МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
вул. Фрунзе, 35, смт. Макарів, Київська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2014 р.
Справа № 370/2298/13-ц

Макарівський районний суд Київської
області у складі головуючого судді
Тандира О.В., при секретарі Приходько
О.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Макарові
Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Козичанської
сільської ради Макарівського району
Київської області про встановлення
факту постійного проживання зі
спадкодавцем та визнання права
власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, (далі - позивач) звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_2, Козичанської
сільської ради Макарівського району
Київської області (далі - відповідачі),
в якому просив суд встановити факт
постійного проживання зі спадкодавцем
та визнати за ним право власності на
спадкове майно, а саме земельні ділянки
площею 0,250 га та 0,474 га.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла
його бабуся ОСОБА_3. Після її смерті
відкрилася спадщина на земельні частки
(паї) та земельні ділянки площею 0,25 га з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування жилого будинку та
площею 0,474 га з цільовим призначенням
для ведення особистого селянського
господарства, що розташовані на
території Козичанської сільської ради,
та належали його бабусі на праві
власності відповідно до державних
актів на право власності на земельні
ділянки. При житті ОСОБА_3 заповіла
земельні частки (паї) своїй онуці, а
його сестрі - ОСОБА_2, яка є відповідачем
в справі.

Житловий будинок в АДРЕСА_1 що належав
ОСОБА_3, вона при житті подарувала йому -
ОСОБА_1, так як він з 16 років, а саме з
червня 2004 року проживав разом з
бабусею, доглядав її, допомагав по
господарству, а вона готувала йому
їсти, прала одяг тобто вони проживали
однією сім'єю.

Щодо вказаних земельних ділянок біля
будинку, бабуся також вважала, що вони
повинні належати йому - ОСОБА_1, як
власнику житлового будинку. При
укладанні договору дарування, їм
роз'яснили, що дані земельні ділянки
біля жилого будинку автоматично
перейдуть власнику жилого будинку, що
виявилось невірним.

Так, згідно діючого законодавства його
сестра ОСОБА_2, як спадкоємець за
заповітом, має право на спадкування не
тільки майна, яке зазначене в заповіті,
а відповідно вимог ст.1223 ЦК України
вона має право на спадкування майна
неохопленого заповітом в порядку
спадкування за законом, як онука
спадкодавці відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК
України. Тобто, і він і його сестра
ОСОБА_2, як онуки спадкодавці, мають
рівні права щодо спадкування за
законом земельних ділянок площею 0,25 га
та площею 0,474 га біля жилого будинку,
оскільки інші спадкоємці, якій б
прийняли спадщину відсутні.

Такий порядок спадкування не
відповідає волі спадкодавиці.

Та, оскільки він відповідно до ст. 1264 ЦК
України має право на спадкування за
законом як спадкоємець четвертої
черги, тобто як особа, що проживала зі
спадкодавцем однією сім'єю не менше як
п'ять років до часу відкриття спадщини,
що підтверджується довідками
Козичанської сільської ради №86 та № 160,
просив суд встановити факт спільного
проживання зі спадкодавцем - ОСОБА_3 та
визнати за ним право власності в
порядку спадкування на земельні
ділянки площею 0,25 га та площею 0,474 га, що
належали останній на праві власності.

Позивач в судове засідання не прибув, в
своїй письмовій заяві просив
розглядати справу без його участі,
вимоги викладені у заяві підтримав та
просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання
не прибула, причини неявки не
повідомила, про день та час слухання
справи повідомлена належним чином.
Заперечень проти позову до суду не
подавала.

Козичанська сільська рада надіслала до
суду письмову заяву, в якій просила
розглянути справу без участі її
представника.

Дослідивши письмові матеріали справи
та спадкової справи №134 за 2010 року до
майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_3, заведеної Макарівською
районною державною нотаріальною
конторою, матеріали справи, суд
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

06 листопада 2009 року померла гр.
ОСОБА_3, що підтверджується відповідним
свідоцтвом про смерть останньої серії
НОМЕР_1 від 09.11.2009 року.

Після її смерті відкрилась спадщина на
земельні частки (паї) та земельні
ділянки площею 0,250 га з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
площею 0,474 га для ведення особистого
селянського господарства, що
розташовані на території Козичанської
сільської ради Ммкарівського району
Київської області, право власності на
які підтверджується державними актами
серії ЯД № 905024 та серії ЯД № 905025.

Згідно заповіту, посвідченого 29.10.2009
року секретарем виконкому
Козичанської сільської ради
Макарівського району, зареєстрованого
в реєстрі за №21, ОСОБА_3, належне їй
право на земельну частку (пай) розміром
2,29 га в умовних кадастрових гектарах на
підставі відповідного сертифікату
серії КВ №0151188 від 15.01.1997 року та право
на земельну частку (пай) розміром 2,29 га
в умовних кадастрових гектарах на
підставі сертифікату серії РН №371911 від
04.09.2009 року заповіла своїй онуці -
ОСОБА_2.

Ще за життя ОСОБА_3, належний їй на праві
власності житловий будинок, що в
АДРЕСА_1 подарувала позивачу - ОСОБА_1,
що підтверджується договором
дарування, посвідченим 08.11.2006 року
приватним нотаріусом Макарівського
районного нотаріального округу
Київської області ОСОБА_4,
зареєстрованим в реєстрі за №13841.

Як зазначив позивач ОСОБА_1, в позові, а
відповідач ОСОБА_2, не скористалася
правом заперечити проти цього, ОСОБА_1,
проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_3,
за адресою: АДРЕСА_1, а саме з червня 2004
року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
доглядав її, допомагав по
господарству, що також підтверджується
довідкою Козичанської сільської ради
Макарівського району Київської
області №86 від 27.09.2013 року. Крім цього,
за життя їх бабуся ОСОБА_3 визначилась
також щодо згаданих земельних ділянок
біля будинку площею 0,250 га та площею 0,474
га, та вважала, що вони повинні належати
ОСОБА_1, як власнику житлового будинку.

Спадщину ОСОБА_2, в інтересах якої діяла
її мати ОСОБА_5, прийняла, подавши
відповідну заяву до нотаріальної
контори.

Також спадщину прийняв і позивач,
оскільки на момент смерті проживав із
спадкодавцем.

Вирішуючи спір, суд виходить також з
наступного.

Відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України, у
четверту чергу право на спадкування
за законом мають особи, які проживали
зі спадкодавцем однією сім'єю не менш
як п'ять років до часу відкриття
спадщини.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК
України, у судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Так, встановлення факту проживання зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини,
необхідне позивачу, оскільки від
встановлення даного факту залежить
виникнення його права на спадкування,
як спадкоємця четвертої черги за
законом.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування», якщо виникнення права на
спадкування залежить від доведення
певних фактів, особа може звернутися в
суд із заявою про встановлення цих
фактів, яка в разі наявності спору про
право, розглядається за правилами
позовного провадження.

Так, судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 проживав разом із спадкодавцем
ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1 тобто більш
як п'ять років до її смерті, тому позов в
частині встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинились внаслідок
його смерті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Не допускається прийняття
спадщини з умовою чи із застереженням.
Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1225 ЦК України, право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно до вимог ст. 1258 ЦК України,
спадкоємці за законом одержують
право на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними
спадщини або відмови від її прийняття,
крім випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

Оскільки спадкоємці першої, другої та
третьої черги відсутні, що
підтверджується матеріалами спадкової
справи №134 за 2010 року до майна померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3, позивач є
єдиним спадкоємцем четвертої черги за
законом, який спадщину прийняв,
усуваючи тим самим від спадкування
наступну чергу спадкодавців, до якої
належить відповідач ОСОБА_2, до складу
спадщини ОСОБА_3, неохопленої заповітом
входять земельні ділянки площею 0,250 га
з цільовим призначенням для
будівництва та обслуговування жилого
будинку та площею 0,474 га з цільовим
призначенням для ведення особистого
селянського господарства, що
розташовані на території Козичанської
сільської ради, позов в частині
визнання за позивачем права власності
в порядку спадкування за законом на
зазначені вище земельні ділянки
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 15, 60, 79, 88, 209, 212-215, 223, 256
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Козичанська сільська рада
Макарівського району Київської
області про встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
та визнання права власності на
спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання
ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, однією сім'єю
не менш як п'ять років до часу відкриття
спадщини, а саме з червня 2004 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно за законом після смерті
ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а
саме на:

- земельну ділянку загальною площею 0,474
га, яка розташована по АДРЕСА_1 з
цільовим призначення для ведення
особистого селянського господарства -
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯД №905025,
зареєстрований 21.11.2007 року в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №99,
кадастровий номер земельної ділянки
:01:006:0066;

- земельну ділянку загальною площею 0,250
га, яка розташована по АДРЕСА_1 з
цільовим призначення для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських споруд - Державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯД №905024, зареєстрований 21.11.2007
року в Книзі записів реєстрації
державних актів на право власності на
землю та право постійного користування
землею, договорів оренди землі за
№98, кадастровий номер земельної
ділянки :01:006:0065.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через суд, що його ухвалив протягом
десяти днів з моменту його
проголошення, а особами, що не були
присутні у судовому засіданні при його
проголошенні - з моменту отримання його
копії.

Рішення суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України.

Головуючий О.В.Тандир