У Х В А Л А

20 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів:
Дербенцевої Т.П., Лесько А.О.,

Мазур Л.М., Ступак О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, подану
представником - ОСОБА_4, про перегляд
ухвали судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 липня 2014 року
в справі за позовом ОСОБА_3 до
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Київ-10»,
третя особа - ОСОБА_5, про визнання дій
та бездіяльності незаконними, комісії
по встановленню факту залиття
нелегітимною, акта про залиття
квартири недійсним,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Київ-10»,
третя особа - ОСОБА_5, в якому з
урахуванням уточнень просила визнати
незаконними діяльність Голови
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Київ-10»
Дудко І.В. зі створення комісії по факту
залиття квартири, дії щодо
затвердження акта від 15 травня 2012 року
про обстеження квартири АДРЕСА_1,,
нелегітимною комісію по факту залиття
квартири, акт обстеження квартири -
недійсним.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 7 травня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 11 червня 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 липня 2014 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження в справі за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 7 травня 2014
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 11 червня 2014 року з підстав,
передбачених п. 5 ч. 4 ст. 328
ЦПК України.

У вересні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3, подана
представником - ОСОБА_4, про перегляд
ухвали судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25
липня 2014 року з підстави неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального закону, а саме ст. ст. 16,
202, 215 ЦК України.

На підтвердження викладених у заяві
доводів заявником додано ухвалу
колегії суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 25 травня 2010 року та
постанову Верховного Суду України від
21 травня 2012 року,
постановлені за результатом розгляду,
на думку заявника, аналогічних справ,
де по іншому застосовані ті самі норми
матеріального права.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 Цивільного процесуального кодексу
України» роз'яснено, що під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту заяви та доданої до неї копії
ухвали колегії суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 25 травня 2010 року не
вбачається неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права,
оскільки із доданого до заяви судового
рішення не вбачається однакових
фактичних обставин та подібних
правовідносин у порівнянні з судовим
рішенням, про перегляд якого подано
заяву.

Крім того, відповідно до роз'яснень
наданих у п. 9 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального
кодексу України» судовими рішеннями,
на які заявник посилається на
підтвердження підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК,
можуть бути рішення: Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ; Вищого адміністративного суду
України; Вищого господарського суду
України; Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,
ухвалені як судом касаційної
інстанції; апеляційних судів загальної
юрисдикції як судів касаційної
інстанції в цивільних справах, яким
право на перегляд у касаційному
порядку цивільних справ було надано
Законом «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України щодо
забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22 лютого 2007 року №
697-V.

Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним. Обов'язковою є
умова, щоб цими рішеннями, які набрали
законної сили, вирішено спір по суті, та
в них судом (судами) касаційної
інстанції неоднаково застосовано одні
й ті самі норми матеріального права.

Таким чином, постанови Верховного Суду
України не входить до переліку судових
рішень, на які може робитись посилання
щодо підтвердження підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК, оскільки
Верховний Суд України не є судом
касаційної інстанції.

Оскільки неоднакового застосування
норми матеріального права не було, а
виникли питання щодо доведення вимог,
що є застосуванням норм процесуального
права і вони не є підставою для допуску
до провадження, то в задоволенні заяви
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Київ-10»,
третя особа - ОСОБА_5, про визнання дій
та бездіяльності незаконними, комісії
по встановленню факту залиття
нелегітимною, акта про залиття
квартири недійсним до провадження
Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Т.П. Дербенцева

А.О. Лесько

Л.М. Мазур

О.В. Ступак