Справа № 347/1379/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2014
м. Косів

Косівський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді: Турянського І.Є.,

з секретарем: Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Косів справу за
позовом Прокурора Косівського району в
інтересах ОСОБА_1 та неповнолітніх
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя сторона:
орган опіки і піклування Косівської
РДА про усунення перешкод в
користуванні житловим приміщенням (1/2
житлового будинку),

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з даним позовом
до відповідача та третьої особи.

Із змісту позовних вимог вбачається, що
до прокуратури Косівського району із
письмовою заявою звернулася жителька
с. Вербовець Косівського району
Івано-Франківської області ОСОБА_1 про
захист законних прав її неповнолітніх
дітей на житло. 24.06.1996 року ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з відповідачем ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрували шлюб у
виконкомі Вербовецької сільської ради
Косівського району. Під час
перебування у шлюбі з ОСОБА_4 в них
народилось двоє спільних дітей: ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4
Внаслідок сімейних негараздів ОСОБА_1
звернулася до суду із позовом про
розірвання шлюбу із ОСОБА_4 і 10.12.2004 року
Косівський районний суд виніс рішення
про розірвання шлюбу між ними. Після
розірвання шлюбу неповнолітні діти
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишились проживати
разом із матір'ю - ОСОБА_1 в житловому
будинку батьків останньої. За час
перебування в шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_4
разом побудували житловий будинок на
участку «Свиридівка» в с. Вербовець
Косівського району Івано-Франківської
області. У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 із
ОСОБА_4 не дійшли спільної згоди щодо
розподілу майна, на підставі позову про
визнання права власності за ОСОБА_1
13.05.2005 року Косівський районний суд
прийняв рішення, яким вирішив передати
у власність ОСОБА_1 ? або 50/100 ідеальної
долі будинковолодіння (на загальну
суму 77567, 56 грн.) та земельну ділянку
НОМЕР_1 площею 962,0 кв.м. (576,0 кв.м. ?
спільного користування). Згідно
технічного паспорту на індивідуальний
житловий будинок та витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності ОСОБА_1 володіє ? житлового
будинку в АДРЕСА_1, а саме: приміщенням 1
- коридор площею 9,1 кв.м., приміщенням 2 -
кухня площею 9,1 кв.м., приміщенням 6 -
житлова кімната площею 17,1 кв.м.,
приміщенням 7 - житлова кімната площею
25,3 кв.м. Ринкова вартість частини
житлового будинку, що належить ОСОБА_1
відповідно до висновку про вартість
об'єкта оцінки від 26.05.2014 року становить
172710,00 грн. Однак, ОСОБА_1 та її
неповнолітні діти - ОСОБА_2, 1997 р.н.,
ОСОБА_3„ 1998 р.н., не мають можливості
розпорядження своїм власним майном,
оскільки відповідач ОСОБА_4 не допускає
їх до житлового будинку, чим порушує
норму ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу
України, відповідно до якого право
власності є непорушним та ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Сторони подали заяви про підтримання
та визнання позовних вимог, просять
розгляд справи проводити без їхньої
участі.

Вивчивши матеріали справи суд вважає,
що позов слід задоволити із наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи до
прокуратури Косівського району із
письмовою заявою звернулася жителька
с. Вербовець Косівського району
Івано-Франківської області ОСОБА_1 про
захист законних прав її неповнолітніх
дітей на житло.

2

Проведеною перевіркою було
встановлено, що 24.06.1996 року ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з відповідачем ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрували шлюб у
виконкомі Вербовецької сільської ради
Косівського району.

Під час перебування у шлюбі з ОСОБА_4 в
них народилось двоє спільних дітей:
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4

Внаслідок сімейних негараздів ОСОБА_1
звернулася до суду із позовом про
розірвання шлюбу із ОСОБА_4 і 10.12.2004 року
Косівський районний суд виніс рішення
про розірвання шлюбу між ними.

Після розірвання шлюбу неповнолітні
діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишились
проживати разом із матір'ю - ОСОБА_1 в
житловому будинку батьків останньої.

За час перебування в шлюбі ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 разом побудували житловий
будинок на участку «Свиридівка» в с.
Вербовець Косівського району
Івано-Франківської області.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 із ОСОБА_4 не
дійшли спільної згоди щодо розподілу
майна, на підставі позову про визнання
права власності за ОСОБА_1 13.05.2005 року
Косівський районний суд прийняв
рішення, яким вирішив передати у
власність ОСОБА_1 ? або 50/100 ідеальної
долі будинковолодіння (на загальну
суму 77567, 56 грн.) та земельну ділянку
НОМЕР_1 площею 962,0 кв.м. (576,0 кв.м. ?
спільного користування).

Згідно технічного паспорту на
індивідуальний житловий будинок та
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності ОСОБА_1 володіє ?
житлового будинку в АДРЕСА_1, а саме:
приміщенням 1 - коридор площею 9,1 кв.м.,
приміщенням 2 - кухня площею 9,1 кв.м.,
приміщенням 6 - житлова кімната площею
17,1 кв.м., приміщенням 7 - житлова кімната
площею 25,3 кв.м.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу
України, власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав.

Статтею 18 Закону України «Про охорону
дитинства» передбачено право дітей на
житло, зокрема: діти - члени сім'ї
власника жилого приміщення мають право
користуватися займаним приміщенням
нарівні з власником або наймачем.

Однак, ОСОБА_1 та її неповнолітні діти -
ОСОБА_2, 1997 р.н., ОСОБА_3„ 1998 р.н., не мають
можливості розпорядження своїм
власним майном, оскільки відповідач
ОСОБА_4 не допускає їх до житлового
будинку, чим порушує норму ч. 1 ст. 321
Цивільного кодексу України, відповідно
до якого право власності є непорушним
та ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Даний факт підтверджується актами
обстеження матеріально-побутових умов
сім'ї від 27.06.2013 №1537 та №1538, а також від
05.06.2014 №212/02.2-18 та №213/02.2-18.

Відповідно до ст. 386 Цивільного кодексу
України власник, який має підстави
передбачити можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

У відповідності до ст. 391 Цивільного
кодексу України власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження майном.

Відповідно до довідки управління праці
та соціального захисту населення
Косівської районної державної
адміністрації від 23.05.2014 року та акту
обстеження матеріально побутових умов
проживання ОСОБА_1 ніде не працює, веде
догляд за дітьми та отримує допомогу як
малозабезпечена сім'я.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 15.05.2014 року до
прокуратури Косівського району,
остання проживає у важких матеріальних
умовах, здійснює догляд за двома
неповнолітніми дітьми та перестарілою
бабусею. Жодної матеріальної допомоги,
в тому числі й аліментів, від свого
колишнього чоловіка ОСОБА_4 не отримує,
у зв'язку з чим не має можливості
звернутися до суду для захисту
інтересів своїх неповнолітніх дітей.
Просить органи прокуратури звернутися
в її інтересах та інтересах її
неповнолітніх дітей до Косівського
районного суду про усунення перешкод у
користуванні житлом.

3

Беручи до уваги всі вище наведені
обставини, суд вважає за доцільне
зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкод
ОСОБА_1 та її неповнолітнім дітям
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у користуванні
житловим приміщенням, а саме ? частиною
житлового будинку, що знаходиться в
АДРЕСА_1, ринковою вартістю 172710 грн.

На підставі викладеного, ст. 121
Конституції України, ст. 155 ЖК УРСР,
ст.ст. 45, 46, 319, 321, 363, 386 ЦК України та
керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Зобов'язати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7,
жителя с. Вербовець Косівського району
Івано-Франківської області не чинити
перешкод ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9 та її
неповнолітнім дітям ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_10 і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_11 у
користуванні житловим приміщенням, а
саме ? частиною житлового будинку, що
знаходиться в АДРЕСА_1, ринковою
вартістю 172710 (сто сімдесят дві тисячі
сімсот десять) грн.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Косівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
І.Є. Турянський