АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 528/362/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2837/14
Головуючий у 1-й інстанції Сімонова С.Г.
Доповідач Чічіль В. А.
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Чічіля В.А.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Мартєва С.Ю..,

За участю секретаря: Самойлової М.Д.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на ухвалу
Пирятинського районного суду
Полтавської області від 23 липня 2014 року
у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову
державного виконавця про закриття
виконавчого провадження,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду зі скаргою на дії державного
виконавця, у якій зазначав, що 5 серпня
2011 року головним державним виконавцем
Жовтневого ВДВС Дніпропетровського
МУЮ винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження №27455637,
виданого 31 травня 2011 року на примусове
виконання рішення Гребінківського
районного суду Полтавської області від
14 січня 2011 року.

Проте рішення суду, на підставі якого
видавався виконавчий лист, залишилось
невиконаним, оскільки банк не здійснив
перерахунок сплачених позивачем в
рахунок погашення кредиту коштів,
виходячи з узгодженої процентної
ставки (14,04%).

Просив визнати постанову головного
державного виконавця Жовтневого ВДВС
Дніпропетровського МУЮ Чернової Л.В.
від 5 серпня 2011 року про закінчення
виконавчого провадження
неправомірною, скасування постанови та
зобов'язання вчинити виконавчі дії
відповідно до Закону України «Про
виконавче провадження».

Ухвалою Пирятинського районного суду
Полтавської області від 23 липня 2014 року
скаргу на дії виконавчої служби
задоволено частково, визнано постанову
головного державного виконавця
Жовтневого ВДВС Дніпропетровського
МУЮ Чернової Л.В. від 5 серпня
2011 року про закінчення виконавчого
провадження №27455637 при примусовому
виконанні виконавчого листа
Гребінківського районного суду
Полтавської області від 31 травня 2011
року №2-22 незаконною, зобов'язано
відділ виконавчої служби протягом
трьох днів з дня надходження даної
ухвали, відновити вищевказане
виконавче провадження.

У решті вимог скарги відмовлено.

Не погодившись з даною ухвалою, її в
апеляційному порядку оскаржено ПАТ КБ
«ПриватБанк», в апеляційній скарзі
просить ухвалу місцевого суду
скасувати як таку, що постановлена
судом з порушенням норм процесуального
права, та ухвалити нову про відмову у
задоволенні скарги.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу слід
відхилити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Згідно зі ст. ст. 5, 7 Закону України „Про
виконавче провадження", державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень
не лише своєчасно і повно, але й
неупереджено, а також використовувати
надані йому права у точній
відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

Місцевим судом вірно встановлено, що у
провадженні Жовтневого ВДВС
Дніпропетровського МУЮ перебувало
виконавче провадження №27455637 щодо
примусового виконання виконавчого
листа №2-22, виданого 31 травня 2011 року
Гребінківським районним судом
Полтавської області, щодо визнання
незаконним одностороннє підняття ПАТ
КБ «ПриватБанк» відсоткової ставки по
кредитному договору №PLGWGA00000041 від 6
липня 2007 року з 1 лютого 2009 року у
розмірі 26,88% на рік незаконними,
зобов'язання банку дотримуватися умов
договору на досягнутих сторонах умовах
нарахування процентної ставки по
кредиту у розмірі не вище 14,04% на рік
згідно з умовами погодження кредитного
договору та зобов'язання ПАТ КБ
«ПриватБанк» провести перерахунок з 1
лютого 2009 року нарахованої процентної
ставки по кредиту у розмірі не вище 14,04%
на рік у відповідності з умовами
погодженого між сторонами кредитного
договору.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного виконання
в повному обсязі рішення, згідно з
виконавчим документом.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження» про
закінчення виконавчого провадження
державний виконавець виносить
постанову з обов'язковим мотивуванням
підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою головного державного
виконавця Жовтневого ВДВС
Дніпропетровського МУЮ від 5 серпня 2011
року закінчено виконавче провадження
по примусовому виконанню
вищевказаного виконавчого листа, на
підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження», у зв'язку
з фактичним виконанням в повному
обсязі рішення суду, у мотивувальній
частині даної постанови зазначено лише
про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» надав до
відділу документи про виконання ним
зобов'язань згідно виконавчого
документа.

У свою чергу, боржником та виконавчою
службою не заперечується, що такими
документами є розпорядження від 13
липня 2011 року, виданого юридичній
підтримці банку керівником напрямку
юридичної підтримки ПАТ КБ
«ПриватБанк» ОСОБА_3. (а.с. 68), щодо
необхідності при зверненні до суду
використовувати процентну ставку 14,04%
на рік, та головному бухгалтеру ПАТ КБ
«ПриватБанк» щодо необхідності
здійснити перерахунок процентної
ставки, шляхом відображення в
бухгалтерському обліку, згідно діючого
законодавства України.

Таким чином, при вирішенні питання
закінчення виконавчого провадження
державний виконавець фактично виходив
зі змісту внутрішнього документу
банку, між тим, не встановив, чи
наділений ОСОБА_3 повноваженнями на
надання таких розпоряджень, зокрема,
головному бухгалтеру ПАТ КБ
«ПриватБанк», не з'ясував та не
перевірив, чи здійснено уповноваженим
на те представником банку перерахунку
по кредитному договору №PLGWGA00000041 від 6
липня 2007 року, за який період та за якою
відсотковою ставкою, та чи відповідає
це змісту зобов'язальної частини
виконавчого листа №2-22, виданого 31
травня 2011 року Гребінківським районним
судом Полтавської області.

Крім того, державний виконавець
взагалі не обґрунтував у винесеній ним
постанові Жовтневого ВДВС
Дніпропетровського МУЮ від 5 серпня 2011
року наявність правових підстав для
висновку щодо повного виконання
боржником зобов'язань за виконавчим
документом.

За таких обставин, місцевий суд дійшов
вірного висновку щодо незаконності
постанови головного державного
виконавця про закінчення виконавчого
провадження та її скасування.

Зазначення у мотивувальній частині
ухвали місцевого суду щодо
зобов'язання Жовтневого ВДВС
Дніпропетровського МУЮ від 5 серпня 2011
року протягом трьох робочих днів з дня
надходження ухвали суду відновити
виконавче провадження №27455637 щодо
примусового виконання виконавчого
листа №2-22, виданого 31 травня 2011 року
Гребінківським районним судом
Полтавської області, відповідає
вимогам ч. 1 ст. 51 Закону України «Про
виконавче провадження».

Колегія суддів також погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
звернення ОСОБА_1 до суду зі скаргою на
дії державного виконавця у межах
строку, передбаченого ст. 385 ЦПК
України, ураховуючи ненадання
виконавчою службою доказів отримання
стягувачем оскаржуваної постанови
Жовтневого ВДВС Дніпропетровського
МУЮ від 5 серпня 2011 року та її
направлення лише у лютому 2014 року.

Твердження апелянта, що вищевказане
розпорядження ПАТ КБ «ПриватБанк»
підтверджує повне виконання банком
зобов'язань за виконавчим документом, є
безпідставним та спростовується
встановленими обставинами у справі.

Наданий банком розрахунок
заборгованості за договором №PLGWGA00000041
від 6 липня 2007 року (а.с. 74-76), станом на 21
вересня 2011 року (після закінчення
виконавчого провадження), містить
відомості щодо розміру заборгованості,
виходячи з 14,04% річних, та не
підтверджує здійснення ПАТ КБ
«ПриватБанк» такого перерахунку
заборгованості.

Доводи апеляційної скарги, що
стягувачем ОСОБА_1 не доведено
нездійснення боржником ПАТ КБ
«ПриватБанк» перерахунку
заборгованості за кредитним договором,
не ґрунтується на законодавстві,
оскільки, виходячи зі змісту ст. ст. 10, 60,
383 ЦПК України, наявність правових
підстав для закінчення виконавчого
провадження з підстав, передбачених ст.
49 Закону України «Про виконавче
провадження», має бути доведено
виконавчою службою, зі скаргою на дії
якої звернулась до суду сторона
виконавчого провадження.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що ухвала місцевого суду
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для її скасування.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 303, 307, 312 п. 1, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Ухвалу Пирятинського районного суду
Полтавської області від 23 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий у справі:
В.А. Чічіль

Судді:
О.Ю. Кузнєцова

С.Ю. Мартєв

З оригіналом згідно:

суддя
В.А. Чічіль