Справа № 171/1652/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 грудня 2014 року м.
Апостолове

Апостолівський районний суд
Дніпропетровської області у складі:

- головуючого судді -
Хоруженко Н.В.,

при секретарі -
Ровній Н.А..,

за участі позивача - ОСОБА_1, її
представника - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3, її
представника - адвоката ОСОБА_4,

відповідача по зустрічному позову -
ОСОБА_5,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення авансу,
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася 05.06.14 року до
Апостолівського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення авансу. Позов
обґрунтовано тим, що вона домовилась з
відповідачкою про купівлю будинку
АДРЕСА_1 з виплатою його вартості на
протязі двох років, у зв'язку з чим 09.03.13
вона передала ОСОБА_3 10000 грн., а іншу
частину грошей мала намір віддати
пізніше, про що було складено розписку.
Проте згодом відповідач продала
будинок іншим людям, у зв'язку з чим
вона направила на адресу відповідача
претензію про повернення авансу, однак
гроші вона їй не повернула. У тексті
розписки сплачена сума вказана як
завдаток, проте вона вважає, що ця сума
є авансовим платежем, оскільки
договору вони не укладали.

Відповідач ОСОБА_3 05.09.14 року звернулася
до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, який
обґрунтовувала тим, що вона погодилась
продати будинок по АДРЕСА_2
відповідачам, при цьому вони погодили
продаж будинку за 90000 грн., крім того
вона надала відповідачам для
ознайомлення технічний паспорт, у
якому було зазначено вартість будинку
89902 грн, на що вони погодились. В 2012 році
вона впустила їх до будинку проживати,
однак гроші вони їй не платили, весь
час користуючись будинком, лише 09.03.13
року вона отримала від них завдаток 10000
грн., з умовою, що вони до вересня 2014
року сплатять решту грошей. 20.01.14 року
їй зателефонувала ОСОБА_1 та попросила
надати документи на газове обладнання,
згодом їй подзвонила сестра та
пояснила, що в її будинку відключено
постачання газу. Приїхавши до будинку
вона побачила, що стан будинку значно
погіршився, пошкоджено систему
опалення, розбито частково внутрішні
стіни, винесено всі меблі. ОСОБА_5 у
березні 2014 року виселились з будинку,
забрали всі меблі, пояснивши що гроші
сплачувати вони не будуть, так як не
можуть заробити таку суму. У квітні 2014
року вона продала будинок іншим людям,
при цьому здійснивши оцінку будинку
встановила, що згідно даної оцінки
вартість будинку складає лише 22650 грн.,
таким чином за час проживання сімя
ОСОБА_5 з вересня 2012 року до лютого 2014
року завдала їй матеріальну шкоду на
67252 грн шляхом погіршення та
пошкодження житлового будинку. Крім
того вказаними діями відповідачів їй
завдано моральну шкоду, розмір якої
вина визначає в 30000 грн.

Відповідачем по зустрічному позову
ОСОБА_1 надано письмові заперечення
згідно яких просила в позові відмовити,
оскільки позивач не визначає в чому
конкретно виразилась матеріальна
шкода, вони матеріальної шкоди не
завдавали, житловим будинком тривалий
час ніхто не користався, з літньої
кухні було викрадено газове
обладнання, після вселення у березні 2013
року вони здійснили там ремонт, після
виселення у січні 2014 року відновили та
встановили їх котел, який стояв до
вселення, тому матеріальних збитків
вони не завдали (а.с.44-46).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
свої позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, просила задовольнити з
підстав, вказаних у позовній заяві. У
задоволенні зустрічного позову
просила відмовити, оскільки вони
дійсно вселились до будинку
відповідачки за вимогами самої
відповідачки, проводили там ремонт,
коли в будинку було холодно, встановили
новий котел опалення, однак після того
як відповідачка не надала згоди на
оформлення документів щодо газового
обладнання вони вимушені були виїхати,
забравши свої речі, при цьому, її
чоловік відповідач ОСОБА_5 відновив
систему опалення у тому стані як вона
була до вселення, після виселення у
січні 2014 року вони виселились та
повернули ключі, доступу до будинку не
мали, нові власники проводять ремонтні
роботи. Шкоди ні матеріальної ні
моральної вони не завдали.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
проти задоволенні первісного позову
заперечувала, оскільки дійсно
отримувала від позивачки ОСОБА_1
завдаток 10000 грн., домовились про
купівлю житлового будинку, тому вона
дозволила відповідачам вселитись,
коли вона дізналась, що вони самовільно
встановили інший газовий котел вона
заперечувала проти цього, відповідачі
виселились з будинку, при цьому забрали
всі меблі, вимикач світла, умивальник,
лійку з душу, зруйнували забор, забрали
інші речі. Внаслідок того, що будинок не
опалювався в зимовий період, на ньому
з'явились тріщини. Тому, вартість
будинку зменшилась з 89902 грн. до 22650 грн.,
таким чином за період проживання в
належному їй будинку відповідачі по
зустрічному позову спричинили їй шкоду
на загальну суму 67252 грн.. Вона
усвідомлювала що отримала завдаток,
тому не хотіла порушувати питання про
відшкодування шкоди, але оскільки
відповідачі вимагають від неї
повернення авансу, то вона змушена
звернутись з вимогою про відшкодування
матеріальної шкоди. Відповідачі своєю
протиправною поведінкою - пошкодженням
майна, також завдали їй моральних
страждань, тому просила стягнути також
моральну шкоду 30000 грн..

У судовому засіданні відповідач по
зустрічному позову ОСОБА_5 проти позову
заперечував, оскільки під час
проживання в будинку вони лише
здійснювали поліпшення, ремонт, дійсно
встановили свій котел, однак при
виселенні відновив первісний стан
системи опалення. Тому просив в
задоволенні зустрічного позову
відмовити.

Суд, вислухавши учасників процесу,
дослідивши докази надані сторонами,
приходить до висновку, що первісний
позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3
слід відмовити з наступних підстав.

З розписки від 09.03.14 року встановлено,
що ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 суму 10000
грн. Дана обставина не заперечувалась
сторонами.

У розписці вказано, що ця сума є
завдатком, проте суду вважає, що це був
авансовий платіж з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1, ст. 570 ЦК
України, завдатком є грошова сума або
рухоме майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Згідно з ч. 2 ст. 570 ЦК України,
якщо не буде встановлено, що сума,
сплачена в рахунок належних з боржника
платежів, є задатком, вона вважається
авансом.

Таким чином, внесення завдатку як
способу виконання зобов'язання може
мати місце лише у випадку наявності
зобов'язання, яке б мало випливати із
договору купівлі-продажу житлового
будинку.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

В судовому засіданні встановлено, що у
передбаченому законом порядку договір
купівлі-продажу належного ОСОБА_3
будинку не укладався, а тому отримані
згідно розписки від 09.03.13 року кошти на
суму 10 000грн., є авансовою сумою, яка
підлягає поверненню на підставі ст.. 570,
1212 ЦК України на користь позивача
ОСОБА_1

Тому позов ОСОБА_1 слід задовольнити, з
відповідачки слід стягнути витрати по
сплаті судового збору, у стягненні
витрат на правову допомогу слід
відмовити, оскільки позивачем не
надано належних доказів на
підтвердження розміру понесених
витрат.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди не підлягають
задоволенню, оскільки в судовому
засіданні не встановлено факту
заподіяння матеріальної шкоди
відповідачами майну позивачки ОСОБА_3 з
наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 1166
ЦК України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК
України особа, яка завдала шкоди,
звільняється від її відшкодування,
якщо вона доведе, що шкоди завдано не з
її вини.

Згідно ст.. 22 ЦК України передбачено
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди, так,
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право,
одержала у зв'язку з цим доходи, то
розмір упущеної вигоди, що має
відшкодовуватися особі, право якої
порушено, не може бути меншим від
доходів, одержаних особою, яка порушила
право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та
відповідно до обставин справи майнова
шкода може бути відшкодована і в інший
спосіб, зокрема, шкода, завдана майну,
може відшкодовуватися в натурі
(передання речі того ж роду та тієї ж
якості, полагодження пошкодженої речі
тощо).

В судовому засіданні встановлено, що
позивач по зустрічному позову ОСОБА_3 є
власником житлового будинку, житловою
площею 54,2 кв.м, загальною площею 81,5 кв.м,
за адресою - АДРЕСА_2 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом (а.с.29, 30).

У судовому засіданні встановлено, що
восени 2012 року відповідачі ОСОБА_1,
ОСОБА_5 отримали ключі від будинку,
вселились до будинку і в січні 2014 року
виселились з будинку.

Згідно технічного паспорту на житловий
будинок, його інвентарна вартість
станом на 10.04.12 року складала 89902 грн.
(а.с.31-35).

Згідно висновку про вартість об'єкту
оцінки станом на 08.05.14 року оціночна
вартість житлового будинку, за адресою
- АДРЕСА_2, для цілей оподаткування
складає 22650,00 грн.

Проте різниця вартості інвентарної та
оціночної вартості для цілей
оподаткування не свідчить про факт
заподіяння матеріальної шкоди
житловому будинку. Крім того, висновок
про ринкову вартість не підписано
спеціалістом що його складав.

Не підтверджено факту заподіяння
матеріальної шкоди і показами свідків
ОСОБА_6, оскільки вона повідомила, що
щілини були на будинку і до вселення
відповідачів, що відповідачі після
виселення забрали меблі, проте це не
свідчить про заподіяння матеріальної
шкоди, оскільки інвентарна вартість
майна не враховує наявність меблів,
інших речей у будинку. Свідок ОСОБА_7
підтвердила, що хотіла придбати меблі,
дивилась будинок він був у гарному
стані. Свідок ОСОБА_8 пояснила, що
приходила в гості до попередньої
власниці будинку, будинок був у гарному
стані. Свідок ОСОБА_9 також підтвердив,
що відповідачі забирали з будинку речі.
Проте ці обставини не свідчать про
спричинення матеріальної шкоди
житловому будинку, а є підставою для
пред'явлення позову про витребування
рухомих речей.

Те, що відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_1
встановили новий котел газового
опалення не свідчить про завдання
матеріальної шкоди, оскільки згідно
пояснень відповідачів вони відновили
попередній газовий котел, тобто
відновили систему газопостачання до
попереднього стану.

Доказів на спростування даних пояснень
суду не надано.

Оскільки в судовому засіданні не
знайшов факт заподіяння відповідачами
матеріальної шкоди, факту пошкодження
майна, відсутні підстави і для
стягнення моральної шкоди.

Тому у задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 слід відмовити у повному обсязі,
у зв'язку з чим не підлягають стягненню
і судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 209, 213, 214, 215, 218
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
авансовий платіж - 10000 грн., витрати по
сплаті судового збору - 243,60 грн., всього
- 10243,60 грн.

У задоволенні іншої частини позову
ОСОБА_1 - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди -
відмовити у повному обсязі.

Роз'яснити ОСОБА_3 право на звернення до
суду з позовом про витребування майна з
чужого володіння.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:Н. В. Хоруженко