Справа № 115/5541/13-ц
Провадження № 2/115/140/2014
Сакський міськрайонний суд
Автономної Республіки Крим у складі:
головуючого, судді Щербіни
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з
житлового будинку без надання іншого
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання
його таким, що втратив право
користування житловим приміщенням у
будинку АДРЕСА_1, зобов'язання зняти з
реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, виселити із вказаного
будинку ОСОБА_5, звільнити примусово
вказаний будинок від проживаючих в
ньому мешканців, витребувати у
відповідача ОСОБА_2 домову книгу на
будинок АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги
тим, що відповідно до договору
купівлі-продажу житлового будинку від
21.12.2011р. позивачка є власником
житлового будинку АДРЕСА_1, який вона
придбала у відповідача. Відповідач, як
попередній власник вказаного будинку,
з часу оформлення договору
купівлі-продажу, будучи зареєстрованою
за вказаною адресою добровільно
будинок не звільняє, не знімається з
реєстрації за вказаною адресою, у
зв'язку з чим позивачка вимушена
звернутись до суду. Керуючись вимогами
ст.ст. 391, 405 ЦК України, просила позов
задовольнити. Уточнивши позовні вимоги
позивачка пред'явила вимоги до
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, після чого просила виселити їх
без надання іншого житлового
приміщення з будинку АДРЕСА_1, визнати
ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням у
будинку АДРЕСА_1, зобов'язати
відповідачів знятися з реєстраційного
обліку за адресою: АДРЕСА_1, виселити із
вказаного будинку відповідачів,
звільнити примусово вказаний будинок
від проживаючих в ньому мешканців,
витребувати у відповідача ОСОБА_2
домову книгу на будинок АДРЕСА_1.
В судове засіданні позивачка не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи за її відсутності, позовні
вимоги підтримала та наполягала на їх
Відповідачі у судове засідання не
з'явилися, повідомлені належним чином,
причини неявки не повідомили.
Враховуючи неявку сторін, відповідно
до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.
Суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням статті 224 Цивільного
процесуального кодексу України.
Дослідивши письмові матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню виходячи з
Судом встановлено, що будинок
АДРЕСА_1 АР Крим належить на праві
власності позивачці на підставі
договору купівлі-продажу житлового
будинку серії ВРО № 765018 від 21.12.2011р.,
посвідченого приватним нотаріусом
Сімферопольського міського
нотаріального округу АР Крим ОСОБА_6
21.12.2011р., зареєстрованого у реєстрі за №
1344, та зареєстрованого у Державному
реєстрі правочинів за № 4815965, право
власності на який зареєстровано
Кримським республіканським
підприємством «Бюро реєстрації та
технічної інвентаризації м. Євпаторія»
09.07.2012р. у відповідності до витягу про
державну реєстрацію прав № 34757012,
реєстраційний номер: 16393862, номер запису
Колишній власник будинку - відповідач у
справі ОСОБА_2 та відповідачі ОСОБА_3,
ОСОБА_4 - зареєстровані за адресою: АР
Крим, АДРЕСА_1 та проживають до дійсного
часу. Відповідачка ОСОБА_5 проживає у
цьому будинку без реєстрації.
Відповідно до ст. 156 ЖК України члени
сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування жилим
приміщенням. Право члена сім'ї власника
будинку (квартири) користуватися цим
житлом існує лише за наявності у
власника права приватної власності на
Із зазначеного слід дійти висновку, що
виникнення права членів сім'ї власника
будинку (квартири) на користування цим
будинком та обсяг цих прав залежить від
виникнення у власника будинку права
власності на цей будинок, а відтак -
припинення права власності особи на
будинок припиняє право її та членів її
сім'ї на користування цим будинком.
Частина ж 4 ст. 156 ЖК України передбачає
збереження такого права користування
житлом лише для членів сім'ї, які
припинили сімейні відносини з
власником будинку, при умові
збереження права власності на будинок
цього ж власника, тобто при незмінності
Право власності колишнього власника
припинено у зв'язку з відчуженням
будинку (п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України).
Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
Статтею 391 ЦК України встановлено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
Відповідно до вимог частини 2 ст. 16 ЦК
України способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути, зокрема,
припинення дії, яка порушує право.
Враховуючи, що власник будинку
змінився, відповідачі перешкоджають
позивачці у користуванні будинком
АДРЕСА_1 АР Крим та добровільно не
знімається з реєстрації, суд знаходить
підстави для задоволення позову.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється на підставі остаточного
рішення суду, наприклад, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою тощо.
Виходячи зі змісту зазначеної норми
права, поняття «зняття з реєстрації»
нерозривно пов'язане з поняттям
«житлові права» (право власності на
житлове приміщення, право користування
житловим приміщенням, визнання особи
такою, що втратила таке користування,
виселення із займаного приміщення та
інше).

Таким чином, вимога позовної заяви про
зобов'язання відповідачів знятися з
реєстраційного обліку не є належним
способом захисту, оскільки зняття з
реєстрації особи можливо за письмовим
зверненням заінтересованої особи до
органу Державної міграційної служби
України на підставі рішення суду про
житлові права особи, які регулюються
нормами житлового і цивільного
законодавства.

Щодо вимоги позивачки про визнання
відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням у будинку АДРЕСА_1, то
вказана вимога задоволенню не
підлягає, оскільки відповідач втратив
це право підчас відчуження свого
житлового будинку.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про часткове задоволення
позову.

З урахуванням викладеного, на підставі
ст.ст. 16, 321, 391 ЦК України, керуючись
ст.ст. 10, 60, 61, 88, 197, 208, 209, 212 - 215, 224 - 228
Цивільного процесуального кодексу
України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 з будинку АДРЕСА_1 АР Крим.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 57,35 грн.

В задоволенні решти позову -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
Апеляційний суд Автономної Республіки
Крим через Сакський міськрайонний суд
Автономної Республіки Крим протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
Сакським міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя
Щербіна Д. С.