УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого суддів: Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,
Журавель В.І., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів; за зустрічним
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа -
Горлівська міська рада, про визнання
шлюбу недійсним, за касаційною скаргою
ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду
Донецької області від 6 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року ОСОБА_6 звернулася
до суду з даним позовом, мотивуючи його
тим, що з червня 1994 року вона проживала
однією сім'єю з відповідачем,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька
ОСОБА_8, 17 травня 2008 року сторони уклали
шлюб, який був зареєстрований відділом
реєстрації актів цивільного стану
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві (далі - відділ РАЦС
Печерського РУЮ у м. Києві). Однак з
червня 2008 року сімейне життя не
склалося, відповідач покинув сім'ю і з
цього часу вони стали проживати окремо.

У березні 2012 року ОСОБА_7 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_6
про визнання шлюбу недійсним,
посилаючись на те, що з 1994 року однією
сім'єю з останньою фактично не
проживав, між ними часто виникали
непорозуміння і сварки, ОСОБА_6 мала
статеві відносини з іншими особами, а
через два тижні після реєстрації шлюбу,
яка відбулася з його ініціативи,
виїхала з м. Києва, де вони проживали
разом і де народилася дитина.

Рішенням Калінінського районного суду
м. Горлівки Донецької області від 17
вересня 2012 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 23 жовтня 2012 року, позов ОСОБА_6
задоволено. Шлюб між сторонами,
зареєстрований 17 травня 2008 року
відділом РАЦС Печерського РУЮ у м.
Києві (актовий запис № 271), розірваний.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
аліменти на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 400
грн щомісячно, але не менше законодавчо
встановленого мінімуму починаючи з 24
листопада 2011 року до повноліття дитини.
Стягнуто з відповідача на користь
ОСОБА_6 аліменти на її утримання у
розмірі 400 грн щомісячно починаючи з 24
листопада 2011 року до досягнення
дитиною 18-річного віку за умови
проживання разом з дитиною. У
задоволенні зустрічного позову
відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 січня 2013 року
рішення Калінінського районного суду
м. Горлівки Донецької області від 17
вересня 2012 року, ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 23 жовтня 2012
року залишено без змін.

Ухвалою Калінінського районного суду
м. Горлівки Донецької області від 23
вересня 2012 року задоволено заяву
ОСОБА_7 про перегляд судового рішення
за нововиявленими обставинами, рішення
Калінінського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 17
вересня 2012 року скасовано.

Рішенням Калінінського районного суду
м. Горлівки Донецької області
від 26 листопада 2013 року в задоволенні
позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7
про розірвання шлюбу та стягнення
аліментів відмовлено. Зустрічний позов
ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання шлюбу
недійсним задоволено. Шлюб, укладений 17
травня 2008 року у відділі РАЦС
Печерського РУЮ у м. Києві між ОСОБА_7 та
ОСОБА_6 (актовий запис № 271), визнаний
недійсним.

Додатковим рішенням Калінінського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 26 листопада 2013 року з
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 стягнуто
грошові кошти, отримані в якості
аліментів, в сумі 9 600 грн.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 06 лютого 2014 року рішення та
додаткове рішення Калінінського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 26 листопада 2013 року
скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів задоволено частково. Шлюб,
зареєстрований між ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, 17
травня 2008 року у відділі РАЦС
Печерського РУЮ у м. Києві (актовий
запис № 271), розірвано.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про стягнення аліментів
відмовлено. У задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_7 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просив
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, залишити в силі рішення суду
першої інстанції та додаткове рішення
суду першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги про
розірвання шлюбу та відмовляючи у
зустрічних вимогах про визнання його
недійсним, апеляційний суд виходив з
того, що при розгляді судом справ про
визнання шлюбу недійсним слід мати на
увазі, що за наявності одних підстав
суд зобов'язаний, а за наявності інших
суд може визнати шлюб недійсним.

За рішенням суду шлюб обов'язково
визнається недійсним, якщо він був
зареєстрований без вільної згоди жінки
або чоловіка, а також у разі його
фіктивності (ст. 40 СК України). Шлюб не
може бути визнано недійсним, якщо на
момент розгляду справи відпали
обставини, які засвідчують відсутність
згоди особи на шлюб або її небажання
створити сім'ю.

У випадках, передбачених ст. 41 СК
України, шлюб за рішенням суду може
бути визнаний недійсним. У даному разі
вирішення цього питання залежить від
встановлених судом обставин. Сімейний
кодекс України вказує на підстави, за
яких шлюб може бути визнано недійсним,
зокрема коли шлюб було укладено між
усиновлювачем і усиновленою дитиною;
двоюрідними братом і сестрою чи іншими
родичами; з особою, яка не досягла
шлюбного віку, тощо. Разом з тим
наявності одного із вказаних фактів
недостатньо для визнання шлюбу
недійсним. Таким чином, вирішуючи
справу, судам слід брати до уваги те,
наскільки цим шлюбом порушено права та
інтереси особи, тривалість спільного
проживання подружжя, характер їх
взаємин, а також інші обставини, що
мають істотне значення.

Наявність рішення суду про розірвання
шлюбу є перешкодою для визнання цього
шлюбу недійсним.

Крім того, колегією суддів
апеляційного суду взято до уваги, що з
позовних заяв як позивача, так і
відповідача, заперечень на позов та
пояснень сторін в судовому засіданні
вбачається, що сторони перебували у
фактичних шлюбних відносинах з 1994 року,
шлюб зареєстрували 17 травня 2008 року,
тобто між сторонами були наявні
усталені відносини, притаманні
подружжю, сторони проживали однією
сім'єю, вели спільне господарство, мали
спільний бюджет.

Також апеляційний суд дійшов висновку,
що оскільки рішенням Калінінського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 17 червня 2013 року визнано, що
відповідач не є батьком дитини ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому не підлягають
стягненню з відповідача аліменти на
утримання позивачки та утримання дочки
ОСОБА_8 по 400 грн щомісячно.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи
рішення, правильно встановив характер
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
суд касаційної інстанції дійшов
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін рішення
апеляційного суду Донецької області
від 6 лютого 2014 року, оскільки судове
рішення законне та обґрунтоване, а
доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
та порушення норм процесуального
права, що призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 6 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна Судді: Є.П.
Євграфова В.І. Журавель І.М.
Завгородня Ю. Г. Іваненко