Провадження № 2/127/7523/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2014 року

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Борисюк І. Е.,

за участю: секретаря Пєскова Є. Д.,

представника позивача Гуменюк Ю. В.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Вінниці
цивільну справу за позовом Управління
праці та соціального захисту населення
Вінницької районної державної
адміністрації до ОСОБА_2 про стягнення
коштів, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернулось
Управління праці та соціального
захисту населення Вінницької районної
державної адміністрації з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Позов мотивований тим, що 02.02.2009 року до
Управління праці та соціального
захисту населення Вінницької районної
державної адміністрації звернулась
ОСОБА_3 за призначенням тимчасової
допомоги дітям, батьки яких ухиляються
від сплати аліментів, оскільки вона не
отримувала аліментів від ОСОБА_2. На
підставі поданих документів було
призначено тимчасову допомогу. За
період з 01.02.2009 року по 31.10.2014 року
ОСОБА_3 отримала вище зазначену
допомогу в сумі 15 893, 63 гривень.

Вище викладене й стало підставою для
звернення до суду із вимогами про
стягнення з ОСОБА_2 коштів в сумі 15 893, 63
гривень, як таких, що виплачені з
Державного бюджету України у вигляді
тимчасової державної допомоги, на
користь Управління праці та
соціального захисту населення
Вінницької районної державної
адміністрації.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, аргументуючи мотивами,
викладеними в позовній заяві, і просила
позов задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнавав
і просив суд відмовити в їх
задоволенні.

По справі встановлені наступні факти
та відповідні їм правовідносини.

На виконанні в Староміському відділі
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції перебуває виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа, виданого 30.03.2007 року Вінницьким
районним судом Вінницької області про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх
видів заробітку, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 16.01.2007 року і до повноліття
дитини.

Відповідно до заяв ОСОБА_3 про
призначення соціальної допомоги від
09.02.2009 року, 22.10.2009 року, 14.05.2010 року,
11.04.2011 року, 29.11.2011 року, 23.05.2012 року,
26.12.2012 року, 29.11.2013 року, 30.05.2014 року та на
підставі довідок Староміського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції від 13.01.2009 року, 14.10.2009 року,
05.05.2010 року, 11.04.2011 року, 21.11.2011 року,
21.05.2012 року, 10.12.2012 року, 04.11.2013 року,
19.05.2014 року Управлінням праці та
соціального захисту населення
Вінницької районної державної
адміністрації ОСОБА_3 було призначено
тимчасову соціальну допомогу. (а.с. 5-28)

З довідки від 13.10.2014 року вбачається, що
сума виплачених ОСОБА_3 коштів у
вигляді тимчасової соціальної
допомоги дітям, батьки яких ухиляються
від сплати аліментів за період з 01
лютого 2009 року по 31 жовтня 2014 року
складає 15 893, 63 гривень. (а.с. 29-30)

Згідно зі ст. 180 СК України батьки
зобов`язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, тобто, даний
обов`язок є рівною мірою обов`язком як
матері, так і батька, при чому
обов`язком особистим, індивідуальним, а
не солідарним.

Частинами 8 та 9 статті 181 СК України
встановлено, що якщо місце проживання
чи перебування батьків невідоме, або
вони ухиляються від сплати аліментів,
або не мають можливості утримувати
дитину, дитині призначається тимчасова
державна допомога, яка не може бути
меншою ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.
Виплата тимчасової державної допомоги
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України. Порядок
призначення та виплати тимчасової
державної допомоги визначається
Кабінетом Міністрів України. Суми
наданої дитині тимчасової державної
допомоги підлягають стягненню з
платника аліментів до Державного
бюджету України у судовому порядку.

Відповідно до п. 7 Порядку призначення
та виплати тимчасової державної
допомоги дітям, батьки яких ухиляються
від сплати аліментів, не мають
можливості утримувати дитину або місце
проживання їх невідоме, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 189 від 22.02.2006 року тимчасова допомога
призначається кожні шість місяців,
починаючи з місяця, в якому подані усі
необхідні документи.

Відповідно до вказаного Порядку,
позивач не зобов'язаний проводити
перевірку матеріалів виконавчого
провадження на предмет наявності чи
відсутності підстав для видачі
зазначених довідок, або самостійно
встановлювати факти викладені у
довідці ДВС.

Однією із підстав для надання
державної допомоги дітям є - ухилення
від сплати аліментів, і саме з цієї
підстави була надана допомога ОСОБА_3

Відповідно до п. 12 Порядку, якщо
виникла можливість стягнення
аліментів з одного з батьків, виявлено,
що один з батьків може утримувати
дитину або місце проживання
(перебування) одного з батьків
встановлено, у зв'язку з чим можливе
стягнення з нього коштів на утримання
дитини, орган праці та соціального
захисту населення звертається до суду
із заявою про стягнення суми сплаченої
тимчасової допомоги. Стягнуті кошти
зараховуються до державного бюджету.

Таким чином, судом встановлено, що
ОСОБА_2 не сплачував аліменти на
утримання неповнолітньої дитини на
виконання судового рішення, а фактично
стягувач отримала їх за рахунок коштів
держави на загальну суму 15893 гривень 63
копійки. При чому, судом встановлено, що
відповідач знав про свій обов'язок
сплачувати аліменти на утримання
неповнолітньої дитини на виконання
судового рішення, але не виконував
його. Твердження відповідача про те, що
він сплачував аліменти не підтверджені
належними та допустимими доказами.
Окрім того, судом прийнято до уваги, що
відповідач, як боржник за судовим
рішенням про стягнення аліментів,
відповідно до Закону України «Про
виконавче провадження» мав
повідомляти державного виконавця про
здійснені виплати, якщо такі дійсно
мали місце, та міг перевірити
правильність розрахунку
заборгованості зі сплати аліментів і, в
разі незгоди з ним, оскаржити в
установленому порядку.

Для надання державної допомоги УПСЗН
достатньо лише довідки від ДВС про
несплату аліментів за останні шість
місяців, що передують поданню
відповідної заяви. ОСОБА_2 не
оскаржував дії посадових осіб ДВС з
приводу виконання чи неналежного
виконання рішення суду про стягнення
аліментів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК
України, відповідно до ст. 60 ЦПК
України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір. Докази не
можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб в межах заявлених ними вимог та на
підставі наданих доказів.

Заслухавши пояснення сторін по справі,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд прийшов до
переконання в тому, що позов підлягає
задоволенню.

Враховуючи вище викладене, принципи
розумності та справедливості, суд
прийшов до висновку про стягнення з
ОСОБА_2 коштів в сумі 15 893 гривень 63
копійки, як таких, що виплачені з
Державного бюджету України у вигляді
тимчасової державної допомоги за
період з 01 лютого 2009 року по 31 жовтня 2014
року на користь Управління праці та
соціального захисту населення
Вінницької районної державної
адміністрації, оскільки вимоги в цій
частині є обґрунтованими і доведеними.

Оскільки позивач при зверненні до суду
був звільнений від сплати судового
збору згідно Закону України «Про
судовий збір», тому з відповідача в
дохід держави підлягає стягненню
судовий збір в сумі 243, 60 гривень
враховуючи положення ч. 3 ст. 88 ЦПК
України.

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, п. 6 ч. 1 ст. 3, ст. 15
ЦК України, ст. 180, ч. 8 та ч. 9 ст. 181 СК
України, Порядком призначення та
виплати тимчасової державної допомоги
дітям, батьки яких ухиляються від
сплати аліментів, не мають можливості
утримувати дитину або місце проживання
їх невідоме, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України № 189 від
22.02.2006 року, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, ч. 3 ст. 88,
ст.ст. 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 кошти в сумі 15 893
(п'ятнадцять тисяч вісімсот дев'яносто
три) гривні 63 копійки, як такі, що
виплачені з Державного бюджету України
у вигляді тимчасової державної
допомоги на користь Управління праці
та соціального захисту населення
Вінницької районної державної
адміністрації на рахунок 6956, МФО
802015, код 03191928, призначення платежу:
повернення сплаченої тимчасової
державної допомоги за минулі роки, КФК
090307, КЕКВ 2730.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в сумі 243, 60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: