Дата документу 05.12.2014
Провадження № 2/334/4075/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2014 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Нікітенко Н.П. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації,

встановив:

04 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації.

05 грудня 2014 року зазначена позовна заява надійшла в провадження судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя Нікітенко Н.П.

В заяві позивачка просить витребувати з чужого незаконного володіння 1/2 частку автомобіля "Nissan Almera", 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, шляхом стягнення з ОСОБА_3 на свою корить відшкодування вартості цього майна в сумі 32 410,00 грн., а також стягнути з відповідачів на свою користь судові витрати.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Однак, з позову вбачається, що вимоги про стягнення компенсації подані до ОСОБА_3, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, яка не відноситься до території Ленінського району м. Запоріжжя.

Вимоги до відповідача ОСОБА_2 про стягнення судових витрат є похідними від основних вимог до ОСОБА_3, а тому повинні розглядатись за місцем помешкання відповідача ОСОБА_3.

З огляду на вищевказане, відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 вже зверталася з даною позовною заявою до суду та 24 жовтня 2014 року, ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя, дану справу було повернуто позивачці для можливості подання позову відповідно до вимог ст. 109 ЦПК України.

Однак, дана ухвала суду, позивачкою, не була прийнята до уваги.

Таким чином, суд приходить до висновку, що подана заява повинна бути повернута позивачці для подання її відповідно до вимог ст. 109 ЦПК України.

Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви. Пунктами 16, 17 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України 22.04.1993 року № 15, судовий збір повертається фінансовим органом того району чи міста, до бюджету якого воно надійшло, на підставі поданої платником заяви на протязі одного року з дня зарахування суми в бюджет.

Керуючись ст.ст. 7, 109, 115, п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, ст.7 ЗУ "Про судовий збір", суд

УХВАЛИВ:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації - повернути позивачці для подання позову відповідно до вимог ст. 109 ЦПК України.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету Ленінського району м. Запоріжжя (рахунок 0006, МФО 813015 в ГУ ДКСУ в Запорізькій області, код ОКПО 38025423) ПАТ КБ "ПриватБанк" сплачений судовий збір в розмірі 324,11 грн. (триста двадцять чотири гривні 11 копійок), згідно квитанції № 0.0.308978321.1 від 20.10.2014 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особа, без участі якої було постановлено ухвалу, має право подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копі.

Суддя: Нікітенко Н. П.