Справа №467/247/14-ц 13.10.2014 13.10.2014 13.10.2014
Провадження №22-ц/784/2219/14
Суддя по 1 інстанції - Кологрива Т.М.
Категорія 23 Доповідач
апеляційної інстанції - Самчишина Н.В.
Рішення

Іменем України

13 жовтня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів: Серебрякової Т.В.,
Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання
- Орельською Н.М.,

за участю:

- позивача ОСОБА_2, його
представника - ОСОБА_3,

- представника відповідача - ТОВ
«Агрофірма «Вісла» - Рибакової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Арбузинського районного суду
Миколаївської області від 26 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма «Вісла»
про визнання недійсними договору
оренди земельної ділянки та
додаткового договору, витребування
земельної ділянки,

встановила:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Вісла» (далі - ТОВ
«Агрофірма «Вісла») про визнання
недійсними договору оренди земельної
ділянки та додаткового договору,
витребування земельної ділянки.

Позивач зазначав, що він не
підписував договір оренди та
додатковий договір належної йому
земельної ділянки, укладені 2005 року та
17 серпня 2007 року з
відповідачем від його імені та
зареєстровані відповідно 29 травня
2006 року та 22 серпня 2007 року у
Державному реєстрі земель, і його
волевиявлення на їх укладення не було.

Посилаючись на викладені
обставини та порушення його права
власності, просив визнати недійсними
вказаний договір оренди та додатковий
договір, акт про передачу та прийом
земельної ділянки та повернути його
земельну ділянку.

Заперечуючи проти позову, ТОВ
«Агрофірма «Вісла» посилалось, як на
сплив позовної давності, так і на те, що
оспорювані договори укладені з
дотриманням вимог закону та
виконувалися його сторонами, позивач
отримував орендну плату, що свідчить
про наявність його волевиявлення на
підтримання договірних відносин.

Рішенням Арбузинського
районного суду Миколаївської області
від 26 червня 2014 року
відмовлено у задоволенні позову
ОСОБА_2, у зв'язку зі спливом позовної
давності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити позов
в повному обсязі.

-2-

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які брали участь у
справі, дослідивши матеріали справи в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Відмовляючи у позові ОСОБА_2, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач не підписував оспорюваний
договір оренди земельної ділянки та
додатковий договір, як і акт
приймання-передачі, тобто сторони не
досягли усіх істотних умов договору
оренди землі, що є підставою для
визнання їх недійсними та повернення
земельної ділянки позивачу.

Проте, як вважав суд, перебіг
позовної давності почався з часу
отримання позивачем орендної плати та
існування правовідносин із договору
оренди землі з 2006 року, а тому, за заявою
відповідача, застосував позовну
давність, що стало підставою для
відмови у задоволенні позову.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду щодо спливу позовної
давності.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК
України дійсним є договір, який
відповідає вимогам ст. 203 ЦК України, а
сторони при його укладенні в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
його умов.

Вважається, що правочин вчинено у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксовано в документі та підписано
сторонами (ст. 207 ЦК).

Статтями 14, 20 Закону України «Про
оренду землі», в редакції чинній на час
укладення договору, передбачено, що
договір оренди землі укладається у
письмовій формі та підлягає державній
реєстрації.

У разі невідповідності
волевиявлення учасника правочину його
внутрішній волі, такий правочин, згідно
з вимогами ч.1 ст. 215 та ч. 3 ст. 203 ЦК
України, є недійсним.

Судом встановлено, що позивачу
на підставі державного акту на право
власності, виданого 14 грудня 2001 року
Арбузинською райдержадміністрацією,
належить земельна ділянка, площею 7,12 га
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована на території
Новоселівської сільської ради
Арбузинського району (а.с.6).

Згідно договору оренди землі від
2005 року, який не містить числа і місяця,
позивач передав вказану земельну
ділянку в оренду ТОВ «Агрофірма
«Вісла» строком на 10 років. Вказаний
договір 29 травня 2006 року
зареєстрований у Миколаївській
регіональній філії центу ДЗК за №
78. Актом, який не містить дати,
позивач передав, а відповідач прийняв в
натурі земельну ділянку (а.с.9-10).

Додатковим договором № 97 від 17
серпня 2007 року до договору оренди землі
№ 97 від 29 травня 2006 року сторони
збільшили строк оренди та розмір
орендної плати. Додатковий договір 22
серпня 2007 року зареєстрований у
Арбузинському районному відділі
Миколаївської регіональної філії
центру ДЗК за №
60 (а.с.19).

Між тим, судом встановлено, що
позивач не підписував оспорюваний
договір оренди землі, як і акт
приймання-передачі та додатковий
договір, тобто його волевиявлення на
укладення договору відсутнє.

-3-

Зазначене підтверджується
висновком судової почеркознавчої
експертизи № 467/247/14 - ц,
проведеної Миколаївським відділенням
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз 15 травня
2014 року (а.с. 39- 43).

Згідно висновку експерта,
підписи в договорі оренди та в акті
приймання-передачі земельної ділянки,
а також в додатковому договорі від
імені ОСОБА_2 в графі
«орендодавець» вчинено не ним, а іншою
особою.

Таким чином, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про недійсність оспорюваних угод на
підставі ч. 3 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК
України та безпідставного
користування відповідача земельною
ділянкою позивача.

Між тим, висновок суду щодо спливу
позовної давності є невірним.

Відповідно ст. 257, ч. 1 ст. 261 ЦПК
України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, перебіг строку
позовної давності починається не з
часу, коли сторони домовилися про
тимчасове користування відповідачем
земельною ділянкою позивача та
отримання останнім коштів, а з часу,
коли позивач дізнався або повинен був
дізнатися про порушення свого
майнового права, бо сама по собі
домовленість щодо укладення договору
оренди не є свідченням порушення права
будь-якої сторони.

Як вказував позивач, про
порушення свого майнового права йому
стало відомо у вересні 2013 року після
звернення до сільської ради та
отримання від відповідача оспорюваних
договорів, а з позовом до суду ОСОБА_2
звернувся 10 лютого 2014 року, тобто в
межах строку позовної давності.

Інших доказів, які б
спростовували вказані обставини,
матеріали справи не містять.

Отже, вимоги позивача в частинах
визнання оспорюваних договору оренди
землі, додаткового договору та
повернення земельної ділянки є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Між тим, вимоги ОСОБА_2 про
визнання недійним акту прийому
передачі земельної ділянки є
необґрунтованими, оскільки вказаний
акт є технічним документом, який
підтверджує лише передачу майна на
підставі договору.

Згідно з приписами пунктів 3,4 ст.
309 ЦПК України, встановлене є
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення судом апеляційної інстанції
про задоволення частково позову ОСОБА_2
.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
ТОВ «Агрофірма «Вісла» на користь
ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на
проведення судової експертизи у сумі 1
771 грн. 20 коп. та судовий збір, сплачений
у суді першої інстанції у сумі 1187 грн. 20
коп. та судовий збір за подачу
апеляційної скарги у сумі 593 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

-4-

Рішення Арбузинського районного
суду Миколаївської області від 26
червня 2014 року скасувати й ухвалити
нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Вісла» про визнання недійсними
договору оренди земельної ділянки та
додаткового договору, витребування
земельної ділянки задовольнити
частково.

Визнати недійсним договір,
укладений 2005 року від імені
орендодавця ОСОБА_2 та орендарем
товариством з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма «Вісла»
на оренду земельної ділянки для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
площею 7,12 га, яка знаходиться на
території Новоселівської сільської
ради Арбузинського району
Миколаївської області, зареєстрований
у Миколаївській регіональній філії
центру ДЗК 29 травня 2006 року за № 78.

Визнати недійсним додатковий
договір № 97 до договору оренди землі №
97 від 29 травня 2006 року, укладений 17
серпня 2007 року від імені орендодавця
ОСОБА_2 та орендарем товариством з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Вісла» на оренду земельної ділянки
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
площею 7,12 га, яка знаходиться на
території Новоселівської сільської
ради Арбузинського району
Миколаївської області, зареєстрований
у Арбузинському районному відділі
Миколаївської регіональної філії
центру ДЗК 22 серпня 2007 року за №
60.

Зобов'язати товариство з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Вісла» повернути ОСОБА_2 земельну
ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 7,12 га, розташовану на території
Новоселівської сільської ради
Арбузинського району Миколаївської
області.

Відмовити у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма «Вісла»
про визнання недійсним акту
прийому-передачі земельної ділянки.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма «Вісла»
на користь ОСОБА_2 3 553 грн. судових
витрат в обох судових інстанціях.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, і з цього часу
може бути оскаржено у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
Судді: