Провадження №2/761/7934/2014
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді:
Кравець Д.І.,

при секретарі:
Костюковій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Шевченківського районного суду міста
Києва цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної
невиконанням зобов'язань за договором
позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної невиконанням зобов'язань за
договором позики. Позов мотивовано тим,
що у зв'язку з невиконанням
відповідачами своїх зобов'язань щодо
повернення позивачу грошових коштів у
лютому 2014 року позивач був вимушений
звернутись до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
відповідачів про стягнення боргу. За
результатами розгляду вказаного
позову судом було ухвалено рішення про
солідарне стягнення з відповідачів на
користь позивача суми боргу та судових
витрат у загальному розмірі 342 847 грн. 08
коп.

При цьому, позивач наголошує, що у
зв'язку з протиправними діями
відповідачів він протягом декількох
років відчував негативні емоції та
переживання, що вплинуло на стан його
здоров'я.

Так, позивач вказує, що він вимушений
був звертатись до лікарів, вживати
лікувальні препарати та потребує
санаторного лікування. У період з 28
лютого по 11 березня 2011 року, з 18 по 28
жовтня 2011 року та з 02 червня по 16 червня
2014 року позивач перебував на лікуванні
у Київській міській клінічній лікарні
№ 6. При цьому, за час свого лікування
позивач витратив 6 841 грн. 86 коп. на
придбання медичних препаратів.

На підставі зазначеного позивач
просить стягнути з відповідачів
вищезазначену суму матеріальної шкоди
у розмірі 6 841 грн. 86 коп.

Крім того, позивач зазначає, що своїми
протиправними діями відповідачі, окрім
матеріальної шкоди, завдали йому ще й
моральну шкоду, яку він оцінює у сумі 88
888 грн. 00 коп. і яку також просить
солідарно стягнути з відповідачів.

Представник позивача ОСОБА_4 у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі та просила позов
задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи в розумінні положень ч. 5 ст. 74
та/або ч. 8 ст. 76 Цивільного
процесуального кодексу України (надалі
- ЦПК України) повідомлені належним
чином, про причини неявки суд не
повідомили.

Разом з тим, враховуючи відсутність
підстав для відкладення розгляду
справи, передбачених ст. 169 ЦПК України,
керуючись положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 169 ЦПК
України суд постановив ухвалу про
розгляд справи за відсутності
відповідачів на підставі наявних у ній
даних та доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що відповідно до розписок ОСОБА_2 від 24
серпня 2009 року, 28 липня, 14 жовтня, 23
грудня, 31 грудня 2010 року та від 23 лютого
2011 року остання зобов'язалась
повернути позивачу по справі - ОСОБА_1
суму боргу у загальному розмірі 38 000
доларів 00 центів США до 25 лютого 2011 року
(а.с. 8-14). Крім того, поручителем за
виконання своїх грошових зобов'язань
ОСОБА_2 перед позивачем виступила
ОСОБА_3 (а.с. 14).

У зв'язку з невиконанням відповідачами
своїх грошових зобов'язань перед
позивачем 29 травня 2014 року
Шевченківським районним судом м. Києва
ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1
задоволено частково та солідарно
стягнуто з відповідачів на користь
позивача суму заборгованості у
загальному розмірі 339 773 грн. 08 коп. (а.с.
53).

Звертаючись до суду з позовом, позивач,
серед іншого, зазначає, що у зв'язку з
протиправними діями відповідачів, він
протягом декількох років відчував
негативні емоції та переживання, що
вплинуло на стан його здоров'я. При
цьому, під час перебування на лікуванні
у Київській міській клінічній лікарні
№ 6 на придбання медичних препаратів
позивач витратив грошову суму у
розмірі 6 841 грн. 86 коп., яку він вважає
матеріальною шкодою, заподіяною
відповідачами невиконанням своїх
зобов'язань, та просить стягнути її з
відповідачів.

Крім того, позивач зазначає, що своїми
протиправними діями відповідачі, окрім
матеріальної шкоди, завдали йому ще й
моральну шкоду, яку він оцінює у сумі 88
888 грн. 00 коп. і яку також просить
солідарно стягнути з відповідачів.

Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу
України (надалі - ЦК України)
встановлено, що кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

При цьому, у відповідності з п.п. 8, 9 ч. 2
ст. 16 ЦК України способами захисту
цивільних прав та інтересів є
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди, а також відшкодування збитків та
інші способи відшкодування майнової
шкоди.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода). Збитки
відшкодовуються у повному обсязі, якщо
договором або законом не передбачено
відшкодування у меншому або більшому
розмірі. Якщо особа, яка порушила право,
одержала у зв'язку з цим доходи, то
розмір упущеної вигоди, що має
відшкодовуватися особі, право якої
порушено, не може бути меншим від
доходів, одержаних особою, яка порушила
право. На вимогу особи, якій завдано
шкоди, та відповідно до обставин справи
майнова шкода може бути відшкодована і
в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана
майну, може відшкодовуватися в натурі
(передання речі того ж роду та тієї ж
якості, полагодження пошкодженої речі
тощо).

Положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України
передбачено, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Згідно вимог, ч. 1 ст. 1167 ЦК України
передбачено, що моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Разом з тим, положеннями ст. 611 ЦК
України передбачено, що у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема,
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Так, у відповідності до роз'яснень, які
містяться в п. 5 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31
березня 1995 року, суду необхідно в
кожній справі з'ясовувати характер
правовідносин сторін і встановлювати
якими правовими нормами вони
регулюються, чи допускає відповідне
законодавство відшкодування моральної
шкоди при даному виді правовідносин.

Судом встановлено, що між сторонами
виникли договірні правовідносини, що
регулюються Книгою п'ятою
«Зобов'язальне право» ЦК України,
зокрема параграфом 1 «Позика» глави 71
розділу ІІІ даної Книги, нормами якого
стягнення збитків та моральної шкоди
за порушення умов договору не
передбачено. Не передбачено
відшкодування збитків та моральної
шкоди і договорами (розписками),
укладеним між сторонами.

Таким чином, беручи до уваги те, що
вимоги позивача про стягнення
матеріальної та моральної шкоди не
ґрунтуються на вимогах закону та
умовах договору, суд прийшов до
висновку, що у задоволенні позову слід
відмовити.

Враховуючи викладене, на підставі
ст.ст. 15, 16, 22, 23, 611, 1050, 1166, 1167 ЦК України
та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 74, 76, 169, 179, 208,
209, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, заподіяної
невиконанням зобов'язань за договором
позики, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасували, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: