Справа № 445/1007/14
Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М.В.
Провадження № 22-ц/783/6854/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шумська Н.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючий суддя:
Шумська Н.Л.

судді:
Ванівський О.М., Шандра М.М.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі:
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Золочівського
районного суду Львівської області від
20 серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_2 та просила стягувати
з відповідача на її користь аліменти у
розмірі 1/4 частки всіх доходів до
досягнення нею 23-х років.

Рішенням Золочівського районного суду
Львівської області від 20 серпня 2014 року
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів задоволено частково;
стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3
аліменти на її утримання в розмірі 1/6
частини його заробітку (доходу), але не
манше 30% прожиткового мінімуму на одну
особу щомісячно починаючи з 05.05.2014 року
і до завершення її навчання (червень 2017
року); в задоволенні решти позову
відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2. В
апеляційній скарзі покликається на
його незаконність та
необґрунтованість. Зокрема вказує, що
його донька ОСОБА_3 навчається на
державній формі навчання, забезпечена
гуртожитком, а отже не несе витрат з
оплати навчання та проживання у Львові.
Більше того вона отримує стипендію, яка
складає сукупний дохід з січня по
серпень 6732, 64 грн. Вона на відміну від
ОСОБА_2 фізично здоровою особою та не
потребує додаткових витрат на своє
утримання. Крім того, дочка з апелянтом
не підтримує жодних відносин, не
надавала ніякої допомоги коли він був
прикутий до ліжка і не спілкується з
ним. Прийняте рішення порушує права
ОСОБА_2 та права членів його сім'ї на
гідне життя, яке гарантоване
Конституцією України. Просить рішення
Золочівського районного суду
Львівської області від 20 серпня 2014 року
скасувати

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які беруть у часть у справі,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, колегія
суддів вбачає підстави для задоволення
апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 є батьком повнолітньої ОСОБА_3,
яка навчається на першому курсі
денного відділення філологічного
факультету ЛНУ ім.І.Франка.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо
повнолітня донька продовжує навчання і
у зв»язку із цим потребує матеріальної
допомоги, батьки зобов'язані
утримувати її до досягнення 23 років за
умови, що вони можуть надавати таку
допомогу.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов частково, помилково виходив з
визначеного прожиткового мінімуму
аліментів на дитину, оскільки позивач є
повнолітньою особою, статус дитини на
неї не поширюється.

Висновки суду в мотивувальній частині
рішення про необхідність позивача у
матеріальній допомозі грунтуються
лише на обставині її навчання.

Судом допущено неповноту з'ясування
обставин, що мають значення у справі, не
враховано те, що позивач отримує
стипендію по місцю навчання.

Відповідно до ст.61 ЦПК України,
висновки суду не можуть грунтуватись
на припущеннях.

Суд першої інстанції помилково
тлумачить зміст ст.199 СК України, що
потягло неправильне вирішення спору.
Суд не дав правової оцінки чи може
батько надавати матеріальну допомогу
позивачу як повнолітній особі до 23
років, не враховував докази по справі,
наявність на утриманні відповідача
двох малолітніх дітей 2003 та 2007 року
народження, те, що він є непрацездатною
особою, інвалідом 2 групи, єдиний дохід
якого складає пенсія по інвалідності.
Також слід враховувати характер
системного захворювання відповідача
та необхідність постійного придбання
ліків, що також потребує значних
витрат.

Таким чином, судом першої інстанції
допущено неповне з'ясування обставин,
що мають значення для справи,
недоведеність обставин, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи, що є
самостійними підставами, відповідно до
п.1,2,3ч.1ст.309 ЦПК, для скасування рішення
суду.

Суд приймає доводи скарги як
обгрунтовані, враховує єдине
встановлене джерело доходу - пенсія по
інвалідності як інваліда 2 групи
загального захворювання в розмірі
1400грн., наявність на утриманні
відповідача 2 малолітній дітей, стану
його здоров'я а також отримання
позивачем стипендії в розмірі близько
1000 грн.

Ухвалюючи нове рішення, апеляційний
суд, повно та всебічно з'ясувавши
обставини справи та оцінивши докази у
їх сукупності, приходить до висновку
про наявність умов, за яких батько-
відповідач не може надавати
матеріальну допомогу повнолітній
доньці на час її навчання, що свідчить
про відсутність підстав для
задоволення позову відповідно до вимог
ст.199 СК України.

Керуючись ст.ст. 303, п.3ч.1ст.307, ч.1ст.309,
ч.2ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України колегія
суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Золочівського районного суду
Львівської області від 20 серпня 2014 року
скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у позові
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів відмовити повністю.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення й
може бути оскаржено протягом 20-ти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

Головуючий суддя
Н.Л. Шумська

Судді:
О.М. Ванівський

М.М. Шандра