Ухвала

іменем україни

11 листопада 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кузнєцов В.О.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Овруцького районного суду
Житомирської області від 04 березня 2014
року та рішення колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Житомирської
області від 27 серпня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Великофоснянське» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
компенсації витрат частини грошових
доходів та середнього заробітку,

в с т а н о в и в:

23 вересня 2014 року ОСОБА_2 подав до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ касаційну скаргу на вказані вище
судові рішення, що підтверджується
поштовим штемпелем на конверті, тобто з
пропуском строку, встановленого ч. 1 ст.
325 ЦПК України, відповідно до вимог
якої касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили рішенням (ухвалою)
апеляційного суду.

У клопотанні, доданому до касаційної
скарги скаржник просить поновити строк
на касаційне оскарження.

Зважаючи на те, що строк на касаційне
оскарження пропущений скаржником з
поважних причин, суд вважає за можливе
поновити його.

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із зазначеним позовом до ТОВ
«Великофоснянське» в якому просив
стягнути з відповідача на свою користь
69 459,74 грн, з яких: 10 881,53 грн
заборгованість по заробітній платі; 1
232,88 грн індексації заробітної плати; 1
157,02 грн компенсації громадянам втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати; 56 188,31 грн
середнього заробітку у зв'язку з
порушенням строку розрахунку при
звільненні.

Рішенням Овруцького районного суду від
04 березня 2014 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ТОВ
«Великофоснянське» на користь ОСОБА_2
460,08 грн заборгованості із заробітної
плати, в тому числі: 228,67 грн індексації
заробітної плати; 231,41 грн компенсації
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх
виплати. Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат. В задоволені
решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області від 27 серпня 2014
року рішення суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні позову
про стягнення середнього заробітку за
час затримки розрахунку при звільненні
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення, яким стягнуто з ТОВ
«Великофоснянське» на користь ОСОБА_2 16
106,67 грн середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат. У решті рішення
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалені у справі судові рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Суд першої інстанції керуючись
положеннями ст. 116 КЗпП України, ст.ст. 2,
4 ЗУ «Про індексацію грошових доходів
населення», ст. 2 ЗУ «Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх
виплати», дійшов вірного висновку в
частині задоволення позовних вимог
позивача щодо стягнення на його
користь з відповідача заборгованості
по заробітній платі, індексації
заробітної плати та компенсації втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати.

Змінюючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд керуючись
положеннями ст.ст. 116, 117 КЗпП України,
постанови Пленуму ВСУ № 13 від 24 грудня
1999 року «Про практику застосування
судами законодавства про оплату
праці», дійшов обґрунтованого висновку
щодо стягнення з відповідача на
користь позивача середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні, вірно визначивши його
розмір.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків судів вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження рішення Овруцького
районного суду Житомирської області
від 04 березня 2014 року та рішення
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області від 27 серпня 2014
року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Великофоснянське» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
компенсації витрат частини грошових
доходів та середнього заробітку.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних
В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