Провадження № 6/761/2251/2014
У Х В А Л А

12 грудня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Волошина
В.О.

при секретарі:
Криворучко К.В.

розглянувши подання головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Думанської Аліни Леонідівни про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України без вилученням
паспортного документа, -

в с т а н о в и в:

Головний державний виконавець Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Думанська А.Л. (далі по тексту -
державний виконавець) звернулась до
суду з поданням, погодженим в.о.
Начальника Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Кузьменком О.С., про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2, без вилучення
паспортного документа до виконання ним
зобов'язань, покладених рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва у справі №2-8499/10.

Подання мотивоване тим, що на виконанні
у Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
перебуває виконавче провадження
№29756488, відкрите на підставі
виконавчого листа Шевченківського
районного суду м. Києва, виданого 16
вересня 2011р. у справі №2-8499/10 про
стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_4 солідарно на
користь ПАТ «ДБ Сбербанку Росії»
заборгованості по кредиту в сумі 2729284,8
дол. США, що еквівалентно 20788416,46 грн. за
ставкою НБУ на день подачі позову до
суду, 15008533,52 грн. та судові витрати в
сумі 1820,0 грн.

Оскільки боржник не вчиняє жодних дій
для погашення заборгованості
державний виконавець звернулась до
Шевченківського районного суду м.
Києва з даним поданням.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явилась, у поданні
клопотала про розгляд подання за її
відсутності. Враховуючи
швидкоплинність процесу розгляду
даної категорії справ, суд приходить до
висновку про можливість розгляду
подання за відсутності державного
виконавця на підставі наданих копій
матеріалів виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали подання, суд
дійшов висновку, що воно не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України вирішується при виконанні
судових рішень, ухвалених зокрема, за
позовами, що випливають із кредитних
правовідносин, у порядку,
передбаченому статтею 11 Закону України
«Про виконавче провадження» та статтею
377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання.

Таким чином, аналіз перелічених норм
законів дає підстави стверджувати, що
необхідною умовою для застосування
видів тимчасового обмеження у виїзді
за кордон є встановлення факту
ухилення боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи
від виконання зобов'язань за рішенням
суду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Однак, державний виконавець не надала
суду доказів, які б давали підстави
вважати, що боржник у виконавчому
провадженні ОСОБА_2 має намір ухилятись
від виконання судового рішення, в тому
числі і шляхом залишення території
України. Крім того, як вбачається з
матеріалів виконавчого провадження,
державним виконавцем при примусовому
виконанні рішення суду накладено арешт
на все рухоме та нерухоме майно
боржника, а саме ? частини квартири
АДРЕСА_1 та 22 земельні ділянки, крім
того, постановою від 18 листопада 2014р.
призначено експерта, суб'єкта
оціночної діяльності-суб'єкта
господарювання для участі у
виконавчому провадженні, а тому суддя
не вбачає підстав вважати, що рішення
суду може бути невиконаним саме шляхом
залишення боржником території України.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що подання державного
виконавця є необґрунтованим та таким,
що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
33 Конституції України, ст.ст. 209, 210, 293, 294,
377-1 ЦПК України, Закону України «Про
виконавче провадження», Законом
України «Про порядок виїзду і в'їзду в
Україну громадян України» суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні подання головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Думанської Аліни Леонідівни про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України без вилученням
паспортного документа - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: