Справа №442/7792/14-ц
Провадження №2/442/2388/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Грабар Л.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Дрогобич
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третьої особи -органу опіки та
піклування Дрогобицької міської ради
Львівської області про надання дозволу
на тимчасовий виїзд неповнолітньої
дитини за межі України,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з позовом до
відповідача, в якому просить надати
дозвіл на виготовлення проїзних
документів, виготовлення візи та
дозвіл на тимчасовий виїзд за межі
України неповнолітньому ОСОБА_3 -
ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2. В
обґрунтування позову покликається на
те, що вона в 2011 році виїхала в Росію на
заробітки, а її син ОСОБА_3 залишається
проживати з її матір'ю ОСОБА_5, що
стверджується довідкою про склад
сім»ї. По мірі можливості вона тричі на
рік, а то й частіше приїжджає до сина,
натомість відповідач зовсім не
спілкується з сином. Шлюб між ними
розірвано у 2006 році, і на підставі
рішення Дрогобицького міськрайонного
суду відповідач сплачує аліменти на
утримання сина в розмірі 300 грн.
щомісячно. Оскільки, основні витрати по
утриманню сина та її матері лягли на
неї, роботи в Україні немає, вона
змушена продовжувати працювати в
Москві. Натомість син ОСОБА_6 росте без
батьківської опіки та фактично його
вихованням займається лише його
бабуся. На даний час, вона вийшла заміж
за ОСОБА_7, і вони мають помешкання у
Тамбовській області Сосновського
району с. Третьої Лєвиє Ламакі по
АДРЕСА_2, де вона зареєстрована. Окрім
того, вона має постійне місце праці.
Вважає, що у неї є всі умови необхідні
для того, щоб син під час канікул мав
можливість її відвідувати.

Представники позивачки ОСОБА_5 та
ОСОБА_8 у судовому засіданні уточнили
вимоги, а саме просили надати дозвіл на
тимчасовий виїзд за кордон у Російську
Федерацію, дозвіл на виготовлення
проїзних документів, виготовлення
візи, однак не пізніше ніж до 01.09.2015 року
без відриву від навчання -ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого АДРЕСА_1, без
згоди батька ОСОБА_2. В обґрунтування
таких вимог послалась на мотиви,
викладені у позовній заяві, яку просили
задоволити. Додатково пояснили, що
відповідач сам не бере належну участь у
вихованні дитини, і позбавляє
можливості у цьому позивачку, яка на
даний час за сімейних обставин, так як
створила сім»ю, проживає у Російській
Федерації.

Відповідач позов визнав частково. Суду
пояснив, що не заперечує відносно
надання дозволу на тимчасовий виїзд
дитини за кордон на період канікул,
однак в такому випадку відмовляється
від сплати аліментів на утримання
дитини. Дитину не бачив більше 10 років,
не цікавиться його навчанням та не
допомагає нічим, окрім аліментів.

Представник третьої особи - Павловська
Г.В. відносно задоволення позову,
поклалася на думку суду.

Вислухавши пояснення учасників
судового процесу, з'ясувавши обставини
справи, дослідивши надані сторонами
докази, вислухавши пояснення сторін,
суд вважає, що позов слід задоволити,
виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації
актів громадянського стану
Дрогобицького міськрайонного
управління юстиції Львівської області
від 06.10.2001 року батьками ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4 вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_10
(а.с.3).

Поряд з цим, 20.06.2013 року позивачка
уклала шлюб з ОСОБА_7 громадянином
Росії у відділі №1 Хімкинського
управління ЗАГС Головного управління
ЗАГ Московської області (а.с.9), і на
даний час проживає з чоловіком в
Тамбовській області Сосновського
району с. Трєтьї Лєвиє Ламакі по
АДРЕСА_2.

Також судом встановлено, що у позивачки
є можливість вивозити сина за кордон на
відпочинок на період канікул (виписка з
особового рахунку «Сбербарнка России»
за період з 25.03.2014 року по 17.10.2014 року),
але для цього необхідно оформити
проїзний документ дитини та мати
дозволи обох батьків на тимчасовий
виїзд за кордон.

Згідно ст. 141 СК України батьки мають
рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно ч.2 ст. 150 СК України батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток.

Згідно ст. 313 ЦК України визначено, що
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Такий порядок виїзду за кордон дітей
громадян України визначено Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України» від
21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ
від 27 січня 1995 року №57 «Про
затвердження Правил перетину
державного кордону громадянами
України», Правилами оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою КМУ від 31 березня 1995 року
№231(із змінами).

Згідно положень ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» оформлення
проїзного документа дитини
проводиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників. За відсутності
згоди одного з батьків, виїзд
неповнолітнього громадянина України
за кордон може бути дозволений на
підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і
видачі паспортів громадянам України
для виїзду за кордон і проїзних
документів дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою КМУ №231 від 31 березня 1995
року, з наступними змінами і
доповненнями, за відсутністю згоди
одного з батьків виїзд неповнолітнього
за кордон може бути дозволений за
рішенням суду.

Правила перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995
року №57, із змінами і доповненнями,
передбачають, що перетинання
державного кордону для виїзду за межі
України громадянами, які не досягли
16-річного віку, здійснюються лише за
згодою обох батьків (усиновлювачів) та
в їх супроводі або в супроводі осіб,
уповноважених ними, які на момент
виїзду з України досягли 18-річного
віку. Виїзд за межі України громадян,
які не досягли 16-річного віку, в
супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою, згода
другого з батьків не вимагається у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків.

З огляду на викладене діючим
законодавством не встановлено
обмеження щодо виїзду неповнолітньої
дитини за кордон, а лише встановлено
певний порядок її виїзду за кордон за
згодою батьків, або дозволу суду при
відсутності згоди одного з батьків.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства» кожна дитина має
право на рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку.

З наведеного випливає презумпція права
дитини на вільний виїзд за кордон, та
саме відповідач, заперечуючи позовним
вимогам, мав би довести наявність
якихось перешкод щодо реалізації
такого права.

Оскільки у позивачки є складнощі в
отриманні згоди відповідача на виїзд
дитини - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
кордон, а також беручи до уваги той
факт, що судом при розгляді даної
справи не встановлено обмежень чи
заборон, які унеможливлюють виїзд
неповнолітньої дитини за межі України
для тимчасового перебування в
Російську Федерацію, де на законних
підставах проживає мати, не вбачається
обмежень закону, здоров'я чи моралі
населення або прав і свобод інших.
Позицію відповідача, викладену під час
судового розгляду, суд розцінює як
намагання суть, ігнорування
вищезазначених нормативно-правових
актів, що має ознаки спроби порушити
невід'ємне право людини на вільне
пересування, необґрунтовано обмежує
права позивачки на виховання дитини та
обмежує її можливості як матері дитини,
надавати дитині найкраще в житті,
виходячи з байдужої поведінки
відповідача до виховання та
матеріального забезпечення свого сина,
тому суд приходить до висновку про
доцільність задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за
кордон у Російську Федерацію, дозвіл на
виготовлення проїзних документів,
виготовлення візи, однак не пізніше ніж
до 01.09.2015 року без відриву від навчання
-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого
АДРЕСА_1, без згоди батька ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Дрогобицький міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення, а
особами, які не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення - з дня отримання такого.

Суддя
А.П. Івасівка