Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/277/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Галаган О.В.
Доповідач Авраменко Т. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

30.01.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючої судді :
Авраменко Т.М.

суддів :
Суровицької Л.В., Чельник О.І.

при секретарі :
Крисановій Ю.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» на
рішення Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 27 листопада 2013 року у
справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н
О В И Л А:

В жовтні 2013 року публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» (далі-банк) звернувся
в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Зазначав, що 27 травня 2007 року між
банком та ОСОБА_2 укладено кредитний
договір, відповідно до якого банк надав
споживчий кредит в сумі 1 074 грн. зі
сплатою 0,12 відсотків річних, з кінцевим
терміном повернення 27 березня 2008 року.
Умови кредитного договору щодо
внесення щомісячного платежу
відповідач виконував не належним
чином, внаслідок чого виникла
заборгованість за кредитом в сумі 27 277
грн. 55 коп., яка складається із
заборгованості за кредитом 859 грн. 27
коп., заборгованості по процентам 9 178
грн. 44 коп., комісії 228 грн. 40 коп., пені 15
236 грн. 32 коп., штрафу (фіксована частина)
500 грн., штрафу (процентна складова) 1 275
грн. 12 коп.

Просив суд стягнути з
відповідача на користь банка зазначену
заборгованість та судовий збір.

Рішенням Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 27 листопада 2013
року в задоволенні позову відмовлено з
підстав спливу позовної давності.

В апеляційній скарзі банк просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
і ухвалити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі.
Зазначає, що відповідач заяви про
застосування строку позовної давності
не подавав, а тому правові підстави для
відмови в позові відсутні.

В засідання апеляційного суду
сторони не прибули.

Відповідач ОСОБА_2 на час
укладення кредитного договору був
зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с.11), з цього
місця реєстрації вибув в с. Соколівське
Кіровоградського району (а.с.16), однак
за повідомленням Соколівської
сільської ради в селі Соколівському не
зареєстрований і не проживає (а.с.23),
зареєстроване місце його проживання в
даний час невідоме (а.с.53,58). Взяті на
себе зобов'язання повідомляти банк про
зміну інформації щодо себе не виконав
(а.с.6). СМС- повідомлення про виклик в
судове засідання апеляційного суду на
16 січня 2014 року та 30 січня 2014 року на
номер мобільного телефону, зазначений
в заяві позичальника, доставлені (а.с.54).
В засідання апеляційного суду
відповідач також викликався через
оголошення в пресі 23 січня 2014 року
(а.с.62). Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК
України з опублікуванням оголошення
про виклик відповідач вважається
повідомлений про час і місце розгляду
справи.

Неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи , не перешкоджає розглядові
справи (ч.2 ст.305 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону
рішення суду першої інстанції не
відповідає.

Матеріалами справи
підтверджується, що 06 квітня 2006 року
відповідач подав банку заяву про
надання споживчого кредиту
«Розстрочка» (Стандарт) в сумі 1074 грн.
(а.с.6) . Своїм підписом відповідач
підтвердив факт отримання повної
інформації про умови кредитування в
банку, факт ознайомлення з Умовами
надання споживчого кредиту, Тарифами
банку, які були надані йому в
письмовому вигляді та згоду з тим, що
його заява з Умовами надання
споживчого кредиту, Тарифами становить
між ним та банком кредитно-заставний
договір (а.с.7-10).

Відповідно до заяви та п.2.1 Умов
надання споживчого кредиту банк надає
позичальнику кредит шляхом
перерахування на рахунок торгівельно -
сервісного підприємства кредитні
кошти на строк з 27 травня 2007 по 27
березня 2008 року включно зі сплатою за
користування кредитом відсотків у
розмірі 0,01% на місяць на суму залишку
заборгованості по кредиту зі сплатою
щомісячного платежу в сумі 136 грн. 46 коп.
в період з 20 по 25 число. Терміни
позовної давності по вимогах про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлено сторонами
тривалістю 5 років (п.5.5 Умов).

