Справа №493/1764/14-ц
Провадження № 2/493/552/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.10.2014 року Балтський районний суд
Одеської області в складі
ГОЛОВУЮЧОГО - СУДДІ ІЛЬНІЦЬКОЇ
ПРИ СЕКРЕТАРІ - ПОГРЕБНЮК Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Балті
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу,
14.08.2014 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
В судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги та пояснила,
що в грудні 2013 року вона позичила
відповідачці гроші в сумі 2000 грн.,
згідно досягнутої між ними
домовленості відповідачка
зобов'язалася в строк до квітня 2014 року
повернути їй борг. На початку квітня 2014
року відповідачка принесла їй
розписку, у якій зобов'язалась
повернути 1000 грн. до 29 квітня. Однак до
теперішнього часу відповідачка гроші
їй не повернула, тому вона просить
стягнути з неї 2000 грн. боргу та понесені
судові витрати.
Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, хоча належним чином була
повідомлена про день, час та місце
слухання справи, в зв'язку з чим
відповідно до ст. 224 ЦПК України судом
застосовано заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши доводи позивачки,
оцінивши докази, що є у справі, дійшов
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду.
Згідно ст.1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
На підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.
Відповідно до ст.218 ЦК України
заперечення однією із сторін факту
вчинення правочину або оспорювання
окремих його частин може доводитися
письмовими доказами, засобами аудіо-,
відеозапису та іншими доказами.
Рішення суду не може ґрунтуватися на
свідченнях свідків.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні позивачка
пояснила, що вона позичила
відповідачці гроші в сумі 2000 грн., але
надала суду копію письмової розписки, з
якої видно, що відповідачка
зобо'язалася повернути лише 1000 грн.
ОСОБА_1 29 квітня. Однак з цієї розписки
не вбачається, що відповідачка
зобов'язалася повернути гроші саме
ОСОБА_1. Також не вказано рік повернення
коштів. Оригінал розписки позивачка
надати суду не змогла.

Крім того, як вбачається з
матеріалів перевірки Балтським РВ
ГУМВС України в Одеській області заяви
ОСОБА_1 про стягнення боргу з ОСОБА_2,
остання надала письмові пояснення, у
яких зазначила, що ніяких грошей у
ОСОБА_1 вона не позичала.

За таких обставин суд вважає
зазначену розписку не належним
доказом, отже підстав для задоволення
позову немає.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст.208, 218, 1046, 1047 ЦК України,
ст..ст.10, 11, 60, 88, 209, 214-215, 224 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів.

Відповідачка має право подати
до Балтського районного суду письмову
заяву про перегляд заочного рішення
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

СУДДЯ