Справа № 2306/3744/12
номер провадження 2/695/11/14
Золотоніський міськрайонний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 року
м.
Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд
Черкаської області у складі:

головуючого - судді Середи Л.В.,

при секретарі - Оніщенко Н.В.
Харині Л.А.,

за участю представників сторін -
ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні об`єднану цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та
розподіл спільного сумісного майна
подружжя та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про визнання шлюбу недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного
суду Черкаської області звернулась
ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4 про
розірвання шлюбу та розподіл спільного
сумісного майна подружжя, мотивуючи
свою позицію тим, що 26.04.1960 року вона
уклала шлюб з ОСОБА_4 та протягом
спільного проживання у
зареєстрованому шлюбі подружжям
виховані та вивчені троє дітей,
збудовано цегляний будинок з
надвірними господарськими будівлями
та спорудами, велось домашнє
господарство, були придбані всі
необхідні в побуті й господарстві речі
та інвентар. Проте протяглм останнього
рік спільного життя відповідеч не
приділяв належної уваги сім`ї,
провокував сварки, під час яких ображав
позивачку і коли вона дізналась, що
відповідач спілкується з іншою жінкою,
яка приходить до їх спільного
домоволодіння, позивачка зрозуміла про
небажання відповідача проживати з нею.
Крім того, як вважає позивачка ОСОБА_4
бажає позбавити її частки в спільно
нажитому майні, а тому ОСОБА_3 змушена
була звернутись до суду з
вищезазначеним позовом.

Під час розгляду справи в суді
позивач у письмовій заяві уточнила
позовні вимоги та просила суд
розірвати шлюб між нею та ОСОБА_4,
визнати домоволодіння з
господарськими будівлями та
надвірними спорудами, що розташоване
по АДРЕСА_1, автомобіль марки "ГАЗ-2410
"Волга", 1989 року випуску, д.н.з. "НОМЕР_1",
причіп марки "МАЗ-8114", 1987 року випуску,
д.н.з. "НОМЕР_2" та земельну ділянку,
площею 0,256 га, об`єктами спільної
сумісної власності подружжя. Розділити
нерухоме майно, виділивши їй цегляний
будинок та 1/2 частину господарських
будівель та споруд, а ОСОБА_4 - літню
кухню з цегляною житловою прибудовою і
погребом та 1/2 частину господарських
будівель та споруд, автомобіль марки
"ГАЗ-2410 "Волга", 1989 року випуску, д.н.з.
"НОМЕР_1". Розділити земельну ділянку,
площею 0,256 га, по АДРЕСА_1 по 1/2 частині
обом, а також розділити інше рухоме
майно згідно списку.

Відповідач ОСОБА_4 під час
розгляду справи в суді подав до
Золотоніського міськрайонного суду
позовну заяву до ОСОБА_3 про визнання
шлюбу недійсним, обгрунтовуючи свої
позовні вимоги тим, що дані свідоцтва
про одруження з ОСОБА_3 (серії НОМЕР_3
від 26.04.1960 року) не відповідають даним,
зазначеним у Витязі з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про реєстрацію шлюбу із
зазначенням відомостей про другого з
подружжя від 13.05.2011 року за № 9, а
тому просив визнати недійсним шлюб з
ОСОБА_3 Після задоволеного самовідводу
головуючого по справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання шлюбу
недійсним, дана справа була об`єднана
зі справою за позовною заявою ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та
розподіл спільного сумісного майна
подружжя, оскільки дані позови
взаємопов`язані.

У судовому засіданні позивач за
первісним позовом ОСОБА_3 та її
представник ОСОБА_1 повністю ствердили
уточнені позовні вимоги (крім позовної
вимоги про розірвання шлюбу, яку
просили залишити без розгляду) та
просили суд їх задовольнити,
посилаючись на доводи, зазначені у
позовних заявах, а також повністю не
визнали позов ОСОБА_4 про визнання
шлюбу недійсним, посилаючись на
письмове заперечення проти позову.

Відповідач за первісним позовом
та позивач за об`єднаним позовом ОСОБА_4
та його представник ОСОБА_2 позовні
вимоги про визнання шлюбу недійсним
підтримали, просили суд повністю їх
задовольнити, а позовні вимоги ОСОБА_3
не визнали, просили повністю їй
відмовити.

Суд, заслухавши пояснення
учасників процесу та вивчивши
матеріали справи, приходить до
висновку про часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_3 та часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_4 з
наступних підстав.

Враховуючи, що розгляд позовних
вимог ОСОБА_4 має прерогативне значення
для вирішення позовної заяви ОСОБА_3
про розірвання шлюбу та розподіл
спільного сумісного майна подружжя,
суд першочергово розглядає та мотивує
рішення за позовом ОСОБА_4 про визнання
шлюбу недійсним.

Як вбачається з копії свідоцтва
про одруження (серії НОМЕР_3 від 26.04.1960
року), виданого Іваничівською селищною
радою Волинської області (оригінал
свідоцтва сторонами суду не наданий),
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, одружились 26 квітня 1960
року, про що зроблено відповідний
актовий запис № 16.

Відповідно до Витягу з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про реєстрацію шлюбу із
зазначенням відомостей про другого з
подружжя від 13.05.2011 року за № 9
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 24
квітня 1960 року за актовим записом № 16,
актовий запис складено відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Іваничівського районного
управління юстиції Волинської області.

Як вбачається з копії запису акта
про одруження № 16 від 24.04.1960 року,
наданої та належним чином завіреної
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Іваничівського районного управління
юстиції Волинської області, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрували шлюб 24 квітня 1960 року.
Для чоловіка шлюб перший, для дружини -
другий, вона розлучена відповідно до
рішення обласного суду про розірвання
шлюбу від 02.02.1960 року. Подружжю видано
свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3
від 26.04.1960 року.

Згідно з копією запису акта про
припинення шлюбу за № 106 від 20.12.1960 року,
наданою та належним чином завіреною
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Іваничівського районного управління
юстиції Волинської області, шлюб між
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 11 липня 1958
року, припинений 20 грудня 1960 року на
підставі рішення Волинського
обласного суду про розірвання шлюбу
від 02.02.1960 року.

Таким чином у судовому засіданні
встановлено, що укладаючи шлюб з ОСОБА_4
за актовим записом № 16 від 24.04.1960 року, у
ОСОБА_3 не був припинений, відповідно до
чинного на той час законодавства, шлюб
з ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, що був
зареєстрований 11 липня 1958 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 СК України
недійсним є шлюб, зареєстрований з
особою, яка одночасно перебуває в
іншому зареєстрованому шлюбі.

Згідно з ч. 5 ст. 39 СК України якщо
шлюб зареєстровано з особою, яка вже
перебуває у шлюбі, то в разі припинення
попереднього шлюбу до анулювання
актового запису щодо повторного шлюбу,
повторний шлюб стає дійсним з моменту
припинення попереднього шлюбу.

За таких обставин суд частково
задовольняє позовні вимоги ОСОБА_4 та
визнає шлюб, укладений 24 квітня 1960 року
за актовим записом № 16, між ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
недійсним за період з 24 квітня 1960 року
по 20 грудня 1960 року.

Так як чинним законодавством
передбачено право позивача на
звернення із заявою про залишення
позовних вимог без розгляду, то заява
ОСОБА_3 про залишення позовних вимог
про розірвання шлюбу з ОСОБА_4 без
розгляду підлягає до задоволення.

Згідно із ст. 60 Сімейного кодексу
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба, тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 70 СК України, у
разі поділу майна, що є об`єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Як вбачається з матеріалів
цивільної справи за час шлюбу
подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було
придбано: домоволодіння, що
розташоване у АДРЕСА_1, власником якого
відповідно до свідоцтва на право
приватної власності № 41 від 09.08.1988 року,
виданого на підставі рішення
Золотоніської райради народних
депутатів за № 159 від 27.07.1988 року,
значиться ОСОБА_4; автомобіль марки
"ГАЗ-2410 "Волга", 1989 року випуску, д.н.з.
"НОМЕР_1", власником якого згідно з
обліковою карткою приватного ТЗ 29003МА
від 08.02.2008 року, зазначений ОСОБА_4;
причіп марки "МАЗ-8114", 1987 року випуску,
д.н.з. "НОМЕР_2", власником якого згідно з
обліковою карткою приватного ТЗ 5070ЧК
від 09.02.2008 року, зазначений ОСОБА_4;
земельні ділянки, площею 0,420 га та 0,092
га, для ведення особистого підсобного
господарства, розташовані у с.
Новодмитрівці Золотоніського району
Черкаської області, власником яких на
підставі Державного акта на право
приватної власноті на землю серії ЧР №
5-23, записаний ОСОБА_4.

Позивач ОСОБА_3 просить суд
провести реальний розподіл спільно
нажитого майна, при цьому не вказуючи
та не обгрунтовуючи вартість спільно
нажитого майна та можливість і
доцільність такого розподілу, а тому
суд проводить ідеальний розподіл
спільного вищезазначеного майна в
рівних долях, визначаючи частки у
спільному майні 1/2 до 1/2.

Щодо рухомого майна (побутової
техніки, меблів та ін.), яке було
придбане подружжям за час шлюбу, то
письмових доказів про час його
придбання сторонами до суду не надано,
крім показань свідків, допитаних у
судовому засіданні, які точно та
одностайно не можуть визначити як
повний перелік такого майна, так і час
його придбання, вказуючи, що дійсно між
подружжям існують неприязні відносини.
А тому суд відмовляє у задоволенні
позовних вимог щодо поділу рухомого
майна (побутової техніки, меблів та ін.)
за недоведеністю.

Крім того, позивачем до суду не
надано правовстановлюючого документа
на земельну ділянку, площею 0,256 га, по
АДРЕСА_1, яку ОСОБА_3 просить визнати
спільною власністю подружжя та
провести її розподіл, а тому у суду
відсутні підстави для її розподілу і за
таких обставин суд відмовляє позивачу
у задоволенні даної позовної вимоги.

За таких обставин суд приходить
до висновку про часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
визнання шлюбу недійсним та часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та
розподіл спільного сумісного майна
подружжя.

Оскільки позови сторін
задоволені частково, судові витрати,
сплачені сторонами, суд присуджує за їх
рахунок.

На підставі
зазначеного та керуючись ст., ст. 39, 60, 70
СК України

та ст., ст. 10, 88, 207,
212, 213 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про визнання шлюбу недійсним -
задовольнити частково та визнати шлюб,
укладений 24 квітня 1960 року між ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
недійсним за період з 24 квітня 1960 року
по 20 грудня 1960 року.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про розірвання шлюбу залишити без
розгляду в зв`язку з поданою заявою
позивача про залишення даних позовних
вимог без розгляду.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про розподіл спільного сумісного майна
подружжя задовольнити частково.

Визнати домоволодіння з
господарськими будівлями та
надвірними спорудами, що розташоване
по АДРЕСА_1, автомобіль марки "ГАЗ-2410
"Волга", 1989 року випуску, д.н.з. "НОМЕР_1",
причіп марки "МАЗ-8114", 1987 року випуску,
д.н.з. "НОМЕР_2" об`єктами спільної
сумісної власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_3 право власності
на 1/2 частину домоволоління з
господарськими будівлями та
надвірними спорудами, що розташоване
по АДРЕСА_1, право власності на 1/2
частину автомобіля марки "ГАЗ-2410
"Волга", 1989 року випуску, д.н.з. "НОМЕР_1",
право власності на 1/2 частину причепу,
марки "МАЗ-8114", 1987 року випуску, д.н.з.
"НОМЕР_2", у задоволенні решти позовних
вимог - відмовити за відсутністю
підстав.

Судові витрати, сплачені
сторонами, віднести за їх рахунок.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через Золотоніський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Суддя:
Середа Л.В.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано головуючим 11 серпня 2014 року.