АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/7231/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/98/14
Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н.Л.
Доповідач Гальонкін С. А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого: Гальонкіна С.А.

Суддів: Лобова О.А., Акопян В.І.

при секретарі: Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві апеляційну
скаргу ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду м.
Полтави від 18 листопада 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про усунення перешкод у спілкуванні з
дитиною, третя особа - служба у справах
дітей виконавчого комітету Київської
районної у м. Полтаві ради, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 18 листопада 2013 року позов
ОСОБА_2 задоволено частково.

Усунуто перешкоди в спілкуванні ОСОБА_2
з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкод в
спілкуванні ОСОБА_2, з сином ОСОБА_3

Визначено спосіб участі ОСОБА_2 у
вихованні дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
шляхом відвідування ОСОБА_3 місця
проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1
щонеділі з 10 години до 14 години.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_2
відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

З рішенням не погодилась
відповідачка. В своїй апеляційній
скарзі просила рішення місцевого суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
перевіривши матеріали справи та
мотиви скарги, приходить до висновку
про часткове задоволення апеляційної
скарги.

Згідно ст. 309 ч.1 п.1 ЦПК України
підставами для зміни рішення суду
першої інстанції є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи.

Судом вірно встановлено, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в
зареєстрованому шлюбі, який розірвано,
про що в книзі реєстрації розірвань
шлюбів зроблено відповідний запис № 366
від 04 вересня 2006 року.

Від шлюбу сторони мають малолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлено, що малолітній ОСОБА_3
постійно проживає з матір'ю ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_1 заперечує щодо
зустрічей малолітнього сина з
позивачем. Свої дії мотивує небажанням
сина зустрічатися з батьком.

Відповідно до ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 153 СК України мати, батько та
дитина мають право на безперешкодне
спілкування між собою, крім випадків,
коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 157 СК України питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно. Той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею. Той із
батьків, з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

За змістом ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо
той із батьків, з ким проживає дитина,
чинить перешкоди тому з батьків, хто
проживає окремо, у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, зокрема якщо
він ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, другий із
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод. Суд
визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування. В
окремих випадках, якщо це викликано
інтересами дитини, суд може обумовити
побачення з дитиною присутністю іншої
особи.

Під час вирішення спору щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини
береться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення, в
тому числі стан психічного здоров'я
одного з батьків, зловживання ним
алкогольними напоями або наркотичними
засобами.

З матеріалів справи слідує, що позивач
за місцем роботи характеризується
позитивно, фактів зловживання
алкогольними напоями чи наркотичними
засобами встановлено не було. Крім
того, позивач регулярно сплачує
аліменти на користь ОСОБА_1 на
утримання малолітнього ОСОБА_3.

Перевіривши надані сторонами докази,
колегія суддів приходить до висновку,
що місцевий суд вірно встановив, що
право позивача на спілкування з сином
та на участь у його вихованні порушено
відповідачкою, а отже вірно
задовільнив позовні вимоги про
усунення перешкод у спілкуванні ОСОБА_2
з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
зобов'язав ОСОБА_1 не чинити перешкод в
спілкуванні ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3

Разом з цим, місцевий суд не в повному
обсязі з'ясував обставини, що мають
значення для справи, а саме не надав
належної оцінки твердженням органу
опіки і піклування щодо обов'язкової
згоди самого ОСОБА_3 на спілкування з
батьком.

Відповідно до висновку виконавчого
комітету Київської районної в м.
Полтаві ради, як органу опіки та
піклування, який затверджений рішенням
виконкому Київської районної в м.
Полтаві ради від 12 листопада 2013 року №
316, виконавчий комітет вважає за
можливе спілкування батька ОСОБА_2, із
малолітній сином ОСОБА_3.

При цьому, висновок органу опіки та
піклування передбачає обов'язковою
умовою для такого спілкування згоду
самої дитини.

В матеріалах справи мається акт
з'ясування думки дитини при розгляді
спору між батьками, стосовно
визначення участі батька у вихованні
дитини. З вказаного акту слідує, що
ОСОБА_3 не бажає спілкуватись з батьком
ОСОБА_2 Аналогічні пояснення дав він і в
засіданні суду апеляційної інстанції.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в засіданні суду
апеляційної інстанції не заперечували
проти спілкування позивача з сином в
присутності матері ОСОБА_1 Такий
порядок спілкування на думку колегії
суддів є можливим, оскільки
знаходження матері при зустрічах
позивача з сином не буде порушувати
права та інтереси дитини в разі незгоди
його в спілкуванні з батьком.

Враховуючи наведене, а також вік
дитини, колегія суддів вважає за
необхідне змінити рішення місцевого
суду в частині визначення способу
участі ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_3,
визначивши порядок спілкування батька
з сином у присутності матері ОСОБА_1
шляхом зустрічей в громадських місцях
або за взаємною згодою батьків за
місцем проживання одного з них.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст., 303, 307, 309, 314, 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовільнити
частково.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 18 листопада 2013 року
змінити.

Визначити спосіб участі ОСОБА_2 у
вихованні дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
шляхом зустрічей в громадських місцях
в присутності матері ОСОБА_1 або за
взаємною згодою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за
місцем проживання одного з батьків
щонеділі з 10 години до 14 години.

В іншій частині рішення Київського
районного суду м. Полтави від 18
листопада 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено до суду касаційної інстанції
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий:
Гальонкін С.А.

Судді: Лобов
О.А.

Акопян В.І.