АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/572/15 Головуючий 1 інст. - Кордюкова Ж.І.
Справа № 428/5973/14-ц Доповідач - Кругова С.С.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - КРУГОВОЇ С.С.

суддів колегії - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

- МІНЕНКОВОЇ Н.О.

за участю секретаря - Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Таун Сервіс" про зобов'язання виконати істотні умови договору,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом у якому просив зобов'язати ТОВ "Таун Сервіс" виконати абзац 6 пункту 4.4 договору № 37090 від 05.06.2012 року про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, а саме - забезпечити за його заявою взяття у тижневий строк на абонентський облік засіб обліку холодної води у кімнаті АДРЕСА_1.

В своїх запереченнях відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 листопада 2014 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог; стягнути з відповідача судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції, судовий збір за подання апеляційної скарги до Апеляційного суду та витрати, пов'язані з явкою до апеляційного суду (вартість рейсового проїзду).

Зокрема, в своїй апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, порушення або неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що він займає кімнату АДРЕСА_1. Дана будівля є гуртожитком і призначена для проживання.

05.06.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, за умовами якого відповідач зобов'язався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, а споживач - оплачувати надані послуги.

Зазначає, що суд посилався на п.4.1 та 4.4 Договору та зазначив про існуюче у позивача право на встановлення квартирного засобу обліку води згідно з діючим законодавством та взяття його на абонентський облік, та обов'язок виконавця забезпечити за заявою позивача взяття у тижневий строк засіб обліку води на абонентський облік. Але відмовляючи у позові, суд посилався на п.10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, оскільки в гуртожитку він проживає та зареєстрований один, а в гуртожитку існує кімнатний облік.

Виходячи з цього стверджує, що суд зробив неправильний висновок відносно його статусу як мешканця гуртожитку.

Вважає, що доводи суду про те, що позивач не надав доказів, що кожна житлова кімната гуртожитку, де він проживає, обладнана засобами обліку, не має відношення до предмету спору, оскільки позивач не зобов'язаний збирати відомості про наявність або відсутність засобів обліку води в кімнатах гуртожитку як умову реалізації свого права на взяття власного засобу обліку води на абонентський облік.

Крім того, вважає неправильним висновок суду про те, що встановлення засобів обліку і прийняття їх на абонентський облік можливе лише в окремій квартирі або окремому житловому приміщенні, за умови відсутності у гуртожитку місць загального користування, де підведена питна вода та здійснюється водовідведення, оскільки точка розподілу води в якій, згідно п.5.3 Договору здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, знаходиться в санвузлі кімнати, тобто після першої водозапорної арматури на відгалуженні від стояка внутрішньобудинкових систем водопостачання. Отже, процедура монтажу та взяття на абонентський облік засобу обліку води має здійснюватись виключно в санвузлі кімнати незалежно від наявності або відсутності місць загального користування.

Вказує, що він заявляв клопотання про виклик свідків, яке судом було відхилене з тих мотивів, що обставини щодо встановлення яких він заявляв не мають відношення до предмету спору. Проте вважає, що отримані фактичні дані дали б змогу у сукупності з іншими доказами, ухвалити рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин.

Також зазначає, що документи, а саме: схема розводки трубопроводів води з поясненнями, акт від 25.01.2007 року №1024, акт про результати перевірки від 22.10.2014 року, не можуть бути визнані доказами, оскільки вони є недопустимими, тобто отриманими та наданими до суду з порушенням встановленого законом порядку. Це полягає в тому, що вони подані через канцелярію суду, а не в судовому засіданні, тобто поза межами судового розгляду справи, а також після завершення стадії досудового розгляду справи, що суперечить ст.131 ЦПК України.

Крім того, схема розводки трубопроводів з поясненнями складалась за його відсутності. До того ж, всупереч ст. 212 ЦПК України, суд не навів в рішенні мотиви, якими обґрунтував визнання поданих документів як доказів, не надав їм оцінки в сукупності з іншими доказами.

Звертає увагу, що суд, не перевіривши повноваження представника позивача, порушив норми процесуального права, допустивши особу, яка не уповноважена брати участь у справі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явились, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Постановлюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що прийняття на облік засобу обліку води, встановленого у житловому приміщенні позивача ОСОБА_3, є неможливим, оскільки усі поверхи гуртожитку мають місця загального користування, куди здійснюється постачання питної води та водовідведення, мешканці гуртожитку мають вільний доступ до цих місць і, відповідно, вільну можливість користуватись питною водою.

З таким висновком суду, судова колегія погоджується з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що позивач проживає у гуртожитку і займає кімнату за адресою АДРЕСА_1 в якій він встановив лічильник води крильчастий із заводським № 029400.

Пунктом 4.1. договору про надання послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 05.06.2012 р. № 37090 передбачене право споживача на установлення квартирних засобів обліку води згідно діючого законодавства та взяття їх на абонентський облік, а п. 4.4. цього договору встановлений обов'язок виконавця забезпечувати за заявою споживача взяття у тижневий строк на абоненський облік квартирних засобів обліку.

Абзацами 1,2 пункту 9 "Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, встановлено , що у квартирі ( будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік.

Матеріали справи не містять доказів, що позивач проживає в житловому багатоквартирному будинку і йому у встановленому вищеназваними Правилами порядку встановлено засіб обліку холодної води. Навпаки судом достовірно встановлено, що позивач проживає в гуртожитку і лічильник він встановив самостійно.

З огляду на це, висновок суду першої інстанції про безпідставність позову є обгрунтованим і правильним.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, ч.1 ст. 308, 313, 314,315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя -

Судді -