батьківство.

З таким висновком районного суду
колегія суддів погоджується виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що з 18 лютого 2014 року
сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 народила дитину -
ОСОБА_5 (а.с.5).

Як позивач ОСОБА_3, так і відповідач
ОСОБА_4, не заперечували, що позивач не є
біологічним батьком дитини ОСОБА_5, та
цей факт визнали у судовому засіданні.

З огляду на положення ч.1 ст.61 ЦПК
України, вказані обставини не
підлягають доказуванню.

Згідно актового запису про народження
№83 від 12 червня 2014 року, складеного
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Снігурівського районного управління у
Миколаївській області, батьком дитини
ОСОБА_5 записано позивача ОСОБА_3
(а.с.59-62).

За правилами ст.122 СК України дитина,
яка зачата і (або) народжена у шлюбі,
походить від подружжя.

Відповідно до ст.133 зазначеного
Кодексу, якщо дитина народилася у
подружжя, дружина записується матір'ю,
а чоловік - батьком дитини.

В силу ч.ч.1,2 ст.136 СК України особа, яка
записана батьком дитини відповідно до
ст.ст.122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має
право оспорити своє батьківство,
пред'явивши позов про виключення
запису про нього як батька з актового
запису про народження дитини. У разі
доведеності відсутності кровного
споріднення між особою, яка записана
батьком, та дитиною суд постановляє
рішення про виключення відомостей про
особу як батька дитини з актового
запису про її народження.

В той же час ч.5 ст.136 СК України
передбачено, що не має право оспорювати
батьківство особа, записана батьком
дитини, якщо в момент реєстрації себе
батьком дитини вона знала, що не є її
батьком, а також особа, яка дала згоду
на застосування допоміжних
репродуктивних технологій відповідно
до ч.1 ст.123 цього Кодексу.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15
травня 2006 року №3 «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів» роз'яснено, що відповідно до
ст.136 СК України оспорювання
батьківства можливе тільки після
реєстрації народження дитини і до
досягнення нею повноліття, а в разі її
смерті не допускається. Оспорити
батьківство мають право особа, яка
записана батьком дитини в Книзі
реєстрації народжень (ст.136 СК) - шляхом
пред'явлення позову про виключення
відомостей про неї як батька з актового
запису про народження дитини.

В суді апеляційної інстанції позивач
підтвердив, що знав та був присутнім в
момент реєстрації батьківства, тобто
був обізнаний про те, що його
зареєстровано батьком дитини.

За такого, з урахуванням викладених
обставин та змісту позовної заяви,
колегія суддів вважає, що районний суд
дійшов вірного висновку, що
ОСОБА_3 на момент реєстрації його
батьком дитини знав, що не є її батьком,
а тому не має право оспорювати
батьківство.

Щодо доводів апеляційної скарги про
визнання відповідачем факту
відсутності кровного споріднення
позивача з народженою нею дитиною, то,
виходячи зі змісту ч.5 ст.136 СК України, у
випадку, коли в момент реєстрації
батьком дитини особа знала, що не є її
батьком, наявність або відсутність
кровного споріднення для застосування
положень цієї норми не має значення.

За такого, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції, ухваленого з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,308,315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Снігурівського районного суду
Миколаївської області від 19 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді: