Справа № 495/5845/14-ц
Ухвала

про скасування заочного рішення

23.09.2014
м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

у складі: головуючого одноособово
судді Боярського О.О.

при секретарі Рачицькій І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву відповідача по справі
ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення
від 03 липня 2014 року по цивільній справі
за позовом ТОВ «Кредит Колекшн Груп» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про
перегляд заочного рішення від 03 липня
2014 року по цивільній справі за позовом
ТОВ «Кредит Колекшн Груп» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором. Як на підставу для
задоволення заяви посилається на те, що
рішення було ухвалено у його
відсутності, всупереч п. 2 ч. 1 ст. 169 ЦПК
України, а саме, у разі першої неявки
відповідача розгляд справи
відкладається, що позбавило його права
надавати докази та пояснення та
призвело до ухвалення передчасного та
необгрунтованого рішення.

Так, судом не були враховані обставини,
що мають істотне значення для
правильного вирішення справи, що
підтверджується наступним.

По-перше, позивач звернувся до суду з
пропуском строку позовної давності, що
відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України є
підставою для відмови в позові. Так,
згідно з п.l.l кредитного договору 30
січня 2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у
розмірі 3 000,00 дол.США зі сплатою 40 %
річних за користування кредитом з
кінцевим терміном повернення не
пізніше 30 липня 2008 року.

Відповідно до положень ст. ст. 256, 257 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Положеннями ч. 5 ст. 261 ЦК України
передбачено, що за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону
України «Про захист прав споживача»
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.

Як роз'яснив пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п. 31 постанови від 30 березня 2012
року № 5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин», враховуючи положення
пункту 7 частини тринадцятої статті 11
Закону України «Про захист прав
споживачів», суди мають виходити з
того, що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі. Оскільки зі спливом строків
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України «Про захист
прав споживачів» застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Строк дії кредитного договору № 500003729
від 30 січня 2007 року закінчився 30 липня
2008 року.

ТОВ «Кредит Колекіин Груп» звернулось
до суду з позовом 07 лютого 2014 року,
тобто з пропуском трирічного строку
позовної давності.

Посилання суду на недоцільність
застосування строків позовної
давності, оскільки п.8.2 кредитного
договору містить положення про дію
договору до повного виконання
зобов'язань позичальника за договором,
відповідач вважає таким, що не
відповідає положенням матеріального
права щодо перебігу строку позовної
давності.

У п. 24 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
роз'яснено, що сама по собі умова
договору про дію до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем не може розглядатися як
установлення строку дії договору,
оскільки це не відповідає вимогам
статті 252 ЦК України, згідно з якою
строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

По-друге, в долученому до позовної
заяви розрахунку заборгованості
зазначено, що сума заборгованості за
кредитним договором №500003729 від 30 січня
2007 року складає 89 453, 80 грн., з яких:

- залишок заборгованості по тілу
кредиту станом на 16.07.2010 року - 17451,86 грн.;

- сума несплачених відсотків за
користування кредитом станом на 16.07.2010
року 8043,01 грн.;

- пеня за користування кредитом станом
на 16.07.2010 року - 66812,63 грн.

П.l ч.2 ст.258 ЦК України встановлено
спеціальний строк позовної давності
один рік до вимог про стягнення пені. З
наданого розрахунку не вбачається, за
який строк нараховано пеню.

Враховуючи, що кредитним договором
встановлено кінцевий строк виконання
зобов'язань- не пізніше 30 липня 2008 року,
строк для стягнення пені сплив 30 липня
2009 року.

Крім того, заявлена до стягнення сума
пені - 66 812,63 грн. значно перевищує суму
самого кредиту та відсотків, а тому має
бути застосоване правило частини 3
статті 551 ЦК України про співмірність
вимог із розміром заподіяних збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

У судове засідання представник
відповідача за довіреністю ОСОБА_3
надала до суду письмову заяву,
відповідно до якої просить заяву
розглядати у її відсутності, вимоги
заяви підтримує, просить задовольнити.

Представник ТОВ "Кредит Колекшн Груп" у
судове засідання не з'явився, про час і
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення судової повістки.

Суд вважає за можливе розглянути заяву
у їх відсутності, що не суперечить
вимогам ч. 1 ст. 231 ЦПК України.

Вивчивши матеріали заяви та матеріали
цивільної справи за №495/3229/14-ц, суд
вважає, що заява про перегляд заочного
рішення підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 228 ЦПК України
заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Відповідно до ст.232 ч.1 ЦПК України,
заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин і докази, на
які він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

Суд приходить до висновку, що докази на
які посилається відповідач, як на
підставу для скасування заочного
рішення мають істотне значення для
правильного вирішення справи.

У відповідності до п.2 ч.3 ст.231 ЦПК
України, суд може своєю ухвалою за
результатами розгляду заяви про
перегляд заочного рішення скасувати
заочне рішення і призначити справу до
розгляду в загальному порядку.

З урахуванням наведеного вище,
зважаючи на те, що цивільне
процесуальне законодавство закріплює
юридичну сукупність, за наявності всіх
елементів якої заочне рішення підлягає
скасуванню, суд вважає, що є всі
підстави для скасування заочного
рішення суду та призначення справи до
розгляду в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України,
суд,-

У Х В А Л И
В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення - задовольнити.

Заочне рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 03 липня 2014 року по цивільній
справі № 495/3229/14-ц за позовною заявою
ТОВ «Кредит Колекшн Груп» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - скасувати і призначити
справу до розгляду в загальному
порядку на 21 жовтня 2014 року о 10 годині 30
хвилин у залі судових зассідань №1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: