Справа № 486/1628/14-ц
Провадження № 2/486/838/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року
Южноукраїнський міський суд
Миколаївської області

у складі: головуючого
Бобровського І. М.

при секретарі Зацепіній І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Южноукраїнську Миколаївської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Благодатницької сільської ради
Арбузинського району Миколаївської
області про тлумачення заповіту , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Благодатненської сільської ради
Арбузинського району Миколаївської
області про тлумачення заповіту.
Мотивує свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3
померла її мати ОСОБА_2. За життя вона
склала заповіт, який 07 березня 2014 року
був посвідчений секретарем
Благодатненської сільської ради
Арбузинського району Миколаївської
області за реєстровим № 7. Згідно
вказаного заповіту вона заповідала
належну їй частину квартири АДРЕСА_1, їй
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1. Проте, під час
складання заповіту, секретарем
сільської ради було допущене
виправлення при написанні номеру
квартири, яке не було оформлене
належним чином. Позивач звернулася до
нотаріуса з приводу оформлення своїх
спадкових прав, однак їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом, через
внесене виправлення у заповіті, а саме,
дописану цифру 9 в зазначенні номеру
квартири.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримала та просила про його
задоволення.

Представник відповідача не заперечує
проти задоволення позову. Пояснила. що
записувала заповіт зі слів
спадкодавці, а тому могла допустити
описку при написанні номеру квартири.

Вислухавши сторони, дослідивши
письмові матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3
померла ОСОБА_2, про що 14 березня 2014 року
складено відповідний актовий запис № 10
(а.с. 28).

07 березня 2013 року ОСОБА_2 було складено
заповіт, який посвідчений секретарем
Благодатненської сільської ради
Арбузинського району Миколаївської
області ОСОБА_3 за реєстровим № 7. За
заповітом ОСОБА_2 заповідає своїй дочці
ОСОБА_1 належну їй частину квартири
площею 16.25 кв.м, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 29).

З копії вказаного заповіту вбачається,
що дійсно, до печатного тексту
заповіту, було внесено уточнення при
написанні номеру квартири та шариковою
ручкою дописану цифру 9.

Відповідно до статті 1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

За змістом статті 317 ЦК України право
розпоряджання майном є однією зі
складових права власності, поряд із
правом володіння і користування
майном.

Приватний нотаріус Арбузинського
районного нотаріального округу
Миколаївської області ОСОБА_4 було
виявлено виправлення у заповіті ОСОБА_2
та зазначено, що відповідно до Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затверджених Наказом
Міністерства юстиції України 22.-2.2-12
року № 296/5, нотаріуси не приймають для
вчинення нотаріальних дій документи,
які мають підчистки або дописки,
закреслені слова чи інші незастережені
виправлення. Позивачу рекомендовано
звернутись до суду з приводу
тлумачення заповіту (а.с. 30).

Згідно зі статтею 1256 ЦК України
тлумачення заповіту може бути
здійснене після відкриття спадщини
самими спадкоємцями. У разі спору між
спадкоємцями тлумачення заповіту
здійснюється судом відповідно до
статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 213 ЦК
України зміст правочину може бути
витлумачений стороною (сторонами). На
вимогу однієї або обох сторін суд може
постановити рішення про тлумачення
змісту правочину.

При цьому, частина 2 статті 213 ЦК України
не допускає, щоб при тлумаченні
правочину здійснювався пошук волі
учасника правочину, який не знайшов
відображення у тексті самого
правочину. При тлумаченні заповіту не
допускається і внесення змін у зміст
заповіту, ураховуючи також, що заповіт -
це особисте розпорядження фізичної
особи щодо належного їй майна, яким
вона відповідно до законодавства має
право розпоряджатися на момент
укладення заповіту.

З копій Свідоцтва про право власності
на житло та Угоди про визначення
ідеальних часток квартири у спільній
сумісній власності вбачається, що
ОСОБА_2 належало право власності на 1/4
ідеальної частки квартири АДРЕСА_1, в
спільній власності (а.с. 31, 32).

Таким чином, судом встановлено, що
заповідач мала у власності частку у
квартирі АДРЕСА_1, а тому, складаючи
заповіт, дійсно мала на увазі номер
квартири 229.

За таких обставин суд вважає, що
позовна заява ОСОБА_1 підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Благодатненської
сільської ради Арбузинського району
Миколаївської області про тлумачення
заповіту, задовольнити.

Розтлумачити зміст заповіту ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, посвідчений 07
березня 2013 року секретарем
Благодатненської сільської ради
Арбузинського району Миколаївської
області ОСОБА_3, зареєстрованого в
реєстрі за № 7, таким чином, що ОСОБА_2
зробила розпорядження на випадок своєї
смерті, належну їй чистину квартири
АДРЕСА_1, площею 16.25 кв.м, заповісти
своїй дочці ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Южноукраїнський міський
суд Миколаївської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду
І. М. Бобровський