Справа № 204/1431/14-ц
Провадження № 2/204/1207/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючої - судді Нізік О.В.

при секретарі - Таран К.В.

за участю представника позивачки -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: Дніпропетровська
обласна дирекція акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» про
поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

07 березня 2014 року позивач звернувся до
суду з вищевказаним позовом. В
обґрунтування заявлених вимог
посилається на те, що 25.12.2007 року між ним
та відповідачкою був укладений шлюб. За
час шлюбу, подружжям було придбане
спільне сумісне майно, так 08 лютого 2008
року подружжям був придбаний
транспортний засіб Mitsubishi модель Outlander
2.0 Comfort комплектації S09, сірого кольору
Ф39, автомобіль був придбаний за
кредитні кошти надані АТ
Райффайзенбанк АВАЛЬ на підставі
кредитного договору № від 08.02.2008
року укладеного від імені відповідача.
На теперішній час, автомобіль
перебуває в заставі Банку, адже кредит
не сплачений. 12 лютого 2008 року РП 1-го МВ
ДАІ УМВС України в Дніпропетровській
області, на ім'я відповідача було
видане свідоцтво про реєстрації
транспортного засобу Mitsubishi Outlander,
реєстраційний номер НОМЕР_2, серії
НОМЕР_1. За взаємною згодою подружжя,
автомобіль Mitsubishi Outlander мав
користуватися він, адже відповідно до
спільни намірів подружжя відповідачу
планувався бути придбаний інший
автомобіль. 13 травня 2008 року подружжя
за спільні кошти придбало транспортний
засіб Mitsubishi модель Lancer 1.6 Comfort AT
комплектації У83. Вказаний транспортний
засіб був теж зареєстрований за
Відповідачкою та обліковується в
органах УДАІ за реєстраційним номером
НОМЕР_3. За час придбання подружжям
автомобіля Mitsubishi Lancer, ним постійно
користувалася відповідачка. Починаючи
з лютого 2011 року сімейні відносини міс
ними припинилися. Вони почали мешкати
окремо, самостійно вести домашнє
господарство та пересали мати спільні
кошти. Рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
26 травня 2011 року шлюб між ними
розірвано. На час розірвання шлюбу,
сторонами було досягнуто згоди, що
транспортний засіб Mitsubishi модель Outlander
користується він та за власні кошти
сплачує кредит, а після остаточного
розрахунку за кредитом, автомобіль
перейде йому у власність. Виконуючи
свою частину зобов'язань, в період з 01
лютого 2011 року по теперішні час ним
були сплачені власні грошові кошти за
вказаним кредитом на загальну суму
89169,24 грн. Транспортним засобом Mitsubishi
модель Lancer, продовжувала користуватися
відповідачка. 07 листопада 2012 року
відповідачка уклала шлюб з ОСОБА_5, в
результаті чого взяла прізвище
чоловіка ОСОБА_3. 24 січня 2014 року під час
сплати поточного платежу за кредитом
йому стало відомо, що він більше не може
сплачувати кредитні кошти, оскільки
змінився порядок сплати коштів за
кредитним договором. Для врегулювання
питання щодо сплати кредитних коштів
він зв'язався з відповідачкою та
дізнався що, остання без його згоди
здійснила відчуження автомобіля Mitsubishi
модель Lancer, а грошовими коштами від
продажу автомобіля, який є спільною
сумісною власністю розпорядилася на
власний розсуд. Також йому стало
відомо, що відповідачка змінила
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу Mitsubishi модель
Outlander, крім того відповідачка
повідомила, що має намір вилучити у
нього автомобіль Mitsubishi модель Outlander та
розпорядитись ним на власний розсуд. В
зв'язку з тим, що спільне майно подружжя
було фактично поділене, а відповідачка
вже розпорядилася своєю частиною майна
відчуживши та розпорядившись
грошовими коштами на власний розсуд.
Просить: припинити право спільної
сумісної власності на автомобіль марки
Mitsubishi модель Outlander 2.0 Comfort, 2008 року
випуску, комплектації S09, сірого
кольору, номер шасі (кузова, рами)
НОМЕР_6, державний номер НОМЕР_2, який
обліковується за ОСОБА_3 (РНОКПП
НОМЕР_4); в порядку поділу спільного
майна подружжя, визнати право
власності на автомобіль марки Mitsubishi
модель Outlander 2.0 Comfort, 2008 року випуску,
комплектації S09, сірого кольору, номер
шасі (кузова, рами) НОМЕР_6, державний
номер НОМЕР_2 за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5).

У судовому засіданні представник
позивача заявлені вимоги підтримала та
просила їх задовольнити у повному
обсязі, посилаючись на підстави
викладені у позові.

Відповідачка у судове засідання не
з'явилась. Справа розглянута в порядку
ст. 169 ЦПК України.

Інші сторони у судове засідання не
з'явились.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню, з
наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Як встановлено в судовому засіданні,
сторони зареєстрували шлюб 25 грудня 2007
року в Індустріальному відділі
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, актовий запис за № 288, який
рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
26 травня 2011 року розірвано (а. с. 9).

08 лютого 2008 року сторони придбали
транспортний засіб Mitsubishi Outlander 2.0 Comfort,
2008 року випуску, державний номер
НОМЕР_2.

Відповідно до договору купівлі-продажу
транспортного засобу, укладеного 08
лютого 2008 року між ДП
"Ніко-Дніпропетровськ" ТОВ
"Ніко-Україна" та ОСОБА_3, вартість
транспортного засобу склала 138317,00 грн.

12 лютого 2008 року РП 1-го МВ ДАІ УМВС
України в Дніпропетровській області,
на ім'я ОСОБА_3, було видане свідоцтво
про реєстрації транспортного засобу
Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер
НОМЕР_2, серії НОМЕР_1 (а.с. 14).

13 травня 2008 року сторони за спільні
кошти придбали транспортний засіб
Mitsubishi модель Lancer 1.6 Comfort AT комплектації
У83.

Відповідно до договору купівлі-продажу
транспортного засобу між ДП
"Ніко-Дніпропетровськ" ТОВ
"Ніко-Україна" та ОСОБА_3, вартість
Mitsubishi модель Lancer 1.6 Comfort AT комплектації
У83, склала 100329,00 грн.

В період з 01 лютого 2011 року по теперішні
час ОСОБА_2 були сплачені власні
грошові кошти за автомобіль марки
Mitsubishi Outlander 2.0 Comfort, 2008 року випуску,
державний номер НОМЕР_2 на загальну
суму 89169,24 грн., що підтверджується
доданими до матеріалів справи
квитанціями (а.с.16-85).

Вирішуючи вимоги позивача щодо
автомобіля Mitsubishi Outlander 2.0 Comfort, 2008 року
випуску, державний номер НОМЕР_2, суд
виходить з наступного.

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно із ч.3 ст. 61 СК України, якщо одним
із подружжя укладено договір в
інтересах сім'ї, то гроші, інше майно,
які були одержані за цим договором, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя. Тому за загальним
правилом майно, придбане подружжям у
кредит, є спільною власністю чоловіка
та дружини.

На підставі ч. 4 ст. 65 СК України
договір, укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором використане в
інтересах сім'ї.

Це означає, що дружина та чоловік
незалежно від припинення шлюбу мають
рівні права та обов'язки щодо спільно
нажитого у шлюбі майна, оскільки
розірвання шлюбу не звільняє подружжя
від зобов'язань по кредиту.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.п.23,24 постанови від 21 грудня
2007 року №11 „Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя", вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясувати джерело і час
його придбання. До складу майна, що
підлягає поділу, включається загальне
майно подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб. При поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї (ч.4 ст.65 СК
України).

Судом встановлено, що автомобіль Mitsubishi
Outlander 2.0 Comfort, 2008 року випуску, державний
номер НОМЕР_2 є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, а саме
сторін у справі, є неподільною річчю та
перебуває у постійному користуванні
Позивача.

Таким чином, право власності на
автомобіль, який придбаний подружжям
за час шлюбу, в тому числі і за кредит,
оформлений на ОСОБА_3 зареєстровано в
органах ДАІ та відповідно положенням
ст. ст. 334, 640 ЦК України автомобіль
підлягає поділу майна подружжя.

Статтею 70 СК України передбачено, що в
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.
Неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними. Речі для
професійних занять присуджуються тому
з подружжя, хто використовував їх у
своїй професійній діяльності. Вартість
цих речей враховується при присудженні
іншого майна другому з подружжя.
Присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно, зокрема на житловий будинок,
квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою, крім
випадків, передбачених Цивільним
кодексом України. Присудження одному з
подружжя грошової компенсації можливе
за умови попереднього внесення
другим із подружжя відповідної
грошової суми на депозитний рахунок
суду.

Суд, при вирішенні справи, враховує
роз'яснення Верховного Суду України,
викладені у п.п. 22, 23 Постанови Пленуму
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» від 27 грудня
2007 року № 11, згідно яких вартість майна,
що підлягає поділу, визначається за
погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди - виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи та
вирішуючи спори між подружжям про
майно, необхідно встановлювати обсяг
спільно нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. Спільною сумісною
власністю подружжя, що підлягає поділу
(ст.ст. 60, 69 СК, ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до
ч.ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути
будь-які види майна, за винятком тих,
які згідно із законом не можуть їм
належати (виключені з цивільного
обороту), незалежно від того, на ім'я
кого з подружжя вони були придбані чи
внесені грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом. Спільною сумісною власністю
подружжя, зокрема, можуть бути
транспортні засоби, тощо.

Пунктами 24, 25 вищезазначеної постанови
Пленуму Верховного Суду України
унормовано, що до складу майна, що
підлягає поділу включається загальне
майно подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб. При поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).
Вирішуючи питання про поділ майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, зокрема
неподільної речі, суди мають
застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71
СК України щодо обов'язкової згоди
одного з подружжя на отримання
грошової компенсації та попереднього
внесення другим із подружжя
відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду. За
відсутності такої згоди, присудження
грошової компенсації може мати місце з
підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови
звернення подружжя (одного з них) до
суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України)
та попереднього внесення на депозитний
рахунок суду відповідної грошової
суми. У разі коли жоден із подружжя не
вчинив таких дій, а неподільні речі не
можуть бути реально поділені між ними
відповідно до їх часток, суд визнає
ідеальні частки подружжя в цьому майні
без його реального поділу і залишає
майно у їх спільній частковій
власності.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Виходячи з вищенаведених обставин
справи, з урахуванням загальних засад
цивільного судочинства відповідно до
п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного Кодексу України,
а саме: справедливості,
добросовісності та розумності, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_2 слід задовольнити
частково; поділити між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
рухоме майно спільно набуте за час
шлюбу, що є об`єктом права спільної
сумісної власності, визнавши за ОСОБА_2
(ІНН НОМЕР_5) право власності на ?
частину автомобіля марки Mitsubishi модель
Outlander 2.0 Comfort, 2008 року випуску,
комплектації S09, сірого кольору, номер
шасі (кузова, рами) НОМЕР_6, державний
номер НОМЕР_2.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд
враховуючи результат розгляду справи,
вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3
(ІНН НОМЕР_4) на користь ОСОБА_2 (ІНН
НОМЕР_5) судові витрати по сплаті
судового збору у сумі 691 грн. 59 коп.

В решті заявлених позовних вимог
ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України,
ст. ст. 60, 61, 65, 70, 71 СК України, з огляду на
положення постанови Пленум Верховного
Суду України № 11 від 21.12.2007 р. суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа: Дніпропетровська обласна
дирекція акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» про поділ
спільного майна подружжя -
задовольнити частково.

Поділити між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 рухоме
майно спільно набуте за час шлюбу, що є
об`єктом права спільної сумісної
власності, визнавши за ОСОБА_2 (ІНН
НОМЕР_5) право власності на ? частину
автомобіля марки Mitsubishi модель Outlander 2.0
Comfort, 2008 року випуску, комплектації S09,
сірого кольору, номер шасі (кузова,
рами) НОМЕР_6, державний номер НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНН НОМЕР_4) на
користь ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_5) судові
витрати по сплаті судового збору у сумі
691 грн. 59 коп.

В решті заявлених позовних вимог
ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Суддя
О. В. Нізік