Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2536/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Терещенко Д. В.
Доповідач Гайсюк О. В.
УХВАЛА

Іменем України

30.09.2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого - Гайсюка О.В.

суддів - Фомічова
С.Є., Потапенка В.І.

при секретарі - Дімановій Н.І.

Розглянула у відкритому
судовому засіданні в м. Кіровограді
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Кіровоградського
районного суду Кіровоградської
області від 29 серпня 2014 року.

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення боргу.

Позивач зазначила, що 12 червня 2014
року між нею та ОСОБА_2 укладено договір
позики за яким вона передала 8248 грн.
ОСОБА_2, в момент підписання нею про це
розписки. ОСОБА_2 в розписці зазначила,
що 8248,51 грн. вона зобовязалася
повернути 20 червня 2014 року.

Посилаючись на це, позивач
просила стягнути з відповідача
8248 грн. 51коп.

Рішенням Кіровоградського
районного суду від 29 серпня 2014 року
позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати,
закрити провадження у справі,
посилаючись на те, що обставини справи
судом встановлено неправильно через
неналежну оцінку доказів. Рішення суду,
на думку відповідача, є
необґрунтованим, висновки суду не
відповідають обставинам справи, судом
порушені норми процесуального права.

У судовому засіданні
апеляційного суду відповідач ОСОБА_2 та
її представник доводи апеляційної
скарги підтримали.

Позивач ОСОБА_3 з доводами скарги
не погодилася.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається,
що 12 червня 2014 року між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 укладено договір позики, за яким
ОСОБА_3 (позикодавець) передала у
власність ОСОБА_2
(позичальникові) грошові кошти у сумі
8248,51 грн., а ОСОБА_2 зобов'язалася
повернути позикодавцю таку ж суму
грошових коштів (ст.1046 ЦК) до 20.06.2014 року.

Факт передачі грошей та укладення
договору позики підтверджується
розпискою, яку власноручно написала та
підписала ОСОБА_2 (а.с.12).

Хоча в розписці і не зазначено
прізвище, ім'я та по батькові
позикодавця, але оскільки розписка
надана суду саме позивачем
ОСОБА_3, то вона і є позикодавцем за
договором позики.

Відповідно до ст.1051 ЦК
позичальник має право оспорити договір
позики на тій підставі, що грошові
кошти не були одержані ним від
позикодавця або були одержані у меншій
кількості, ніж встановлено договором.
Якщо договір позики має бути укладений
у письмовій формі, рішення суду не може
ґрунтуватися на свідченнях свідків для
підтвердження того, що гроші або речі
насправді не були одержані
позичальником від позикодавця або були
одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором. Це положення не
застосовується до випадків, коли
договір був укладений під впливом
обману, насильства, зловмисної
домовленості представника
позичальника з позикодавцем або під
впливом тяжкої обставини.

Хоча ОСОБА_2 і стверджує, що вона
грошей не отримувала, а розписку
написала під впливом психічного
насильства з боку ОСОБА_3 та її
чоловіка, але вона цього не довела
належними та допустимими доказами.

Сама ОСОБА_2 визнала, що з приводу
насильства вона не зверталася до
правоохоронних органів, як
безпосередньо після вчинення над нею
насильства, так і до цього часу.

Судом надано належну оцінку
показам свідків, які допитані судом,
зокрема ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є
зацікавленими особами, оскільки вони
родичі відповідачки, та свідкам ОСОБА_6
і ОСОБА_7, які не зацікавлені в справі.
ОСОБА_6 підтвердила передачу грошей, та
заперечила наявність насильства, а
ОСОБА_7 пояснила, що бачила, що ОСОБА_2
почала писати розписку, але до кінця не
була присутня і не знає чи дописала
ОСОБА_2 розписку та чи отримала після
цього гроші.

Належну оцінку дав суд і медичній
довідці про те, що відповідачка була на
прийомі у лікаря (а.с.14), яка сама по собі
не може бути доказом того, що договір
позики укладено під впливом насильства
і що гроші за позикою насправді не були
одержані ОСОБА_2.

Отже, висновки суду відповідають
обставинам справи, рішення судом
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для скасування чи зміни
рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315
ЦПКУкраїни, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Кіровоградського
районного суду від 29 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого Спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів з
дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: