Справа № 445/1925/14
Головуючий у 1 інстанції: Постигач Б.А.
Провадження № 22-ц/783/6860/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шумська
У Х В А Л А

11 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючий суддя:
Шумська Н.Л.

судді:
Левик Я.А., Шандра М.М.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі: не
з'явилися

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові апеляційну
скаргу ВДВС Золочівського РУЮ на
ухвалу Золочівського районного суду
м.Львова від 08 вересня 2014 року за
поданням ВДВС Золочівського РУЮ
Львівської області про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Золочівського районного суду
м.Львова від 08 вересня 2014 року у
задоволенні подання ВДВС
Золочівського РУЮ Львівської області
про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України відмовлено за
безпідставністю.

Ухвалу суду оскаржено ВДВС
Золочівського РУЮ Львівської області.
В апеляційній скарзі покликається на
його незаконність. Зокрема зазначає, що
підставою для тимчасового обмеження у
праві виїзду за межі України є ухилення
боржника від виконання рішення суду,
боржник у відділ ВДВС Золочівського
РУЮ Львівської області не з'явився та у
строк, наданий для самостійного
виконання, рішення суду не виконала.
Просить ухвалу Золочівського
районного суду м.Львова від 08 вересня
2014 року скасувати та постановити нову,
якою обмежити у праві виїзду за межі
України громадянку України ОСОБА_2.

Заслухавши доповідь судді, з'ясувавши
обставини справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів не
вбачає підстав для скасування ухвали
суду та задоволення скарги.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про
відмову в задоволенні подання, суд
першої інстанції виходив з того, що
державним виконавцем не надано доказів
ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх
зобов'язань шляхом виїзду закордон, а
сам факт наявної можливості перетину
кордону ОСОБА_3 не може бути підставою
для обмеження його конституційних
прав.

Колегія судді погоджується з таким
висновком суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи
державним виконавцем ВДВС
Золочівського РУЮ Львівської області
20.03.2003 року відкрито виконавче
провадження на підставі виконавчого
листа №2-238/03 виданого Золочівським
районним судом Львівської області
12.03.2003 року про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_4 аліменти на утримання
двох дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3
частини із всіх видів заробітку, але не
менше 1/2 неоподаткованого мінімуму
доходів громадян на кожну дитину
щомісячно, починаючи з 19.02.2003 року.

Відповідно до п.18 ч.2 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника юридичної особи
за межі України до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішуються судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Саме невиконання боржником самостійно
зобов'язань протягом строку, про що
вказує державний виконавець в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

Однією з підстав для відмови у
задоволенні подань, що складає основну
частину розглянутих справ, є неповнота
вчинення виконавчих дій, відсутність
доказів на підтвердження факту
ухилення боржника від виконання своїх
боргових зобов'язань і відомостей про
обізнаність боржника щодо наявності
відкритого виконавчого провадження та
строків його добровільного виконання.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК
України, подання розглядається судом
негайно, без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб,
за участю державного виконавця, то саме
на останнього покладається тягар
доказування. Тим паче, що особа,
стосовно обмеження права якої внесено
подання, фактично позбавлена
можливості довести суду, що нею було
вжито усіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Такі висновки апеляційного суду
узгоджуються з правовою позицією
Верховного Суду України, висловленій в
узагальнені судової практики щодо
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України від 01.02.2013 року.

Матеріалами справи не підтверджується
факт ухилення боржника ОСОБА_2 від
виконання рішень суду, а тому суд
прийшов до обґрунтованого висновку, що
державним виконавцем не надано
доказів, які свідчили б про те, що
боржник ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього судом.

Відтак, беручи до уваги наявні в
матеріалах справи докази, судом
правильно встановлено недоведеність
підстав для застосування відповідного
заходу щодо обмеження свободи
пересування.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, ухвала прийнята з
дотриманням норм матеріального і
процесуального закону, а тому колегія
суддів не вбачає підстав для її
скасування.

Відтак, на підставі ч. 1 п. 1 ст. 312 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.303, п.1ч.2ст.307, п.1ч.1.ст.312,
п.4ч.1ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ВДВС Золочівського
РУЮ відхилити.

Ухвалу Золочівського районного суду
м.Львова від 08 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення й
може бути оскаржена протягом 20-ти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя
Н.Л. Шумська

Судді:
Я.А. Левик

М.М. Шандра