справа № 165/2360/14-ц
провадження №2/165/623/14
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року
м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської
області в складі:

головуючого судді
Ференс-Піжук О.Р.,

при секретарі Харук Ю.І.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3,

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Нововолинську справу
за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та
в інтересах малолітнього сина ОСОБА_5
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Біркам", Приватного
акціонерного товариства "Українська
пожежно-страхова компанія", третя особа
без самостійних вимог на стороні
відповідача ОСОБА_7, про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,-

встановив :

23 вересня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду в своїх інтересах та
інтересах малолітнього сина ОСОБА_5 з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Біркам", Приватного
акціонерного товариства "Українська
пожежно-страхова компанія", третя особа
без самостійних вимог на стороні
відповідача ОСОБА_7, про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди. Вимоги
мотивує тим, що 06 грудня 2013 року водій
ТОВ "Біркам" ОСОБА_8, керуючи
автомобілем марки "Вольво",
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_9, та рухаючись по
автодорозі М-07, здійснив зіткнення з
автомобілем марки "Мерседес",
реєстраційний номер НОМЕР_3, що
належить ОСОБА_1, який в зв'язку з цим, в
подальшому зіткнувся з трьома
транспортними засобами. Внаслідок ДТП
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження, а пасажир автомобіля
ОСОБА_1, неповнолітній ОСОБА_5, отримав
тілесні ушкодження.

Вказує, що внаслідок порушення ОСОБА_7
Правил дорожнього руху України, йому та
його неповнолітньому сину була завдана
матеріальна та моральна шкода. Вина
відповідача підтверджується
постановою слідчого про закриття
кримінального провадження, постановою
Камінь-Каширського районного суду про
притягнення ОСОБА_8 до
адміністративної відповідальності за
ст.124 КУпАП. Зазначає, що в результаті
дорожньо-транспортної пригоди йому
були заподіяні матеріальні збитки
внаслідок пошкодження його
транспортного засобу марки
"Мерседес-Бенц", номерний знак НОМЕР_2 в
розмірі 39433,52 грн.

Оскільки вартість відновлювального
ремонту автомобіля становила 57054,42 грн.
і значно перевищувала ринкову
вартість транспортного засобу до його
пошкодження, що складала 39433,52 грн., то
його відновлення є економічно
необґрунтованим, а пошкоджений
транспортний засіб визнається фізично
знищеним. Страховою компанією була
визначена вартість залишків
автомобіля позивача, що згідно звіту
від 25.03.2014 року № 11503-зал. склала 22220,00
грн. Відповідно розмір страхового
відшкодування визначений як різниця
між вартістю транспортного засобу до
та після ДТП, з врахуванням безумовної
франшизи, що передбачена договором
страхування № АС/1799255, складає:
39433,52-22220,00-1000,00= 16213,53 грн. Вказана сума
відшкодована страховою організацією
позивачу. Оскільки страховим
відшкодуванням не покрита безумовна
франшиза в розмірі 1000 грн., то просив
стягнути вказану суму з Товариства
"Біркам", що відповідає за дії свого
працівника водія ОСОБА_7 та 23219, 99 грн.
майнової шкоди, виходячи з розрахунку:
вартість автомобіля до ДТП - 39433,52 грн. -
сума страхового відшкодування - 16213,53
грн. = 23219,99 грн.

Також зазначає, що внаслідок ДТП,
винуватцем якої визнаний водій
Товариства "Біркам" ОСОБА_7, позивачу
завдано моральної шкоди внаслідок
пошкодження його майна, яким є
транспортний засіб. Оцінює таку шкоду в
розмірі 20000 грн., мотивуючи тим, що він
тривалий час не мав можливості
користуватись своїм автомобілем,
змушений був наймати для себе інший
автомобіль, на що затрачав додаткові
зусилля та кошти для відновлення
звичного ритму життя, переніс
психологічний стрес, в зв'язку з чим
вживав заспокійливі препарати.
Наголосив, що моральні страждання
підсилює і та обставина, що відповідач
тривалий час не бажає мирно
відшкодувати заподіяні збитки, на
письмові претензії не реагує.

Крім того, вважає, що неповнолітньому
синові позивача ОСОБА_5, який був
пасажиром його автомобіля під час ДТП,
також завдано моральної шкоди, так як
він переніс фізичний біль,
психологічний стрес, змушений був
лікуватись амбулаторно в
Нововолинській ЦМЛ, в нього і зараз
наявний страх при поїздках в салоні
транспортного засобу, у дитини
спостерігається тривожний сон. Вважає,
що моральну шкоду заподіяну
неповнолітньому ОСОБА_5 повинні
відшкодовувати в частках, як СК "УПСК" в
розмірі 5% від ліміту страхової
відповідальності за ушкодження
здоров'я, що становить сто тисяч
гривень, тобто в розмірі п'ять тисяч
гривень та ТОВ "Біркам" в розмірі
недостатності страхової виплати, тобто
45000 гривень. Просить стягнути з ТОВ
"Біркам" в його користь заподіяну йому,
ОСОБА_1, моральну шкоду завдану
пошкодженням майна в розмірі 20000
гривень та 45000 гривень моральної шкоди,
заподіяної неповнолітньому синові, і
стягнути з ПАТ "Українська
Пожежно-страхова компанія" 5000 гривень
моральної шкоди, заподіяної
неповнолітньому ОСОБА_5 та понесені
судові витрати по справі.

21 листопада 2014 року позивач подав суду
змінену позовну заяву, просить
стягнути з ТзОВ "Біркам" в його користь
заподіяну моральну шкоду внаслідок
знищення майна в розмірі 20000 гривень та
45000 гривень моральної шкоди, заподіяної
неповнолітньому синові внаслідок
ушкодження здоровя, і понесені судові
витрати в розмірі 3243,60 гривень. З ПАТ
"Українська Пожежно-страхова компанія"
просить стягнути в його користь 5000
гривень моральної шкоди, заподіяної
неповнолітньому ОСОБА_5, в зв'язку з
ушкодженням здоровя під час ДТП.

10 грудня 2014 року позивач збільшив
вимоги викладені в редакції від 21.11.2014
року в просить окрім зазначеної вище
моральної шкоди стягнути з ТзОВ
"Біркам" на його користь 1000 грн.
франшизи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
та його представник ОСОБА_2 позовні
вимоги підтримали з підстав наведених
у позові.

В судовому засіданні представники
відповідача Товариства "Біркам"
ОСОБА_3, ОСОБА_4 позовні вимоги визнали
частково з підстав наведених у
запереченнях (а.с. 55-58). Пояснили, що 06
грудня 2013 року на автодорозі М - 07 (442 км +
200 м.) мав місце страховий випадок -
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу - вантажного
автомобіля Volvo FH 12/380, реєстраційний
номерний знак НОМЕР_2, який перебуває у
користуванні товариства "Біркам". Не
заперечили, що ДТП сталася з вини водія
товариства "Біркам" ОСОБА_7, що є
стороною договору страхування. За
умовами Договору (Полісу)
цивільно-правової відповідальності №
АС/1799255, укладеного 25 листопада 2013 року
між ОСОБА_8 та ПАТ "Українська
пожежно-страхова компанія" ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну життю і здоров'ю на одного
потерпілого становить 100 тисяч гривень,
за шкоду заподіяну майну, - 50 тисяч
гривень, розмір франшизи - 1000 грн.

У зв'язку із цим, визнають позовні
вимоги в частині відшкодування 1000 грн.
коштів, на які не поширюються обов'язки
страховика. В решті вимог просять
відмовити. Не заперечують самого факту
ДТП та спричинення шкоди здоровю
неповнолітнього ОСОБА_5, однак не
визнають розмір визначеної позивачем
моральної шкоди. Також вважають не
підтвердженою жодними доказами
заявлену моральну шкоду за ушкодження
майна позивача. В частині стягуваного
судового збору, просять застосувати
положення ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України щодо
розподілу судових витрат між
сторонами. Не погоджуються із розміром
заявлених позивачем витрат, понесених
на правову допомогу, оскільки договір
про правову допомогу у даній цивільній
справі з адвокатом ОСОБА_2 укладений
ОСОБА_1 09 вересня 2014 року (а.с.26), а в
розрахунок витрат позивача у даній
цивільній справі на правову допомогу
(а.с.28) безпідставно включено участь
адвоката у кримінальному провадженні,
що закрито постановою слідчого від 20
серпня 2014 року (а.с.11.12) та надсилання
претензій від 28 травня 2014 року. (а.с.19,20).

Представник ПАТ "Українська
пожежно-страхова компанія" за
довіреністю в судове засідання не
з'явився, просить справу розглядати у
його відсутності. Подав до суду
письмові заперечення (а.с.96,97), в яких
позовні вимоги не визнав, просить
відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1
до СК "УПСК" стосовно стягнення 5000 грн.
моральної шкоди завданої малолітньому
ОСОБА_1 Зазначає, що стаття 26-1 Закону
України № 1961-IV (в редакції, яка діяла на
момент укладення договору страхування,
а саме в редакції від 05.02.2013 р.) визначає
умови відшкодування моральної шкоди,
заподіяної потерпілому. Так, згідно
зазначеної статті, страховиком
відшкодовується потерпілому - фізичній
особі, який зазнав ушкодження здоров'я
під час дорожньо-транспортної пригоди,
моральна шкода у розмірі п'ять
відсотків страхової виплати за шкоду,
заподіяну здоров'ю. Відповідно до п. 1
ст. 24 Закону України № 1961-IV у зв'язку з
лікуванням потерпілого
відшкодовуються обгрунтовані витрати,
пов'язані з доставкою, розміщенням,
утриманням, діагностикою, лікуванням,
протезуванням та реабілітацією
потерпілого у відповідному закладі
охорони здоров'я, медичним піклуванням,
лікуванням у домашніх умовах та
придбанням лікарських засобів.
Оскільки позивачем не надано
відповідних доказів на підтвердження
витрат пов'язаних з лікування
малолітнього ОСОБА_1, внаслідок
ушкодження здоровя під час страхового
випадку, що мав місце 06.12.2013 року, то
вважає, що підстав для виплати йому
страхового відшкодування моральної
шкоди, розмір якої визначається від
страхової виплати заподіяної здоровю,
немає.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, суд дійшов
висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення в зв'язку з
наступним.

06 грудня 2013 року водій ТОВ "Біркам"
ОСОБА_8, керуючи автомобілем марки
"Вольво", реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_9 та на відповідній
правовій підставі перебуває в
користування ТОВ "Біркам", рухаючись по
автодорозі М-07, здійснив зіткнення з
автомобілем марки "Мерседес",
реєстраційний номер НОМЕР_3, що
належить ОСОБА_1, який через це в
подальшому своїм автомобілем
зіткнувся з трьома іншими
транспортними засобами. Внаслідок ДТП
транспортні засоби були механічно
пошкоджені, а пасажир автомобіля, яким
керував ОСОБА_1, неповнолітній ОСОБА_5
отримав під час ДТП, що є страховим
випадком, тілесні ушкодження. Дані
факти не заперечують сторони.

Постановою Камінь-Каширського
районного суду від 21 січня 2014 року
ОСОБА_7 визнаний винуватим у порушенні
ПДР України і притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ст.124 КУпАП (а.с.9).

У постанові слідчого СВ Ковельського
МВ УМВС України про закриття
кримінального провадження від 20.08.2014
року (а.с.11,12) зазначено, що внаслідок
даної дорожньо-транспортної пригоди
неповнолітній син ОСОБА_1, ОСОБА_5
отримав тілесні ушкодження. Згідно
висновку судово - медичного експерта №
237 від 29 липня 2014 року, у гр. ОСОБА_5 .
виявлені тілесні ушкодження у вигляді
забою грудного та шийного відділів
хребта, що утворились від дії тупого
твердого предмету, можливо у час
вказаний у постанові і медичній
документації та за ступенем тяжкості
відносяться до категорії легких
тілесних ушкоджень.

Аналогічна інформація міститься у
консультативному заключенні лікаря
спеціаліста в галузі судової медицини
(а.с.16). Факт надання 07.12.2-13 року медичною
допомоги Нововолинською ЦМЛ ОСОБА_5
підтверджується довідкою
Нововолинського МВ УМВСУ від 02.06ю2014
року №2536 (а.с.18). Виписками з медичної
документації (а.с.83) встановлено, що
малолітній ОСОБА_5 з 07 грудня 2013 року по
13 грудня 2013 року перебував на
амбулаторному лікуванні в
Нововолинській ЦМЛ з приводу забою
грудного і шийного відділу хребта.
Після отриманої під час страхового
випадку травми, був обмежений в рухах,
переносив фізичну біль, протягом
місяця був звільнений від відвідування
уроків з фізичної культури.

Вказані об'єктивні дані підтверджують
факт отримання тілесних ушкоджень
малолітнім ОСОБА_5 під час ДТП, що мала
місце 06.12.2013 року за участю
застрахованого транспортного засобу,
та спростовують заперечення
представника СК "УПСК" щодо
підставності вимог позивача в
інтересах сина, про відшкодування
моральної шкоди потерпілому в межах
ліміту, що становить не більше 5 % від
страхової суми за ушкодження здоровя.

Суд вважає хибним твердження
представника СК "УПСК" щодо
обов'язкового надання потерпілим
доказів на підтвердження майнових
витрат, пов'язаних з лікуванням і тому
вважає, що з відповідача СК "УПСК" слід
стягнути кошти на відшкодування
моральної шкоди в межах встановленого
ліміту, що за страховим полісом не
перевищує 5000 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України
моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Згідно п.22.3 ст. 22 Закону "Про обов?язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" потерпілому
відшкодовується моральна шкода,
передбачена пунктами 1,2 ч. 2 ст. 23 ЦК
України. При цьому страховик
відшкодовує не більше, ніж 5% ліміту,
визначеного в п. 9.3 ст. 9 цього Закону.

Визначаючи розмір такої шкоди, суд
враховує обставини ДТП, ступінь
тяжкості тілесних ушкоджень, які
отримав ОСОБА_5, його малолітній вік,
наслідки травми, період амбулаторного
лікування, що підтверджено належними
доказами і оцінює глибину моральних
страждань ОСОБА_5 у 3000 грн., які
підлягають стягненню з СК "УПСК", що не
перевищує встановленого полісом
ліміту відповідальності страховика.

Поряд з цим, суд не вбачає підстав для
стягнення з ТОВ "Біркам" 20000 грн. на
відшкодування моральної шкоди на
користь ОСОБА_1 в зв'язку з пошкодженням
його майна, оскільки позивачем,
всупереч ст.60 ЦПК України, не надано
суду жодних доказів на підтвердження
завдання йому моральної шкоди та не
обґрунтовано її розміру з врахуванням
принципу розумності і справедливості.

В суді встановлено, що на виконання
зобов?язань, які випливають із договору
цивільно-правової відповідальності №
АС/1799255, укладеного 25 листопада 2013 року
з ОСОБА_7, що є водієм ТОВ "Баркам", СК
"Українська пожежно-страхова компанія"
виплатила ОСОБА_1 страхове
відшкодування в розмірі 16213,53 грн., із
розрахунку 39433,52 грн. ринкової вартості
транспортного засобу - 22220 грн.
залишкової вартості пошкодженого
транспортного засобу - 1000 грн. франшизи
=16213,53 грн.

Тому до задоволення підлягає вимога
позивача про стягнення з ТзОВ "Біркам"
на його користь 1000 грн. франшизи, що не
покрита страховим полісом.

Відповідно до ст. 84, ст.88 ЦПК України,
суд стягує в користь позивача з ТзОВ
"Біркам" сплачений ОСОБА_1 судовий збір
в розмірі 243,60 грн., 300 гривень витрат на
правову допомогу, та з ПАТ "Українська
пожежно-страхова компанія" 700 гривень
витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 60, 84, 88, 212, 213, 214, 215ЦПК
України, на підставі ч. 4 ст. 23, ст. ст. 611,
1166, 1167, 1168, 1187 ЦК України, ст. 26-1 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів"- суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ТзОВ "Біркам" на користь
ОСОБА_1 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп.
франшизи , що не покрита страховим
відшкодуванням, сплачений судовий збір
в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60
коп., 300 (триста) гривень витрат на
правову допомогу, всього 1543 (одну
тисячу п'ятсот сорок три) грн.. 60 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Українська
пожежно-страхова компанія" в користь
ОСОБА_1 за заподіяну малолітньому
ОСОБА_5 моральну шкоду внаслідок ДТП в
розмірі 3000 (три тисячі) гривень, 700
(сімсот) гривень витрат на правову
допомогу, всього 3700 (три тисячі сімсот)
грн.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Українська
пожежно-страхова компанія" в дохід
держави 243 (двісті сорок три) грн.. 60 коп.
судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Волинської області
через Нововолинський міський суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя
О.Р. Ференс-Піжук