Провадження № 2/263/213/14
21 січня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Маріуполя Донецької області в
складі: головуючого судді Соловйова О.
Л., при секретарі Д'яконовій К.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Маріуполі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
Позивачка звернулась до суду із
вказаним позовом до відповідача,
відповідно до якого просить визнати
відповідача таким, що втратив право
користування жилим приміщенням у
В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що він є власником 3/100 частки
домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі
договору купівлі-продажу від 06.10.1976
року. Крім того, згідно із договору
купівлі-продажу від 23.12.1981 року
позивачка є власницею ще 3/100 частки
наведеного домоволодіння - квартири №
7. З 06.03.2012 року у наведеній квартирі
зареєстрований відповідач, який є
родичем позивачки. Позивачка зазначає,
що фактично з серпня 2012 року відповідач
за місцем своєї реєстрації не мешкає,
особистих речей відповідача за місцем
його реєстрації не знаходиться. ОСОБА_1
зауважує, що відповідач разом із своєю
матір'ю у серпні 2012 року переїхав на
постійне проживання за іншою адресою,
яка позивачці невідома, з огляду на що
на теперішній час відсутня можливість
зняти відповідача з реєстрації за
наведеною адресою у добровільному
В судове засідання позивачка не
з'явився - надав суду заву про розгляд
справи в її відсутність, наполягала на
задоволенні позовних вимог та не
заперечувала проти заочного розгляду
справи. Аналогічна заява надійшла на
адресу суду від представника ОСОБА_1 -
Відповідач в судове засідання не
з'явився з невідомих суду причин, про
слухання справи був повідомлений у
встановленому законом порядку.
Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України на підставі наявних у справі
доказів, враховуючи той факт, що про
слухання справи відповідач був
повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню. При цьому суд виходить з
Судом встановлені наступні факти
та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до дублікату договору
купівлі-продажу від 06.10.1976 року,
виданого приватним нотаріусом ММНО
ОСОБА_4, ОСОБА_5 продала ОСОБА_1 3/100
частки домоволодіння АДРЕСА_1, жилою
площею 10,55 кв. метрів з належними
надвірними будівлями.
Згідно із дублікатом договору
купівлі-продажу від 23.12.1981 року,
виданого державним нотаріусом
Донецького обласного державного
нотаріального архіву ОСОБА_7, ОСОБА_8
продала ОСОБА_1 3/100 частки жилого
будинку з надвірними побудовами, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1; жила
площа наведеної частки складає 13.9 кв.
Відповідно до свідоцтва про
укладення шлюбу серії НОМЕР_2 між
ОСОБА_10 та ОСОБА_1 10.11.1978 року було
укладено шлюб, після реєстрації якого
дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_1».
Згідно із копією домової книги на
домоволодіння АДРЕСА_1, у зазначеному
будинку зареєстрований ОСОБА_2,
Відповідно до посилань ОСОБА_1,
викладених у її позовній заяві,
відповідач за адресою своєї реєстрації
фактично не проживає у зв'язку із
виїздом за кордон на постійне місце
Відповідно до ст.ст. 71,163
Житлового Кодексу України (далі за
текстом ЖК України) у разі тимчасової
відсутності наймача за ним
зберігається право користування
житловим приміщенням протягом 6
Відповідно до абз. 1 п. 10 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 12
квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України" у справах
про визнання наймача або члена його
сім'ї таким, що втратив право
користування жилим приміщенням (ст. 71
ЖК), необхідно з'ясовувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки. Суд може
продовжити пропущений строк у разі їх
поважності (перебування у відрядженні,
у осіб, які потребують догляду,
внаслідок неправомірної поведінки
інших членів сім'ї тощо).
Вичерпного переліку таких поважних
причин житлове законодавство не
встановлює, в зв'язку з чим указане
питання вирішується судом у кожному
конкретному випадку з урахуванням
конкретних обставин справи.
Факт не проживання відповідача у
квартирі АДРЕСА_1 підтверджується:
- актом КСН «Староміський» від 06.08.2013 р.,
відповідно до якого ОСОБА_2 не проживає
за місцем своєї реєстрації - у квартирі
АДРЕСА_1 з серпні 2012 року по теперішній
час. Факт не проживання ОСОБА_2
підтверджують сусіди, підписи яких
містяться у наведеному акті.
З огляду на викладене,
проаналізувавши надані позивачкою
докази у їх сукупності, конкретні
обставини даної справи, суд приходить
до висновку, що факт не проживання
ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 знайшов своє
підтвердження в ході розгляду даної
справи, з огляду на наведене позовні
вимоги ОСОБА_1 про визнання
відповідача таким, що втратив право
користування вказаної квартирою
підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої увалено судове
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею та документально
підтверджені судові витрати. З огляду
на викладене з відповідача на користь
позивачки підлягає стягненню сума
судового збору, сплаченого позивачкою
при зверненні до суду із даним позовом
у розмірі 229 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,215,218,
224,226 ЦПК України, ст. 71,72 ,163 ЖК
України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила
право користування жилим
приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН
НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 229
(двісті двадцять дев'ять) гривень 40
копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, який його постановив, за
письмовою заявою відповідача, яка
може бути подана до Жовтневого
районного суду в перебігу десяти
днів з моменту отримання копії
рішення.

Рішення суду може бути оскаржено
особами, які брали участь у розгляді
справи в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької області
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя Донецької області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участі у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
О.Л. Соловйов