Справа № 199/7764/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

26 вересня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська в складі:

судді Руденко В.В.,

при секретарі Коломієць Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
ОСОБА_3, четверта Дніпропетровська
державна нотаріальна контора про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про визнання права
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1, зазначивши, що під час
перебування у шлюбі його з
відповідачем батьками було придбано
09.04.1998 року квартиру АДРЕСА_1, в якій
вони разом проживали та були
зареєстровані. Правовстановлюючі
документи на їхню спільну квартиру
були оформлені на ОСОБА_3. А батькові -
ОСОБА_4, як другому з подружжя, належала
1/2 частина в праві спільної сумісної
власності на вищезазначену квартиру.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4. Після
його смерті відкрилась спадщина на
вказану частину квартири. Заповіт
померлий не залишив. Після смерті
батька позивач, дружина померлого,
ОСОБА_3, та його донька, (сестра
позивача) ОСОБА_2, протягом
встановленого законом строку
звернулись до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_2
та ОСОБА_3 відмовилися від спадщини на
користь позивача. Однак позивач не може
отримати свідоцтво про право на
спадщину, оскільки відповідач
передумала відмовлятися від спадщини
та буде оскаржувати в суді свою
відмову. Тому, враховуючи
вищезазначене, а також те, що 1/2 частина
квартири АДРЕСА_1 не була оформлена на
батька, ОСОБА_4, адже
правовстановлюючий документ на всю
квартиру було оформлено тільки на
матір, ОСОБА_3, - позивачу було
відмовлено в видачі свідоцтва про
право на спадщину.

Представник позивача в судовому
засіданні свій позов підтримав в
повному обсязі та надав суду пояснення,
аналогічні викладеним у позовній
заяві.

Відповідач до судового засідання не
з'явилась, надала заяву, в якій просила
суд розглянути справу за її
відсутності, проти позову не
заперечувала.

Третя особа ОСОБА_3 надала заяву, в якій
просила суд розглянути справу за її
відсутності, проти позову не
заперечувала.

Представник третьої особи - Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори - до судового
засідання не з'явився, про час, дату та
місце слухання справи повідомлений
належним чином, надав суду заяву, в якій
просить суд розглядати справу за
відсутності представника та винести
рішення на розсуд суду.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши докази в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
договору купівлі-продажу від 09.04.1998
року, посвідченого генеральним
директором товарної біржі
«Екатеринославская» Коган К.Ю., ОСОБА_3,
мати позивача, придбала квартиру
АДРЕСА_1. Вказана квартира була
придбана за час перебування ОСОБА_3 у
шлюбі з ОСОБА_4 (з 05 листопада 1965 року), а
отже відповідно до ст. 60 СК України
вказане майно є спільною сумісною
власністю подружжя.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер,
заповіту не залишив. Спадкоємцями
першої черги після його смерті є
позивач, відповідач та третя особа,
ОСОБА_3. Позивач протягом строку,
передбаченого ст. 1270 ЦК України,
звернувся до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, а
відповідач та третя особа подали заяви
про відмову від спадщини на користь
позивача. Однак державним нотаріусом
було винесено постанову про відмову
позивачу у видачі свідоцтва про право
на спадщину, у зв'язку з тим, що
відсутній правовстановлюючий документ
на ? частину спірної квартири на ім'я
померлого батька.

Згідно із ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст.
60 СК України майно, набуте подружжям за
час шлюбу належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності.

У ст. 70 СК України зазначено, що у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя
частка майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у
разі виділу частки із майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає,
що оскільки іншим порядком, крім
судового, неможливо захистити спадкові
права позивача, позовні вимоги щодо
визнання права власності на спадкове
нерухоме майно є законними та
обґрунтованими.

Також суд вважає за доцільне віднести
судові витрати за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.10, 60, 130, 214, 215,81, 88 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи: ОСОБА_3, четверта
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора про визнання права власності в
порядку спадкування за законом
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1, яка має загальну площу 49,6 кв.
м., житлову площу 29,0 кв. м., та
складається з: приміщення 1 - коридору
площею 8,5 кв.м., приміщення 2 - кладовки
площею 0,4 кв.м., приміщення 3 - ванної
кімнати площею 2,7 кв.м., приміщення 4 -
туалету площею 1,3 кв.м., приміщення 5 -
кухні площею 7,7 кв.м., приміщення 6 -
житлової кімнати площею 17,1 кв.м.,
приміщення 7 - житлової кімнати площею
11,9 кв.м., лоджії площею 1,6 кв.м. в порядку
спадкування після батька ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Судові витрати віднести за рахунок
позивача.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Амур-Нижньодніпровський
районний суд м. Дніпропетровська
шляхом подачі у десятиденний строк з
дня його проголошення апеляційної
скарги, а особами, що не були присутніми
при його проголошенні, у той же строк з
дня отримання копії рішення.

Суддя