Справа № 317/5006/13-ц
№/п 2/317/280/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого - судді Гончаренко П.П.

при секретарі - Зеленської С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Запоріжжя
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Володимирівської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області, треті особи: ОСОБА_3,
Запорізька державна нотаріальна
контора Запорізького району про
визнання права власності на житловий
будинок (домоволодіння) в порядку
спадкування,суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з
позовною заявою до в якій зазначила, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько ОСОБА_4, у
віці 85 років, про що в книзі реєстрації
смерті 18 серпня 2006 року був зроблений
відповідний актовий запис про смерть
за № 26. ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Володимирівка,
Запорізького району, Запорізької
області, померла мати позивача, ОСОБА_5,
у віці 86 років, про що в книзі
реєстрації смерті 18 жовтня 2012 року був
зроблений відповідний актовий запис
про смерть за № 18. На час смерті батьків
позивачки ОСОБА_1 заповіт ними на
користь третіх осіб не складався.
Протягом всього літнього життя
батьків, позивачка постійно утримувала
та допомагала їм, виконуючи свої
обов'язки як дитини, щодо своїх
непрацездатних батьків. Після їх
смерті організацію їх поховання та всі
витрати з цим понесла позивачка.

Позивачка також зазначає, що внаслідок
смерті її батьків відкрилась спадщина,
часом відкриття якої є день смерті
останньої з них - матері - ОСОБА_5 -
ІНФОРМАЦІЯ_5.

До складу спадщини, у відповідності до
ст. 1218 ЦК України ввійшли всі права та
обов'язки спадкодавниці - матері
позивачки, що належали їй на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок її смерті, а саме майнові
права на майно, яке належало їй на праві
власності: домоволодіння, яке
знаходиться в АДРЕСА_1, що складається з
житлового будинку та господарських
споруд, яке належало спадкодавниці.

У разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини. На момент відкриття спадщини
вона була прийнята позивачкою, та ніким
не оспорювана і по цей час.

Також позивачкою в позовній заяві
зазначено, що домоволодіння належало
її матері на праві особистої приватної
власності, оскільки у відповідності до
ст. 24 Кодексу про шлюб та сім?ю (норма
яка діяла на момент набуття права
власності на домоволодіння), було
одержане в порядку спадкування від її
чоловіка.

Позивачка особисто, у відповідності до
ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, звернулась до
Запорізької районної державної
нотаріальної контори в шестимісячний
термін з часу відкриття спадщини
внаслідок смерті ОСОБА_5 із заявою про
прийняття спадщини та подавши всі
наявні в неї документи, що
підтверджували права на спадкування, а
тому вважається такою, що прийняла
спадщину.

Після закінчення шестимісячного
терміну, протягом якого спадкоємці
звертаються із відповідними заявами
про прийняття спадщини, позивачка, на
підставі ст. 1298 ЦК України, звернулась
до Запорізької районної державної
нотаріальної контори із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
на нерухоме майно, яким є
домоволодіння, додавши при цьому
оригінал технічного паспорту на
домоволодіння по АДРЕСА_1. Проте
нотаріус Запорізької районної
державної нотаріальної контори
Кравцова Л.М. постановою від 23.05.2013 року
повідомила позивачку про те, що вона не
може видати свідоцтво про право на
спадщину з тих підстав, що відсутній
правовстановлюючий документ про
належність спадкового майна
спадкодавцеві. Технічний паспорт на
житловий будинок АДРЕСА_1 не прийнятий
нотаріусом до уваги, як
правовстановлюючий документ. У зв'язку
з відмовою нотаріуса у видачі
свідоцтва про право на спадкове майно,
позивачка повинна була звернутися до
суду за захистом своїх прав.

В судове засідання з'явився
представник позивачки позов підтримав
повністю, просив суд задовольнити
позовні вимоги.

Представник відповідача
Володимирівської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області в судове засідання з'явився, не
заперечував проти задоволення
позовних вимог ОСОБА_1

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилась, повідомлена належним
чином, заперечень на позовну заяву до
суду не надала.

Третя особа - Запорізька районна
державна нотаріальна контора в судове
засідання не з'явилась, надали суду
копії спадкових справ.

Тому суд вважає за необхідне
розглядати справу на підставі наявних
у ній доказів, відповідно з частиною 4
ст. 169 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі, якщо відповідно до положень
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється.

У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК
України, суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутність
сторін, на підставі наявних у справі
доказів, без фіксації судового процесу.

Суд всебічно та повно з'ясувавши
обставини справи, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи, надавши їм оцінку
у сукупності з оголошеними та
дослідженими матеріалами справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, оскільки задоволення
позовних вимог позивача не порушує
невизнані або оскаржувані права,
свободи чи інтереси будь-яких осіб.

У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК
України, суд розглядає справи на
принципах змагальності і
диспозитивності, у межах заявлених
позовних вимог на підставі доказів,
наданих сторонами.

Судом встановлено, та підтверджується
матеріалами справи, а саме документами,
наданими позивачкою та її
представником, копії яких знаходяться
в матеріалах справи, а їх оригінали
були досліджені судом в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є
особисте розпорядження фізичної особи
на випадок його смерті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Факт смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4
підтверджується свідоцтвом про смерть
серія НОМЕР_1, видане Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Запорізького районного управління
юстиції Запорізької області, актовий
запис № 26.

Факт смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5
підтверджується свідоцтвом про смерть
серія НОМЕР_2, видане Виконавчим
комітетом Володимирівської сільської
ради Запорізького району Запорізької
області, актовий запис № 18.

Факт перебування позивачки у родинних
відносинах з померлими батьками ОСОБА_4
та ОСОБА_5 підтверджується свідоцтвом
про народження позивачки від 28.10.1947
року та свідоцтво про одруження від
11.11.1966 року, з яких вбачається, що
позивачка є дочкою померлих ОСОБА_5 і
мала прізвище до одруження «ОСОБА_1», як
і прізвище батьків, однак внаслідок
укладання та реєстрації шлюбу з ОСОБА_8,
змінила прізвище на ОСОБА_1

Відповідно до технічного паспорту від
23.12.2013 року користувачем спірного
житлового будинку зазначено ОСОБА_4.

Всі викладені обставини
підтверджуються матеріалами справи,
ніким не заперечувалися.

Суд не піддає сумніву достовірність
документів, наданих позивачем як
докази.

Відповідно до спадкової справи № 107/2013
до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5
наданої Запорізькою районною
державною нотаріальною конторою
позивачка ОСОБА_1 звернулась із заявою
про прийняття спадщини. Третя особа по
справі ОСОБА_3 20.03.2013 року подала до
нотаріальної контори заяву про відмову
від прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємці до
нотаріальної контори із заявами про
прийняття спадщини не звертались,
спадкова справа не заводилась, що
підтверджується листом Запорізької
районної державної нотаріальної
контори.

Таким чином, суд робить висновок, що
позивач є єдиним спадкоємцем за
законом першої черги, який прийняв
спадщину своєчасно та належним чином.

Відповідно до п.п. 14.15, 4.18 глави 10
розділу 11 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
видача свідоцтва про право на спадщину
на майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

Відповідно до Постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії, виданої
31.01.2014 року Запорізькою районною
державною нотаріальною конторою
вбачається, що видати свідоцтво про
право на спадщину нотаріус не має
можливості в зв'язку з наявністю арешту
на спадкову квартиру.

Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування» у разі відмови нотаріуса
в оформлені права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК
України кожна особа (фізична, юридична)
має конституційне право на судовий
засіб захисту.

Згідно Цивільного кодексу України
особа, яка вважає, що її речові права
порушені, має право звернутися до суду
як з позовом про визнання права
власності (ст. 392 ЦК України).

Статтею 16 ЦК України передбачено, що
звертаючись до суду позивач за власним
розсудом обирає спосіб захисту.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України
спадкування земельної ділянки
відбувається на загальних підставах
без зміни цільового призначення.

Згідно п. 37 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого Постановою КМ
України від 17.10.2011 року №868
правовстановлюючими документами на
підставі яких проводиться реєстрація
права власності на об'єкти нерухомого
майна, є рішення суду, що набрало
законної сили, щодо права власності та
інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 182 ЦК України та
Закону України «Про державну
реєстрації по справі речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень»
встановлено, що об'єкти нерухомого
майна підлягають спеціальній
реєстрації відповідним органом. Згідно
до ст.2 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень» державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно - це офіційне визнання і
підтвердження державою факту
виникнення, переходу або припинення
речових прав на нерухоме майно.

На підставі вищевикладеного, суд,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
законними, обґрунтованими та
підлягають задоволенню, оскільки
задоволення її позовних вимог не
порушує невизнанні або оспорюванні
права, свободи чи інтереси будь-яких
осіб та вважає за можливе визнати за
нею право власності в порядку
спадкування за законом на спадкове
майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 256 ЦПК
України, ст.ст. 330, 388, 395, 1218, 1261-1265, 1268, 1269,
1298 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Володимирівської
сільської ради Запорізького району
Запорізької області, третя особа
Запорізька державна нотаріальна
контора Запорізького району про
визнання права власності на житловий
будинок (домоволодіння) в порядку
спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції в 10 денний
строк з дня його проголошення.

Суддя:
П.П. Гончаренко