Справа № 315/858/13-ц
Номер провадження № 2/315/12/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року
Гуляйпільський районний суд
Запорізької області

у складі головуючого: судді
Яроша
С.О.

при секретарі:

Прістенській Н.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Гуляйполе Запорізької області
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

25.06.2013 року до суду звернулося
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Приватбанк» з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості.

В позові позивач посилався на те,
що відповідно до умов укладеного між
сторонами кредитного договору №
ZPG0SE00000663 від 07.11.2005 року відповідач
отримав кредит в сумі 3000 грн. зі сплатою
30 % на рік на суму залишку
заборгованості, однак порушив
зобов`язання: кредит не повертає,
заборгованість станом на 16.05.2013 року
склала в сумі 36830,50 грн., з яких
заборгованість по кредиту в сумі 2509,64
грн., заборгованість про процентам за
користування кредитом в сумі 12689,85 грн.,
пеня за несвоєчасність виконання
зобов`язань за договором 21319,01 грн.,
прохає стягнути з відповідача на свою
користь заборгованість в сумі 36830,50
грн., а також витрати на сплату судового
збору в сумі 368,31 грн.

22.10.2013 року до суду звернувся
представник позивача Суберляк Д.В. з
заявою про розгляд справи у
відсутність представника позивача.

04.12.2013 року до суду звернувся
відповідач з запереченнями на позов, в
яких посилався на те, що вважає, що не
підлягає задоволенню вимоги про
стягнення з нього заборгованості по
кредиту, так як термін строку позовної
давності про стягнення сплив 06.11.2009
року, прохав застосувати строк
позовної давності і в задоволенні
позову відмовити.

У судове засідання представник
позивача Суберляк Д.В., належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом, не з`явився, надав суду
заяву про розгляд справи у свою
відсутність.

Відповідач позов не визнав, суду
пояснивши, що позивач пропустив строк
позовної давності, строк позовної
давності про стягнення сплив 06.11.2009
року, прохав застосувати строк
позовної давності і в задоволенні
позову відмовити.

Суд, оцінивши наявні у справі
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
повному, об`єктивному, всебічному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів, вважає встановленими
наступні обставини:

07.11.2005 року між сторонами
укладено кредитний договір ZPG0SE00000663, що
підтверджується копією заяви
відповідача (а.с.3-5).

Відповідно до заяви позивач надав
відповідачу кредит у сумі 3000 грн. на
строк до 06.11.2006 року зі сплатою за
користування кредитом відсотків у
розмірі 30 % на рік шляхом перерахування
коштів на картрахунок, погашення
заборгованості здійснюється
щомісячними платежами.

Відповідач отримав кредитну
картку, що підтверджується його
підписом (а.с.4).

Відповідач порушив зобов`язання
щодо повернення кредиту та відсотків
за його користування, що
підтверджується розрахунком
заборгованості та запереченнями
відповідача.

17.04.2006 року відповідач сплатив
останній платіж.

Заборгованість станом на 16.05.2013
року склала в сумі 36830,50 грн., з яких
заборгованість по кредиту в сумі 2509,64
грн., заборгованість про процентам за
користування кредитом в сумі 12689,85 грн.,
пеня за несвоєчасність виконання
зобов`язань за договором 21319,01 грн.

На момент розгляду справи судом
відповідач заборгованість не погасив.

Суд, відмовляючи в задоволенні
позову, виходить з наступного:

Між сторонами склалися
правовідносини по договору позики, які
регулюються параграфом 1 Позика та
параграфом 2 Кредит Цивільного кодексу
України та умовами кредитного договору
ZPG0SE00000663 від 07.11.2005 року, укладеного між
сторонами.

Судом встановлено, що відповідач
порушив зобов`язання по поверненню
отриманого кредиту та відсотків за
його користування, останній платіж
відповідача мав місце 17.04.2006 року, а
строк дії договору закінчився 06.11.2006, а
тому позивач дізнався про порушення
свого права 07.11.2006 року, а звернувся до
суду 25.06.2013 року, а саме після
закінчення строку позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Судом встановлено, що строк
позовної давності за позовними
вимогами про стягнення заборгованості
по кредиту та процентам за його
користування закінчився 07.11.2009 року.

Відповідно до ч.2 п.1 ст.258 ЦК
України позовна давність в один рік
застосовується зокрема до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Судом встановлено, що строк
позовної давності по вимозі про
стягнення пені закінчився 07.11.2007 року,
тоді як позивач звернувся до суду 25.06.2013
року, а саме після закінчення строку
позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст.258 ЦК України
для окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю.

Відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін.

Відповідно до ч.1 абзацу 2 ст.259 ЦК
України договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

Договір між сторонами про
збільшення позовної давності у
письмовій формі не укладався.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленої до винесення ним рішення.

Судом встановлено, що до
винесення рішення у справі відповідач
звернувся до суду з заявою про
застосування строку позовної давності,
прохав відмовити в задоволенні позову
в зв`язку з пропуском строку позовної
давності.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
справі, є підставою для відмови у
позові.

А тому суд відповідно до ч.4 ст.267
ЦК України, так як сплив строк позовної
давності за вимогою про стягнення
заборгованості, про застосування якої
заявлено відповідачем у справі,
відмовляє в задоволенні позову в
зв`язку з пропуском строку позовної
давності.

А тому позов не підлягає
задоволенню як такий, що не
підтверджений встановленими
обставинами та наданими суду доказами.

Керуючись ст.ст. 8-11, 60, 88, 212-215, 218
ЦПК України, ст.ст. 256-257, 260, 267 ЦК України,
-

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості залишити без
задоволення.

З рішенням в повному обсязі особи,
які беруть участь у справі можуть
ознайомитися 14 січня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через Гуляйпільський районний суд
Запорізької області шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення, а особою, яка
була відсутня в судовому засіданні,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя: Ярош С. О.