АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 214/4479/13-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/177/К/14
суддя Ан О.В.
Категорія - 24 ( І )
доповідач - Митрофанова
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді -
Митрофанової Л.В.

суддів -
Остапенко В.О., Савіної Г.О.,

при секретарі -
Абрамян Н.Л.

за участі: представника
відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
представника Комунального
підприємства теплових мереж
«Криворіжтепломережа» - Левченко
Катерини Вадимівни

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_1 на рішення
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу від 10 жовтня 2013 року по
справі за позовом Комунального
підприємства теплових мереж
«Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по оплаті за
опалення і гаряче водопостачання, -

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2013 року Комунального
підприємства теплових мереж
«Криворіжтепломережа» (далі КПТМ
«Криворіжтепломережа») звернулося з
позовом до відповідача ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по оплаті за
опалення і гаряче водопостачання
посилаючись на те, що відповідач мешкає
в квартирі АДРЕСА_1 та є споживачем
опалення і гарячого водопостачання,
наданням якого займається позивач,
проте оплата за отримані послуги ним
здійснюється не в повному обсязі, тому
просило стягнути з відповідача на
користь підприємства суму боргу по
оплаті за опалення і гаряче
водопостачання за період з 01.10.2008 року
по 01.06.2012 року в розмірі 6 215 грн. 81 коп.
та судові витрати по справі.

Рішенням Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 10 жовтня 2013
року позов задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь КПТМ
«Криворіжтепломережа» 4852 грн. 10 коп.
заборгованості по оплаті за опалення і
гаряче водопостачання, а також 222 грн.
судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач
ставить питання про скасування рішення
суду та ухвалення нового рішення по
справі про часткове задоволення
позовних вимог позивача та стягнення з
нього заборгованості за період з
жовтня 2010 року по травень 2012 року в
розмірі 3 407 грн. 15 коп. посилаючись на
те, що судом першої інстанції невірно
застосовано норми ст. 257 ЦК України в
результаті чого строк позовної
давності збільшено до 4-х років.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених позовних вимог, доводів
апеляційної скарги та заперечень на
неї, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін з
наступних підстав.

Судом встановлено, що власником
квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с.3).

У зв'язку з несплатою відповідачем в
повному обсязі послуг опалення та
гарячого водопостачання, утворилася
заборгованість за період з 01.02.2008 року
по 01.06.2012 року в сумі 6251 грн. 81 коп.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог щодо
стягнення з відповідача
заборгованості за період 01 вересня 2009
року по 01 червня 2012 року, суд першої
інстанції виходив з вимог ст. 257 ЦПК
України та обов'язку відповідача, як
власника квартири, утримувати належне
йому на праві власності житло, у тому
числі сплачувати послуги опалення та
гарячого водопостачання, які надаються
позивачем.

Колегія суддів погоджується з
вказаними висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує зокрема, такі питання: які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Колегія суддів вважає, що на виконання
зазначених вимог, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що між
сторонами виникли правовідносини
фактичного користування
комунально-житловими послугами, які
надаються позивачем відповідачу як
власнику квартири АДРЕСА_1.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 як в суді
першої інстанції, так і в суді
апеляційної інстанції не заперечував
проти того, що він обов'язків по сплаті
послуг за опалення та гаряче
водопостачання в повному обсязі не
виконував у зв'язку із чим за період з
01.10.2008 року по 01.06.2012 року у нього
утворилась заборгованість в розмірі 6215
грн. 81 коп., яку він не оспорював, проте
наполягав на застосуванні строків
позовної давності.

Висновок суду першої інстанції про
необхідність стягнення з відповідача
заборгованості саме за період 01
вересня 2009 року по 01 червня 2012 року є
обґрунтованим, оскільки діючим
цивільним законодавством
встановлюється загальний строк
позовної давності тривалістю у три
роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново. Час, що минув до переривання
перебігу позовної давності, до нового
строку не зараховується.

Як вбачається з матеріалів справи
10.09.2012 року видано судовий наказ про
стягнення заборгованості за спожиту
теплову енергію із ОСОБА_1 на користь
КПТМ «Криворіжтепломережа», вказаний
судовий наказ скасовано ухвалою суду
від 04 квітня 2013 року.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
дійшов вірного висновку про
відсутність підстав для застосування
до спірних правовідносин строку
позовної давності, оскільки перебіг
позовної давності було перервано
вчиненням дії, а саме видачею судового
наказу.

У зв'язку з викладеним, доводи
апеляційної скарги відповідача щодо
наявності підстав для застосування
трирічного строку позовної давності та
встановлення періоду заборгованості
саме із жовтня 2010 року по травень 2012
року зводяться до невірного тлумачення
та розуміння вимог ст.ст. 257, 264 ЦК
України та суперечать діючому
законодавству.

Отже, на думку колегії суддів,
вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в досить повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм правову оцінку, ухвалив рішення
яке відповідає вимогам закону.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що підстав, передбачених
законом, для скасування рішення суду
немає, а тому апеляційна скарга
підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу від 10 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: