АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/9200/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/3017/14
Головуючий у 1-й інстанції Середа А. В.
Доповідач Мартєв С. Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року м. ПолтаваАпеляційний
суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - КУЗНЄЦОВОЇ О.Ю., ЧІЧІЛЯ В.А.,

за участю секретаря - САМОЙЛОВОЇ М.Д.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні провадження за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 23
березня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про усунення
перешкод у реалізації права власності
шляхом виселення.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь
судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом, у якому зазначала, що
згідно договору купівлі-продажу
від 11.10.11 року їй на праві
власності належить квартира АДРЕСА_1.

5.07.11 року ОСОБА_4, діючи на підставі
довіреності ОСОБА_2, уклав з ОСОБА_5
попередній договір купівлі-продажу
вищевказаної квартири за 251 000,00 грн.,
отримавши в якості завдатку 5
000,00 грн.

Не ставлячи до відома власника, ОСОБА_3
вселив ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

На момент звернення позивача до суду з
цим позовом, ОСОБА_3 не бажає виконувати
умову попереднього договору
купівлі-продажу квартири, а
відповідачка ОСОБА_1 створює фізичні
перешкоди у користування та
розпорядженні квартирою.

Просила усунути перешкоди у реалізації
права власності ОСОБА_2 шляхом
виселення ОСОБА_1 з квартири та
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 10
000,00 грн. моральної шкоди.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 23 березня 2014 року позов задоволено
частково, усунуто перешкоди у
реалізації права власності ОСОБА_2
шляхом виселення ОСОБА_1 з квартири
АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
114,70 грн. у відшкодування витрат,
пов'язаних зі сплатою судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 114,70
грн., у відшкодування витрат, пов'язаних
зі сплатою судового збору.

У решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі порушено питання
про скасування рішення з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи та неправильного
застосування норм матеріального та
процесуального права і ухвалення
нового рішення про відмову у позові.

Апеляційний суд, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
місцевого суду у межах заявлених вимог
та доводів апеляційної скарги, вважає,
що остання задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційної
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Із справи вбачається, що кватира
АДРЕСА_1 перебуває у приватній
власності ОСОБА_2, на підставі договору
купівлі-продажу від 11.10.11 року,
укладеного між ОСОБА_4, який діяв від
імені ОСОБА_7, та ОСОБА_8, який діяв від
імені ОСОБА_2

Жодною зі сторін не заперечується тієї
обставини, що у вищевказаній квартирі
проживає відповідачка ОСОБА_1, яка була
вселена до кватири АДРЕСА_1 до
укладення договору купівлі-продажу від
11.10.11 року.

Пред'являючи позов, ОСОБА_2 посилались
на те, що між нею та ОСОБА_1 відсутні
будь-які домовленості про користування
належною їй квартирою та останньою
створюються перешкоди у користуванні
позивачкою своєю власністю.

За змістом ст. ст. 317, 383 ЦК України та ст.
150 ЖК УРСР, визначено право власника
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд. Обмеження чи
втручання у права власника можливе
лише з підстав, передбачених законом.

Згідно зі ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які
мають у приватній власності будинок
(частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
законом угоди.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Водночас, чинним законодавством
України не передбачено перехід прав та
обов'язків попереднього власника
(користувача) квартири до нового
власника в частині збереження права
користування житлом особами, які
заселилися до неї зі згоди колишнього
власника (користувача), у випадку зміни
власника.

Встановивши, що ОСОБА_1 проживає у
належній ОСОБА_2 квартирі без отримання
на те згоди останньої та без укладення
договору найму житла, місцевий суд
дійшов обґрунтованого висновку щодо
наявності правових підстав для
усунення перешкод у користуванні
позивачкою власністю шляхом виселення
відповідачки ОСОБА_1 з квартири
АДРЕСА_1.

Посилання апелянта щодо наявності
усної домовленості з ОСОБА_3 від
12.04.11 року про придбання вказаної вище
квартири, та щодо укладення між ОСОБА_4
та ОСОБА_3 у подальшому попереднього
договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, апеляційним судом не береться
до уваги, оскільки дійсність цих
правочинів не є предметом судового
розгляду у даній справі.

Не стосуються предметом позову й
доводи апеляційної скарги щодо
повернення ОСОБА_3 сплачених ОСОБА_1
грошових коштів за квартиру, яка
апелянтом так і не була придбана.

Решта доводів апеляційної скарги є
несуттєвими та не спростують висновків
суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд
вважає, що підстави для зміни чи
скасування рішення місцевого суду
відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307-308, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 24 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
С.Ю. МАРТЄВ

Судді :
О.Ю. КУЗНЄЦОВА

В.А. ЧІЧІЛЬ

З оригіналом згідно:

суддя
С.Ю. МАРТЄВ