Справа № 643/9336/14-ц
Пр. № 2/643/3660/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2014 року Московський районний суд м.
Харкова в складі:

головуючого судді Зінченко Ю.Є.

за участю секретаря Колтур Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
про визнання договору дарування
недійсним, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому зазначив, що квартира АДРЕСА_1
складається з чотирьох кімнат,
житловою площею 54 кв.м., загальною
площею 81,3 кв.м. Вказана квартира в 1998
році була приватизована на всіх членів
родини - ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7,
ОСОБА_5, тобто на праві спільної
часткової власності кожному з членів
родини належала 1/5 частка квартири.
30.01.2007 року позивач передав у дар своїй
донці ОСОБА_2. 1/5 частину квартири.
Позивач вважає, що договір дарування
був укладений на край невигідних
умовах для нього, під впливом тяжких
обставин, а саме тяжкої хвороби дружини
та психологічного тиску відповідача
ОСОБА_2, яка є донькою позивача. На той
час їх матеріальне становище значно
погіршилося, дружина потребувала
медичної допомоги і постійного
догляду, відповідач запропонувала, щоб
позивач оформив на її ім'я договір
дарування, а натомість відповідач буде
допомагати позивачу матеріально: на
продукти харчування, ліки, оплату
комунальних послуг, проте після
оформлення договору дарування донька
перестала виконувати свої обов'язки.

Просить позов задовольнити, визнати
договір дарування 1/5 частки квартири
укладеним у стані психологічного
тиску, визнати договір дарування від
30.01.2007 року недійсним.

В судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримала у повному
обсязі. Позивач пояснив, що у 2006 році
він потрапив в ДТП, до нього були
пред'явлені вимоги про стягнення 80000
грн., дружина після ДТП пів року
перебувала у лікарні, їй встановлено
групу інвалідності Суд з приводу ДТП
закінчився тільки рік тому, з нього
ніяких коштів за рішенням суду
стягнуто не було, тому він зміг
звернутися до суду з вказаним позовом в
2014 році. Донька обіцяла допомагати,
сплачувати комунальні послуги. На той
час вона була заміжня, в неї була
дитина, муж працював, тому вона мала
змогу надавати матеріальну допомогу.
Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала у повному
обсязі та пояснила, що позивачем в
обґрунтування позовних вимог не надано
належних доказів, крім того на час
укладання договору відповідачу було 21
рік, який саме психологічний тиск вона
могла оказувати на батька, позивачем не
зазначено. Крім того, представником
відповідача подано до суду заперечення
на позов, в яких вона посилається також
і на закінчення строків позовної
давності, просила у задоволенні позову
відмовити.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які
є відповідно дружиною та синами
відповідача, позов підтримали у
повному обсязі, пояснили, що позивач та
ОСОБА_2 сварилися з приводу договору,
крім того договір був укладений з метою
уникнення арешту майна позивача,
пов'язаного з розглядом справи по ДТП.

Третя особа - Приватний нотаріус ХМНО
ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася,
направила суду заяву, в якій просила
розглядати справу за її відсутністю,
прийняти рішення на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши надані
докази в їх сукупності, встановив
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Судом встановлено, що спірною є
чотирьохкімнатна квартира АДРЕСА_2, яка
була приватизована на п'ятьох членів
родини та належала на праві спільної
часткової власності (по 1/5 частці)
сторонам по справі - ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5 (а.с. 6-8).

Згідно договору дарування від 30.01.2007
року реєстровий № 677, ОСОБА_1 подарував,
а ОСОБА_2 прийняла в дар 1/5 частку
квартири АДРЕСА_3 (а.с. 5)

Згідно копії посвідчення та довідки
МСЕК, дружині позивача ОСОБА_3
встановлено 3-тю групу інвалідності за
загальним захворюванням (а.с. 14,15).

Згідно ст. 717 ЦК України, за договором
дарування одна сторона (дарувальник)
передає або зобов'язується передати в
майбутньому другій стороні
(обдаровуваному) безоплатно майно
(дарунок) у власність. Договір, що
встановлює обов'язок обдаровуваного
вчинити на користь дарувальника
будь-яку дію майнового або немайнового
характеру, не є договором дарування.

Таким чином, за своєю правовою природою
договір дарування є безоплатною
передачею майна (дарунку) у власність,
тому посилання позивача, що відповідач
повинна була надавати йому будь-яку
допомогу за дарунок, є
необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 203 ЦПК України,
зміст правочину не може суперечити
Цивільному кодексу, актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
ч.ч.1-3,5-6 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Належних та допустимих доказів
укладення договору під впливом
психологічного тиску з боку
відповідача та недійсності договору
дарування позивачем не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд
зазначає, що угода може бути визнана
недійсною лише з підстав і з
наслідками, передбаченими законом.
Судом не встановлена наявність тих
обставин, з якими закон пов'язує
визнання угоди недійсною і настання
певних юридичних наслідків.

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно ст. 261 ЦК України, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Згідно ст. 267 ЦПК України, позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові. Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту.

Тривалий пропуск строку позовної
давності позивач обґрунтовує
неможливістю звернутися до суду
раніше, оскільки був зайнятий у іншому
судовому процесі з приводу ДТП. Суд
вважає такі доводи надуманими,
оскільки ніщо не перешкоджало позивачу
звернутися до суду з вказаним позовом у
межах строку позовної давності.

Таким чином, суд приходить до
переконання, що позовні вимоги
необґрунтовані та не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215ЦПК
України, ст.ст. 203, 215, 257, 261, 717 ЦК України,
суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання договору дарування
недійсним - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Харківської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його оголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
Зінченко
Ю.Є.