Справа № 567/709/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської
області у складі:

головуючий суддя - Гуц Ф.Л.

секретар - Клімович О.О.

з участю : позивача ОСОБА_1

представника позивача
адвоката ОСОБА_2

представника
відповідача адвоката ОСОБА_3

представника третьої особи
Вельбівненської сільської ради Муштук
К.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Острог справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету
позову: Вельбівненська сільська рада
Острозького району Рівненської
області, управління Дерземагенства в
Острозькому районі про усунення
перешкод у посвідченні права на
земельну ділянку,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету позову
Вельбівненська сільська рада
Острозького району Рівненської
області, управління Дерземагенства в
Острозькому районі про усунення
перешкод у посвідченні права на
земельну ділянку шляхом визнання
відмови ОСОБА_5 від підписання та
погодження технічної документації із
землеустрою щодо встановлення їй меж
земельної ділянки в натурі для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_1 (акту
приймання-передачі межових знаків на
зберігання від 14 березня 2014 року)
безпідставною та визнання технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення їй меж земельної ділянки
в натурі для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1 погодженої, без підпису
відповідача.

Зазначила, що рішенням Вельбівненської
сільської ради № 556 від 14.06.2013 року їй
надано дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд із земель забудови
сільської ради, орієнтовною площею 0,25
га по АДРЕСА_1.

Вказує, що земля була в
користуванні згідно рішення сесії
сільської ради № 71 від 03.02.1994 року.
Відповідно до протоколу сесії
Вельбівненської сільської ради
народних депутатів від 03.02.1994 року,
рішенням № 71 від 03.02.1994 року, було
вирішено доміряти їй земельну ділянку
площею 0,25 га, яка знаходиться в її
постійному користуванні з 1994 року по
даний час. На підставі її заяви від
14.03.2014 року та договору № 51 від 14.03.2014
року, нею було замовлено в
спеціалізованій організації та було
виготовлено технічну документацію із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) по АДРЕСА_1. Проект
землеустрою щодо відведення вказаної
земельної ділянки, включає акт
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання, який відповідач, який є
суміжним землекористувачем,
безпідставно відмовляється
підписувати, просить визнати таку
відмову безпідставною та визнати
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки погодженим без
підпису відповідача.

В судовому засіданні позивач та її
представник позов підтримали з підстав
викладених в позовній заяві.

В судовому засіданні представник
відповідача позов не визнала,
посилаючись на те, що земельна ділянка
на яку надано дозвіл на розроблення
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення( відновлення) меж
земельної ділянки в натурі( на
місцевості) рішенням № 556 від 14.06.2013
року Вельбівненської сільської ради
Острозького району, порушує права її
довірителя. Крім того вона заявила, що
для затвердження технічної
документації із землеустрою необхідне
погодження меж земельної ділянки з
суміжними власниками та
землевласниками. В кадастровому плані
технічної інвентаризації зазначено, що
земельна ділянка, яка передана
позивачці ОСОБА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель межується із
земельною ділянкою, якою користується
її довіритель. В акті приймання -
передачі межових знаків на зберігання
від 14.03.2014 року вказано, що акт
складений в присутності її довірителя
і межі земельної ділянки закріплені в
натурі межовими знаками в кількості 9
шт. Зазначила, що в акті зазначено, що
землекористувачами суміжних земельних
ділянок претензій до існуючих меж не
заявлено. Її довіритель не підписував
акт, який приносила позивачка. Акт
приймання - передачі межових знаків в
його присутності не складався, його не
було повідомлено про те, що буде
проводитись обмір земельної ділянки і
встановлюватись межові знаки.

Зазначила, що в технічному завданні на
встановлення маж земельної ділянки в
натурі ОСОБА_1 зазначено, що земельна
ділянка ОСОБА_1 розташована по АДРЕСА_2.

Вказує, що в рішенні Вельбівненської
сільської ради № 556 від 14.06.2013 року
зазначено, що земля на яку наданий
дозвіл для розроблення технічної
документації, була в користуванні
ОСОБА_1 згідно рішення сесії сільської
ради № 71 від 03.02.1994 року. В якому в свою
чергу вказано, що було зазначено
доміряти земельну ділянку ОСОБА_1 0,25 га
( прізвище позивачки до шлюбу). ОСОБА_1 в
1994 році проживала по АДРЕСА_2. Вказує,
що в будинку по АДРЕСА_1 з 1974 року ніхто
не проживав. Позивачка перейшла
проживати в будинок по АДРЕСА_1 зимою
2013-2014 років, після того як згорів
будинок по АДРЕСА_2, в якому вона
проживала.

Житловий будинок по АДРЕСА_1 належав
ОСОБА_7 і вона користувалася земельною
ділянкою біля будинку до 2013 року.

Зазначила, що законодавством не
передбачено визнання судами
безпідставною відмову суміжного
землекористувача підписати технічну
документацію із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі та визнати без підпису межі
погодженими. Її довіритель не повинен
підписувати погодження меж земельної
ділянки, яка була надана позивачці в 1994
році і на яку наданий дозвіл сільською
радою на виготовлення технічної
документації із землеустрою, оскільки
земельна ділянка розташована по
АДРЕСА_2, а його земельна ділянка
розташована по АДРЕСА_3 і з земельною
ділянкою по АДРЕСА_2 не межується. Її
довіритель ніким не повідомлявся про
те, що будуть встановлюватися межі і
закріплюватися межовими знаками
земельна ділянка по АДРЕСА_1, з якою
його земельна ділянка межує. Біля
жилого будинку по АДРЕСА_1 в наявності є
земельна ділянка площею всього біля 0,12
га , а не 0,25 га.

Представник третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору
Вельбівненської сільської ради
Острозького району Муштук К.С. в суді
заявила, що проти позову не заперечує.
Земельна ділянка , згідно записів
земельно-кадастрової книги за адресою
АДРЕСА_1 була надана в користування
ОСОБА_1, яка користується даною
земельною ділянкою з 1994 року. Будинок
та земельна ділянка раніше належала
бабці позивачки. В ОСОБА_1 в 2013 році
згорів будинок, в зв'язку з чим вони
перейшли проживати по АДРЕСА_1. ОСОБА_1
звернулась до Вельбівненської
сільської ради про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
на земельну ділянку та її затвердження.
Сільська рада після погодження з
суміжними власниками земельних
ділянок видає кадастровий номер на
земельну ділянку, та приймає рішення
про затвердження технічної
документації і тоді власник
звертається в реєстраційну службу для
її реєстрації. Ніхто на дану земельну
ділянку з відповідачів на даний час не
претендує.

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору управління
Держземагентства в Острозькому районі
не заперечувало проти позову, подавши
заяву про це та повідомивши про
розгляд справи у відсутність свого
представника.

Суд вислухавши сторони, представника
третьої особи, вивчивши матеріали
справи вважає, що в позові слід
відмовити із слідуючих підстав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8
показала, що ОСОБА_5 з ОСОБА_1 не можуть
поділити земельну ділянку, з приводу
чого виник спір між ними. ОСОБА_5
претендує на ту саму земельну ділянку,
що є в користуванні ОСОБА_1 Коли
позивачка ходила обмірувати земельні
ділянки, їй межі земельних ділянок
показував ОСОБА_5, який сказав, що
спірна земельна ділянка є в їх
користуванні дуже давно. ОСОБА_1 вказує,
що земельна ділянка перебуває в її
користуванні, однак вона працює
спеціалістом сільської ради і зараз
немає відомостей хто надавав і кому
належала спірна земельна ділянка. Там
були попередні люди, які жили з 1974 року,
був закритий погосподарський номер, за
ними облікувались 0,50 га землі, це
згідно погосподарських книжок. Але
коли робили обміри, там небуло 0,50 га,
оскільки ОСОБА_5 сказав, що це його
земельна ділянка. До цього були
зроблені обміри фірми, яка займається
виготовленням Державних актів цієї
земельної ділянки. Працівники
говорили, що там є межі на 0,25 га для
ОСОБА_1 Але коли вона пішла міряти, то
там не було 0,25 га, а було десь 0,13 га. З
чого взялись ці соти, вона не знає і не
вела тоді цих документів. За ОСОБА_1
рахується 0,25 га з 1994 року. В колишніх
рішеннях, коли людям надавались
земельні ділянки, не вказувались
вулиці, а просто с.Вельбівне. На
сьогоднішній час, вказують точні
адреси земельних ділянок. Вона не була
присутня, коли робила фірма свої
обміри.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9
показав, коли він працював у приватній
фірмі, то розробляв документацію для
ОСОБА_1 в с.Вельбівне. Робили обміри
земельної ділянки згідно рішення
сільської ради, розробляли технічку
документацію по встановленню і
відновленню меж земельної ділянки.
Провели зйомку, подали матеріали на
сесію і сесія сільської ради прийняла
рішення передати 0,25 га. Була зроблена
документація і віддана на погодження
до сільської ради. З сусідами вони не
погоджували меж земельних ділянок, з
ними був присутній представник
сільської ради при обмірах. Вони межі
не виводять, а роблять зйомку, при цьому
має бути присутній представник
сільської ради, а якщо виникає спір, то
мають бути присутні суміжні
землекористувачі, яких має викликати
сільська рада. Межі встановлює
сільська рада.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що
проживає в с. Вельбівне за адресою
АДРЕСА_4. Її город межує з городом
ОСОБА_11 по АДРЕСА_1. Даним городом
користувалась, обробляла та доглядала
ОСОБА_11. Раніше за цим участком
доглядала ОСОБА_12 Ніякої загорожі по
АДРЕСА_1 немає і стовпчиків теж ніяких
немає. Вона погодила межі земельних
ділянок, поставила підпис. Там
приблизно соток 10 землі, яка
обробляється. Там є старенька хата. Її
земельна ділянка складається з 50
соток. А дана земельна ділянка є меншою
в раз п'ять. Дана земельна ділянка на
яку вона поставила підпис не
відповідає розміру згідно документів.

Свідок ОСОБА_13 в суду показала, що
народилася та проживає в с. Вельбівне.
Город ОСОБА_11 знаходиться недалеко
біля неї. Вона користується цим городом
понад 30 -ти років. Дана земельна
ділянка по АДРЕСА_1, набагато менша від
її земельної ділянки. ОСОБА_1 проживає в
іншому місці, де знаходиться город.

Свідок ОСОБА_11 показала, що вона
живе в АДРЕСА_5, є дружиною позивача. З
1974 року користується цим городом по
АДРЕСА_1. Колись номерів не було. Там
стояла хатина старенька, де жила тітка
позивачки. Потім вона вийшла заміж і
переїхала жити на АДРЕСА_6, потім вона
отримала квартиру в м. Нетішин. Вона
покинула цю землю, відмовилась від неї.
Вона відгородила кругом цю хату, садила
біля неї, що хотіла. Потім цю землю
сільська рада віддала їй. Вона до неї
ніколи претензій відносно землі не
мала. Вона користувалась цією землею 40
років. Потім прийшла позивач і сказала.
що буде приватизовувати її землю. Біля
цієї хати приблизно соток 15. Коли
приходили міряти землю вона не знає,
присутня при цьому не була, позивачка
поставила стовпчики.

З письмових доказів, досліджених в
судовому засіданні встановлено
наступне.

Із технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі( на
місцевості) ОСОБА_1 для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд(
присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 в п.5
завдань зазначено, що ОСОБА_1 вказана
землевласником( землекористувачем)
земельної ділянки по АДРЕСА_7 .

( а.с.13)

Відповідно до паспорту МЮ 324134 ОСОБА_1
зазначена такою, що проживає та
зареєстрована в АДРЕСА_2.

( а.с.14-15)

Із свідоцтва про шлюб НОМЕР_1
вбачається, що ОСОБА_1 уклала шлюб з
ОСОБА_14 14.02.2012 року.

( а.с.16)

Відповідно до рішення №556 від 14.06.2013
року Вельбівненської сільської ради на
заяву ОСОБА_1, їй було надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо встановлення(
відновлення) меж земельної ділянки в
натурі ( на місцевості) для будівництва
і обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд із
земель забудови сільської ради,
орієнтовною площею 0,25 га по АДРЕСА_1.
Земля була в користуванні згідно
рішення сесії сільської ради № 71 від
03.02.1994 року.

( а.с.17)

Із протоколу сесії Вельбівненської
сільської ради народних депутатів від
03.02.1994 року, вбачається, що рішенням № 71
від 03.02.1994 року, було вирішено доміряти
ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,25 га.

( а.с.18)

Згідно довідки Вельбівненської
сільської ради Острозького району
Рівненської області № 623 від 13.08.2013 року
в ОСОБА_1 є земельні ділянки в
постійному користуванні з 1994 року,
згідно рішення сесії сільської ради №
71 від 03.02.1994 року.

( а.с.19)

Згідно довідки Вельбівненської
сільської ради Острозького району
Рівненської області № 289 від 17.03.2014
року, будинок по АДРЕСА_1 є старим,
ветхим, ремонту не підлягає.

( а.с.20)

Із наведеного не вбачається, де саме,
за якою адресою знаходяться земельні
ділянки, на одну з яких посилається
позивачка в своєму позові.

Із акту прийомки-передачі межових
знаків на зберігання від 14.03.2014 року
щодо зазначеної земельної ділянки по
АДРЕСА_1, вбачається, що він не містить
погодження з відповідачем.

( а.с. 28)

Зазначений акт підтверджується актом
відмови ОСОБА_5 від підписання
технічної документації із землеустрою
ОСОБА_1

( а.с.33)

Судом встановлено, що позивач та
відповідач, як суміжний
землекористувач не погодив межі
земельної ділянки та не підписав
вказаний акт та не погоджується з межею
зазначеної земельної ділянки.

Згідно з частиною третьою ст. 158 ЗК
України, земельні спори у межах
населених пунктів щодо меж земельних
ділянок, які перебувають у власності і
користуванні громадян, вирішують
органи місцевого самоврядування.
Порядок розгляду земельного спору
врегульовано ст. 159 цього Кодексу, а у
разі незгоди власників землі або
землекористувачів з рішенням органів
місцевого самоврядування спір
вирішується судом згідно з частиною
п'ятою ст. 158 ЗК України.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 16.04.2004
року "Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ", згідно зі ст. 158 ЗК
України, суди розглядають справи за
спорами про межі земельних ділянок, що
перебувають у власності чи
користуванні громадян-заявників, які
не погоджуються з рішенням органу
місцевого самоврядування чи органу
влади з питань земельних ресурсів.
Тобто встановлення меж земельної
ділянки чи їх погодження не є
компетенцією суду, а тому в позові про
усунення перешкод у посвідченні права
на земельну ділянку шляхом визнання
відмови ОСОБА_5 від підписання та
погодження технічної документації із
землеустрою щодо встановлення їй меж
земельної ділянки в натурі для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_1 (акту
приймання-передачі межових знаків на
зберігання від 14 березня 2014 року)
безпідставною та визнання технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення їй меж земельної ділянки
в натурі для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1 погодженої, без підпису
відповідача слід відмовити.

Пунктом 2.8 Інструкції про встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок в
натурі (на місцевості) та їх
закріплення межовими знаками,
затвердженою наказом Державного
комітету України із земельних ресурсів
від 18 травня 2010 року №376 передбачено, що
технічна документація із землеустрою
включає: пояснювальну записку, яка
містить опис місця розташування
земельної ділянки, відомості про
власника (користувача) земельної
ділянки, відомості про виконавця
(виконавців), реквізити відповідних
ліцензій, необхідних для виконання
робіт, відомості про
власників(користувачів) суміжних
земельних ділянок, стислий опис
виконаних робіт; технічне завдання на
встановлення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості)
(додаток 1); копію документа, що
посвідчує фізичну особу, або копію
свідоцтва про державну реєстрацію
юридичної особи; копію документа, що
посвідчує право на земельну ділянку;
матеріали польових
топографо-геодезичних робіт; план меж
земельної ділянки, складений за
результатами кадастрової зйомки, на
якому відображаються зовнішні межі
земельної ділянки із зазначенням
власників (користувачів) суміжних
земельних ділянок, усі поворотні точки
меж земельної ділянки, лінійні проміри
між точками по межах земельної
ділянки, межі вкраплених земельних
ділянок із зазначенням їх власників
(користувачів). На бажання замовника
замість плану меж земельної ділянки
може складатися кадастровий план
земельної ділянки; перелік обмежень у
використанні земельної ділянки і
наявні земельні сервітути; у разі
необхідності документ, що підтверджує
повноваження особи діяти від імені
власника (користувача) земельної
ділянки при встановленні меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості); акт
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання, який включається до
документації із землеустрою після
виконання робіт із встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) та закріплення їх межовими
знаками.

Ні Земельним кодексом України (зокрема
і ст.198 ЗК України), ні Інструкцією не
передбачено правові наслідки щодо
суміжних землекористувачів в разі
їхньої відмови від підписання акту,
оскільки така відмова не тягне за собою
відмову у встановленні меж земельної
ділянки у натурі (на місцевості) та
закріплення їх межовими знаками з
урахування вимог п. 3.12 Інструкції, у
якій зазначено, що закріплення
межовими знаками меж земельної ділянки
в натурі (на місцевості) може
здійснюватися за відсутності
власників (користувачів) суміжних
земельних ділянок у випадку їх
нез'явлення, якщо вони були належним
чином повідомлені про час проведення
вищезазначених робіт, про що
зазначається у акті прийомки-передачі
межових знаків на зберігання.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено, що
способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: 1) визнання
права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8)відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Ні зазначеною нормою ЦК України, ні
іншим актом цивільного законодавства
не передбачено такого способу захисту
цивільного права, як визнання
погодженим акту погодження меж із
суміжним землекористувачем.

Виходячи з наведеного, пред'явлений
позивачем позов не є належним способом
захисту її цивільних прав та інтересів,
а тому в позові слід відмовити.

При цьому, суд враховує, що виходячи із
аналізу ст. 126, 198 ЗК України, у зміст
терміну "погодження меж земельної
ділянки з суміжними
землекористувачами" покладений
принцип добровільності вчинення
зазначених дій суб'єктами земельних
відносин, і чинним земельним
законодавством не передбачено
обов'язку щодо надання згоди у
примусовому порядку на погодження меж
земельної ділянки у тому числі і за
рішенням суду. Стаття 198 ЗК України лише
вказує, що складовою кадастрових
зйомок є "погодження меж земельної
ділянки...". Із зазначеного в даній
статті не слідує, що у випадку відмови
суміжного землевласника або
землекористувача від підписання
відповідного документу слід вважати,
що погодження меж не відбулося і
процедура зміни цільового призначення
земельної ділянки має зупинитися.

Суд вважає, що відповідач своєю
відмовою від підпису акту
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання та погодження меж земельної
ділянки, не порушував прав позивача на
посвідчення права на земельну
ділянку, а тому в позові слід відмовити.

На підставі ст. 16 ЦК України, ст. 12, 158, 198
ЗК України, керуючись ст. 3, 10, 57, 62, 212,218
ЦПК України, суд

вирішив:

в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмету позову Вельбівненська
сільська рада Острозького району
Рівненської області, управління
Дерземагенства в Острозькому районі
про усунення перешкод у посвідченні
права на земельну ділянку, шляхом
визнання відмови ОСОБА_5 від підписання
та погодження технічної документації
із землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі ОСОБА_1 для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_1 (акту
приймання-передачі межових знаків на
зберігання від 14 березня 2014 року)
безпідставною та визнання технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі ОСОБА_1 для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1 погодженої, без підпису ОСОБА_5
відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Острозький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Сторони, які не були присутніми під час
проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу в цей же строк з дня
отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. В разі подання
апеляційної скарги рішення якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Острозького районного судуГуц
Ф.Л.