Ухвала

іменем україни

22 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого
Горелкіної Н.А.,

суддів:
Євграфової Є.П.,
Журавель В.І.,

Завгородньої
І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Банк Перший»,
третя особа - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«Український стандарт», про розірвання
договору про участь у Фонді
фінансування будівництва та стягнення
коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 05 лютого 2013 року та
рішення апеляційного суду Львівської
області від 16 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Банк Перший» (далі - ПАТ «Банк Перший»),
третя особа - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«Український стандарт» (далі - ТОВ «БК
«Український стандарт»), про
розірвання договору про участь у Фонді
фінансування будівництва (далі -ФФБ) та
стягнення коштів, посилаючись на те, що
06 травня 2008 року між ОСОБА_4 та
Відкритим акціонерним товариством
«Універсальний банк розвитку та
партнерства» (далі - ВАТ «Універсальний
банк розвитку та партнерства»),
правонаступником якого є ПАТ «Банк
Перший», укладено договір про участь у
ФФБ виду А № 1/12, умовами якого
передбачено отримання у власність
квартири АДРЕСА_1, загальною площею 31,2
кв. м із плановим введенням будинку до
експлуатації у квітні 2010 року.

На виконання умов договору ОСОБА_4
передала відповідачу у довірчу
власність грошові кошти у розмірі 129 110
грн 13 коп., що складають частину
вартості об'єкта інвестування, а
відповідач зобов'язався використати ці
кошти для фінансування будівництва
житлового будинку, яке здійснюватиме
ТОВ «БК «Український стандарт».

14 січня 2009 року між Відкритим
акціонерним товариством «БГ Банк»
(далі - ВАТ «БГ Банк»), як
правонаступником ВАТ «Універсальний
банк розвитку та партнерства», ОСОБА_4
та ОСОБА_3 було укладено тристоронній
договір № 1/32 про відступлення права
вимоги, згідно з яким право вимоги на
об'єкт інвестування за договором у ФФБ
виду А № 1/12 від 06 травня 2008 року
відступлено ОСОБА_3

Посилаючись на те, що об'єкт
інвестування до експлуатації не
введений та не переданий у власність,
позивач просив розірвати договір № 1/12
про участь у ФФБ виду А від 06 травня 2008
року, укладений з ВАТ «Універсальний
банк розвитку та партнерства», та
стягнути з відповідача грошові кошти в
розмірі 129 110 грн 13 коп. та судові
витрати у розмірі 1 292 грн.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 05 лютого 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 16 червня 2014 року зазначене
судове рішення скасовано. Ухвалено
нове рішення, яким в задоволенні позову
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3
просить ухвалені в справі рішення
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
позові, посилався на те, що ПАТ «Банк
Перший» не було забудовником, а
здійснювало лише довірче управління
коштами для будівництва; товариство не
має обов'язків щодо введення до
експлуатації об'єкта інвестування,
оскільки такий обов'язок має ТОВ «БК
«Український стандарт», тому є
неналежним позивачем.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та відмовляючи в
позові з інших підстав, зазначав
наступне.

06 травня 2008 року між ОСОБА_4 та ВАТ
«Універсальний банк розвитку та
партнерства», правонаступником якого є
ПАТ «Банк Перший», укладено договір про
участь у ФФБ виду А № 1/12, за умовами
якого ОСОБА_4 зобов'язалася передати
відповідачу у довірчу власність
грошові кошти у сумі, що відповідає
вартості мірних одиниць площі об'єкта
інвестування на момент проведення
платежу, а відповідач зобов'язався ці
кошти використати для фінансування
будівництва виду А житлових будинків
АДРЕСА_1, яке здійснюватиме ТОВ «БК
«Український стандарт» у порядку,
визначеному Правилами ФФБ,
затвердженими спільним рішенням
спостережної ради та правління ВАТ
«Універсальний банк розвитку та
партнерства».

Згідно з договором об'єктом
інвестування є квартира АДРЕСА_1,
загальною площею 31,2 кв. м, запланований
строк введення будинку до експлуатації
- квітень 2010 року.

Вартість об'єкта інвестування в цілому
складала 185 869 грн 17 коп.

06 травня та 05 листопада 2008 року ОСОБА_4
передала відповідачу у довірчу
власність грошові кошти, що складають
частину вартості об'єкта інвестування,
у розмірі 129 110 грн 13 коп. та їй 05
листопада 2008 року видано свідоцтво № 47
про участь у ФФБ виду А житлових
будинків АДРЕСА_1.

Установлено, що будинок АДРЕСА_1 до
експлуатації не введено.

14 січня 2009 року між ВАТ «БГ Банк», як
правонаступником ВАТ «Універсальний
банк розвитку та партнерства», ОСОБА_4
та ОСОБА_3 укладено тристоронній
договір № 1/32 про відступлення права
вимоги, згідно з яким право вимоги на
об'єкт інвестування за договором у ФФБ
виду А № 1/12 від 06 травня 2008 року
відступлено ОСОБА_3

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України
«Про фінансово-кредитні механізми і
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю» (далі
- Закон), у разі порушення забудовником
строків спорудження об'єкта
будівництва або у разі неналежного
виконання управителем своїх
обов'язків, передбачених частиною
першою цієї статті, довіритель має
право вимагати від управителя
дострокового розірвання договору та
виплати йому коштів. Управитель
зобов'язаний виплатити довірителю
кошти у сумі, що визначається
відповідно до статті 20 цього Закону при
відмові довірителя від участі у ФФБ і
не може бути меншою за суму, внесену
довірителем до ФФБ. Довіритель не
сплачує управителю винагороду за
виплату йому коштів у разі, якщо
довіритель відмовляється від участі у
ФФБ з підстав, визначених цією
частиною.

Частиною 7 ст. 20 Закону передбачено, що
сума коштів, яка підлягає поверненню
довірителю у випадках, передбачених
частинами четвертою- шостою цієї
статті, повертається довірителю
протягом п'яти днів після здійснення
управителем наступної повної
реалізації відповідного об'єкта
інвестування або після введення
об'єкта будівництва в експлуатацію.

Таким чином, кошти з відповідача на
користь позивача підлягають стягненню
за умови встановлення здійснення
управителем повної реалізації
закріпленого за останнім об'єкта
інвестування або введення об'єкта
будівництва до експлуатації та спливу
п'яти днів після настання вказаних
обставин.

Оскільки з матеріалів справи
вбачається, що об'єкт інвестування
станом на дату звернення до суду з
позовом не був введений до
експлуатації, тому на цей час відсутні
підстави вважати, що сума коштів,
сплачених у рахунок участі у ФФБ,
підлягає поверненню.

Крім того, ч. 9 ст. 20 Закону визначено, що
для ФФБ виду А виплата коштів
довірителю не може здійснюватися за
рахунок іншого ФФБ або власного майна
управителя.

Таким чином, апеляційний суд вважав, що
в позові слід відмовити із наведених
вище підстав, а не з підстав
відсутності належного відповідача.

Колегія суддів погоджується з
висновком апеляційного суду, підстав
для скасування ухваленого ним рішення
не вбачає.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 16 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Н.А. Горелкіна

Судді: Є.П.
Євграфова

В.І.
Журавель

І.М.
Завгородня

Ю.Г.
Іваненко