Взяті на себе зобов'язання за
кредитним договором відповідач не
виконав, у зв'язку з чим станом на 19
вересня 2013 року виникла заборгованість
в сумі 27277 грн. 55 коп.:

з них заборгованість за кредитом 859
грн.27 коп.,

заборгованість за процентами 9178
грн.44 коп.,

заборгованість по комісії 228
грн.40 коп.

пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язання 15236 грн.32 коп.,

штраф ( п.5.3 Умов надання споживчого
кредиту) 500 грн. (фіксована частина),

1275 грн.12 коп.(процентна
складова),

що підтверджується розрахунком
банку(а.с.2).

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд виходив із того, що банк пропустив
передбачений п.5.5 Умов надання
споживчого кредиту п'ятирічний строк
звернення до суду за захистом
порушеного права. Проте погодитися з
таким висновком суду не можна з
наступних підстав.

Згідно зі ст. ст. 526, 530,610, ч. 1 ст. 612
ЦК України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином, у
встановлений термін, відповідно до
умов договору та вимог чинного
законодавства. Порушенням зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. ч. 1 та 4 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору. Закінчення строку договору
не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України
встановлено загальну позовну давність
тривалістю у три роки. Для окремих
видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю (ч. 1 ст. 258 ЦК України). На
підставі ч.1 ст.259 ЦПК України сторонами
договору позовна давність встановлена
тривалістю 5 років (а.с.8).

Сплив позовної давності є
підставою для відмови у позові (ч. 4 ст.
267 ЦК України). Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності порушене право підлягає
захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

Як роз'яснено у пункті 11
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про
судове рішення у цивільній справі»,
встановивши, що строк для звернення з
позовом пропущено без поважної
причини, суд у рішенні зазначає про
відмову в позові з цих підстав, якщо про
застосування позовної давності
заявлено стороною у спорі, зробленою до
ухвалення ним рішення, крім випадків,
коли позов не доведено, що є
самостійною підставою для цього.

Матеріалами справи
підтверджується, що відповідач в суді
першої інстанції заяву про
застосування строку позовної давності
не подавав, а тому у суду не було
правових підстав для застосування
такого строку. Відсутня така заява і в
апеляційному суді.

Крім того, колегія суддів
апеляційного суду вважає за необхідне
зазначити, що пункт 7 ч. 1 ст. 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
яким кредитодавцю забороняється
вимагати повернення споживчого
кредиту, строк давності якого минув, у
системному зв'язку з самою ч. 11 ст. 11
зазначеного Закону стосується
позасудового порядку повернення
споживчого кредиту і спрямований на те,
щоб встановити судовий контроль за
вирішенням таких вимог кредитодавця з
метою захисту прав споживача як
слабшої сторони договору споживчого
кредиту.

Аналогічна правова позиція
викладена у Постанові Верховного Суду
України № 6-126цс13 від 20 листопада 2013
року у справі за позовом про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
яка, відповідно до положень статті 360-7
ЦПК України, є обов'язковою для всіх
судів України.

Вирішуючи спір, суд першої
інстанції неправильно застосував
норми матеріального права, що згідно з
п.4 ст.309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду та ухвалення
нового рішення про задоволення позову
повністю, оскільки визначена банком
відповідно до умов договору
заборгованість відповідачем не
оспорена.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
позивачеві суд присуджує з відповідача
понесені судові витрати у справі:
судовий збір в сумі 272 грн. 78 коп.

На підставі викладеного,
керуючись п.2 ч.1 ст.307, ст.309, ч.2 ст.314,
ст.316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р
І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» задовольнити .

Скасувати рішення Кіровського
районного суду м.Кіровограда від 27
листопада 2013 року.

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
від 27 травня 2007 року в сумі 27 277 грн. 55
коп., яка складається із заборгованості
за кредитом 859 грн. 27 коп.,
заборгованості по процентам 9 178 грн. 44
коп., заборгованості по комісії 228 грн. 40
коп., пені 15 236 грн. , та судовий збір в
сумі 272 грн.78 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуюча суддя:

судді: