Справа № 297/2603/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого Ільтьо І. І.,

при секретарі Куні О. І.,

з участю позивача ОСОБА_1, його
представника ОСОБА_2, представника
відповідача ОСОБА_3, представника
відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» Баранова
Ю.А., третьої особи ОСОБА_5, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Берегово цивільну справу за збільшеним
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_6 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Укрсоцбанк», ОСОБА_7, треті особи,
що не заявляють самостійних вимог на
стороні відповідачів приватний
нотаріус Берегівського районного
нотаріального округу, ОСОБА_9, відділ
державної виконавчої служби
Берегівського районного управління
юстиції та підрозділ примусового
виконання рішень відділу ДВС головного
управління юстиції в Закарпатській
області про визнання договору купівлі
продажу житлового будинку і земельної
ділянки та договору іпотеки
недійсними,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_6 звернулися в
Берегівський районний суд з позовом до
ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_7, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору приватний нотаріус
Берегівського районного нотаріального
округу про визнання договору
купівлі-продажу житлового будинку та
земельної ділянки недійсним
зазначивши, що 08.09.2009 року ПАТ
«Укрсоцбанк» продав, а ОСОБА_7 купила
житловий будинок садибного типу з
надвірними спорудами та земельну
ділянку розміром 0,0845 га, що знаходяться
в АДРЕСА_1. Даний Договір посвідчений
приватним нотаріусом Берегівського
нотаріального округу. Враховуючи, що на
даний будинок та земельну ділянку
13.03.2008 року державним виконавцем
відділу ДВС Берегівського РУЮ був
накладений арешт згідно ухвали
Берегівського райсуду від 28.02.2008 року
був накладений арешт, тому даний
правочин порушує вимоги ст. 203 ч. 1 ЦК
України, а також права позивачів на
покриття заборгованості за рахунок
арештованого майна.

В ході розгляду справи позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_6 збільшили свої позовні
вимоги та просили суд визнати також
недійсним договір іпотеки укладений
між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_9,
оскільки недодержану вимогу Закону
України «Про охорону дитинства», яким
передбачено при укладені договору
іпотеки обов'язковий дозвіл органів
опіки і піклування, так як подружжя
ОСОБА_9 мало неповнолітню дитину.

Крім того, було притягнуто до справи в
якості третіх осіб, що не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору
відділ ДВС Берегівського РУЮ та
підрозділ примусового виконання
рішень відділу ДВС головного
управління юстиції в Закарпатській
області.

Відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» подав
письмове заперечення на позовну заяву
згідно якого позов не визнав
зазначивши, що 29.12.2006 року між АКБ
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_9 в якості
забезпечення зобов'язання було
укладено Іпотечний договір, згідно
якого в іпотеку АКБ «Укрсоцбанк» було
передано житловий будинок з надвірними
спорудами та прибудовами та земельну
ділянку площею 0,0845 га, за адресою
АДРЕСА_1. В подальшому, у зв'язку із
порушенням ОСОБА_9 умов укладеного
договору кредиту, АКБ «Укрсоцбанк»
звернув стягнення на передане в
іпотеку майно, шляхом прийняття його у
власність. Також у зв'язку із
прийняттям у власність
вищезазначеного майна, постановою
головного державного виконавця
підрозділу примусового виконання
рішень відділу ДВС головного
управління юстиції в Закарпатській
області було знято арешти з житлового
будинку та земельної ділянки,
накладених Берегівським РВДВС. Таким
чином ПАТ «Укрсоцбанк», правомірно як
власник, без будь яких порушень вимог
закону здійснив відчуження належного
йому майна - житлового будинку
садибного типу з надвірними спорудами
та земельної ділянки розміром 0,0845 га,
що знаходяться в АДРЕСА_1, в користь
ОСОБА_7, шляхом укладення договору
купівлі-продажу, який було посвідчено
08.09.2009 року приватним нотаріусом
Берегівського нотаріального округу
ОСОБА_5.

Позивач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_2 в судовому збільшений позов
підтримали, надавши пояснення
аналогічні викладеним у позовній
заяві.

Позивач ОСОБА_6 в судове засідання не
з'явився, згідно наданої заяви просив
суд розглянути справу без його участі,
позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача ПАТ
«Укрсоцбанк» Баранов Ю.А. збільшені
позовні вимоги не визнав з мотивів
викладених у заперечені та зазначив, що
при укладені договору іпотеки порушень
вимог Закону України «Про охорону
дитинства» не було, оскільки ні дружина
ОСОБА_9 ні їх неповнолітня дитина у
спірному будинку не проживала, а тому
згоди органу опіки і піклування на
укладення договору іпотеки отримувати
потрібно не було.

Відповідачка ОСОБА_7 в судове засідання
не з'явилася, згідно поданої заяви
просила суд розглянути справу без її
участі з участю її представника.

Представник відповідачки ОСОБА_3 в
судовому засіданні збільшений позов не
визнав та пояснив, що договір
купівлі-продажу житлового будинку
укладений між ОСОБА_7 та ПАТ
«Уксоцбанк» відповідає всім вимогам
закону, оскільки на час його укладення
продавець ПАТ «Уксоцбанк» був
власником даного нерухомого майна і
жодних обтяжень за ним не рахувалося.
Отже, ОСОБА_7 є добросовісним набувачем.
Крім того, договір іпотеки жодним чином
не порушує будь-чиїх прав, оскільки
неповнолітня дитина подружжя ОСОБА_9
ніколи не проживала у спірному будинку
і її право на забезпечення житлом не
порушувалося.

Третя особа, що не заявляє самостійних
вимог приватний нотаріус
Берегівського нотаріального округу
ОСОБА_5 в судовому засіданні збільшений
позов не визнала та пояснила, що нею
дійсно було посвідчено договір купівлі
продажу будинку та земельної ділянки,
що знаходяться в АДРЕСА_1. При цьому, нею
було проведено перевірку на
відсутність обтяжень на нерухоме
майно, тобто проведено всі необхідні
заходи передбачені Законом України
«Про нотаріат». Оскільки, згідно
проведеної перевірки жодних обтяжень
на час укладення договору
купівлі-продажу виявлено не було, тому
підстав для визнання даного договору
немає. Крім того, при укладені договору
іпотеки необхідна згода органів опіки
і піклування, лише у випадку, коли
неповнолітня дитина зареєстрована на
житловій площі, яка здається у іпотеку
і іншим житлом не забезпечена.

Представники третіх осіб, що не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору відділу ДВС
Берегівського РУЮ, ППВР ВДВС ГУЮ у
Закарпатській області та ОСОБА_9 в
судове засідання не з'явилися.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду та перевіривши
матеріали справи суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що 08.09.2009 року ПАТ
«Укрсоцбанк» продав, а ОСОБА_7 купила
житловий будинок садибного типу з
надвірними спорудами та земельну
ділянку розміром 0,0845 га, що знаходяться
в АДРЕСА_1. Даний Договір посвідчений
приватним нотаріусом Берегівського
нотаріального округу (а.с. 6-7).

При цьому, ухвалою Берегівського
райсуду від 28.02.2008 року накладено арешт
на майно ОСОБА_9, в тому числі і на
будинок за адресою АДРЕСА_1, (а.с. 9).

На виконання даної ухвали державним
виконавцем відділу ДВС Берегівського
РУЮ 22.01.2008 року винесено постанову про
арешт боржника ОСОБА_9 та оголошення
заборони його відчуження (а.с. 8).

Однак, постановою головного державного
виконавця підрозділу примусового
виконання рішень відділу ДВС головного
управління юстиції в Закарпатській
області від 08.07.2009 року, на підставі
ухвали Берегівського районного суду
від 20.07.2009 року було знято арешти з
житлового будинку та земельної ділянки
за адресою АДРЕСА_1, накладених
Берегівським РВДВС відносно боржника
ОСОБА_9 (а.с. 29).

Таким чином, судом встановлено, що на
час оформлення договору купівлі
продажу спірного майна, жодних
обтяжень відносно предмету договору не
було, що підтверджується також
витягами з реєстру накладених
обтяжень.

Щодо укладеного договору іпотеки
укладеного між АКБ «Укрсоцбанк» та
ОСОБА_9 від 29.12.2006 року, суд констатує, що
позивачами не надано жодних доказів
суперечності даного договору ЦК
України, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства, оскільки ними не
доведено факт проживання чи
користування неповнолітнім спірним
майном. Більш того, згідно наданої
копії домової книги неповнолітній
ОСОБА_9 ніколи там не проживав.

Згідно частини 1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема з
правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною вимог які
встановлені ч. ч. 1, 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Враховуючи що жодних підстав
передбачених ст. 203 ЦК України для
визнання недійсними правочинів -
договору купівлі-продажу житлового
будинку та земельної ділянки укладеної
між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_7, а також
договору іпотеки укладеного між АКБ
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_9 судом не
встановлено, обставини наведені в
позовній заяві позивачами належними
доказами не доведено, тому суд
приходить до висновку про необхідність
відмовити у заявленому позові..

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 223
ЦПК України, ст.16, 215, 203, 215 ЦК України, ст.
37 ЗУ «Про іпотеку", Інструкцією про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
Міністерством юстиції України від 03
березня 2004 року №20/5»

в и р і ш и в:

В задоволені збільшеного позову
ОСОБА_1, ОСОБА_6 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Укрсоцбанк», ОСОБА_7, треті особи,
що не заявляють самостійних вимог на
стороні відповідачів приватний
нотаріус берегівського районного
нотаріального округу, ОСОБА_9, відділ
державної виконавчої служби
Берегівського районного управління
юстиції та підрозділ примусового
виконання рішень відділу ДВС головного
управління юстиції в Закарпатській
області про визнання договору купівлі
продажу житлового будинку і земельної
ділянки та договору іпотеки недійсними
- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з його
оголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Ільтьо І. І.