Справа №490/4886/13-ц 30.01.2014 30.01.2014 30.01.2014
Провадження №22-ц/784/193/14
Головуючий у першій інстанції-Тішко
Доповідач апеляційної
інстанції-Данилова О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.

суддів - Лівінського
І.В., Шаманської Н.О.

при секретарі - Шпонарській О.Ю.,

за участю представників позивача
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

представника ПП «СП Юстиція» -
Даниленка С.В.,

представника Центрального ВДВС
ММУЮ - Ульянова О.Ю. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_6

на рішення Центрального районного суду
м. Миколаєва від 11 листопада 2013 року у
цивільній справі за позовом

ОСОБА_7

до ОСОБА_6,

приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство Юстиція»

(далі - ПП «СП Юстиція») та Центрального
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції (далі - Центральний ВДВС ММУЮ)

про визнання недійсними прилюдних
торгів, скасування свідоцтва про
придбання майна та визнання права
власності

У С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2013 року ОСОБА_7 звернувся з
позовом до ОСОБА_6, ПП «СП Юстиція» та
Центрального ВДВС ММУЮ про визнання
прилюдних торгів недійсними,
скасування свідоцтва про придбання
майна та визнання права власності на
майно.

Позивач зазначав, що на підставі
виконавчого напису нотаріуса № 1849,
вчиненого 18 жовтня 2010 року, стягнення
кредитного боргу в розмірі 82902,23 коп. на
користь АТ «Укрінбанк» звернуто на
належну йому квартиру АДРЕСА_1. Майно
передано на реалізацію шляхом продажу
з публічних торгів. За результатами
публічних торгів, проведених ПП «СП
Юстиція» 27 січня 2012 року, покупцем
визнано ОСОБА_6, яка 8 лютого 2012 року
отримала свідоцтво про придбання майна
з публічних торгів.

Посилаючись на те, що письмових
повідомлень про проведення торгів та
стартову ціну він не отримував,
повторні торги проведені з порушення
строку їх проведення та у період
зупинення виконавчого провадження за
виконавчим написом нотаріуса, який
згодом визнано таким, що не підлягає
виконанню, ОСОБА_7 просив визнати
правочин (публічні торги) недійсними,
скасувати правовстановлюючий документ
покупця та визнати за ним право
власності на спірну квартиру.

Відповідачі позов не визнали,
посилаючись на недоведеність порушень
порядку проведення публічних торгів та
підстав визнання їх недійсними.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 11 листопада 2013 року
(суддя Тішко Д.А.) позов задоволено
частково, визнані недійсними прилюдні
торги, проведені 27 січня 2012 року, та
свідоцтво про придбання майна з
публічних торгів від 8 лютого 2012 року. У
задоволенні інших вимог відмовлено.
Розподілені судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просила
рішення скасувати та відмовити у
задоволенні позову. Апелянт посилалась
на те, що на час проведення прилюдних
торгів виконавчий напис нотаріуса мав
законну силу, а державний виконавець не
був своєчасно повідомлений про
зупинення виконання за цим виконавчим
документом. Крім того, судове рішення
ухвалене неповноважним судом, оскільки
попереднє рішення у аналогічній
справі, ухвалене тим же суддею,
скасовано судом касаційної інстанції.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до правил статей 20 та 21 ЦПК
суддя, який брав участь у вирішенні
справи в суді першої інстанції не може
брати участі у новому розгляді цієї
справи судом першої інстанції після
скасування попереднього рішення, а
також не може брати участі в розгляді
справи та підлягає відводу
(самовідводу), якщо є обставини, які
викликають сумнів в об'єктивності та
неупередженості судді.

Системний аналіз зазначених норм дає
підстави вважати, що коли суддя при
розгляді спору висловив свою правову
позицію та по суті спору ухвалив судове
рішення, яке згодом скасовано, то при
повторному розгляді цього ж спору цим
же суддею об'єктивно виникають сумніви
в об'єктивності та неупередженості
судді. Такі обставини є підставою
самовідводу судді.

З матеріалів справи вбачається, що
суддею Центрального районного суду м.
Миколаєва Тішко Д.А. 4 лютого 2013 року
ухвалене рішення за позовом, заявленим
ОСОБА_7 у лютому 2012 року, про визнання
прилюдних торгів від 27 січня 2012 року
недійсними, яке скасовано ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 31 липня 2013 року (а.с.102). В
подальшому позов ОСОБА_7 залишено без
розгляду.

Предметом позову ОСОБА_7, заявленого у
квітні 2013 року, також є недійсність
публічних торгів від 27 січня 2012 року з
тих же підстав, які заявлялись раніше.
Судове рішення за цим позовом ухвалене
також суддею Тішко Д.А.

Отже, рішення Центрального районного
суду м. Миколаєва від 11 листопада 2013
року, ухвалене суддею при наявності
підстав для самовідводу, передбачених
пунктом 4 частини 1 статті 20 ЦПК, не
можна вважати ухваленим повноважним
судом.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
309 ЦПК вирішення справи неповноважним
судом є підставою для його скасування і
ухвалення нового рішення.

Так, відповідно до статті 41 Закону «Про
іпотеку» реалізація предмета іпотеки,
на який звертається стягнення, в тому
числі, за виконавчим написом нотаріуса,
проводиться шляхом продажу на
прилюдних торгах в межах процедури
виконавчого провадження, з дотриманням
вимог Закону «Про виконавче
провадження».

За змістом частини 9 статті 45 Закону
«Про іпотеку» прилюдні торги не
проводяться внаслідок зупинення
виконавчого провадження про звернення
стягнення на предмет іпотеки
відповідно до вимог закону «Про
виконавче провадження»; організатор
прилюдних торгів проводить такі торги
після поновлення виконавчого
провадження.

Правила проведення прилюдних торгів
визначені Тимчасовим положенням про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затверджених наказом МЮУ №68/5
від 27 жовтня 1999 року та зареєстрованих
за № 745/4038 ( далі Тимчасове положення).

Цим Тимчасовим положенням визначено,
що прилюдні торги є спеціальною
процедурою продажу майна, за
результатами якої власником майна стає
покупець, який запропонував за нього
найвищу ціну, та передбачено певні
правила проведення цих торгів, а саме:
по-перше, правила, які визначають
процедуру підготовки, проведення
торгів (опублікування інформаційного
повідомлення певного змісту про
реалізацію нерухомого майна;
направлення письмового повідомлення
державному виконавцю, стягувачу та
боржнику про дату, час, місце
проведення прилюдних торгів, а також
стартову ціну реалізації майна) (розд.
3); по-друге, правила, які регулюють сам
порядок проведення торгів (розд. 4); і,
по-третє, ті правила, які стосуються
оформлення кінцевих результатів
торгів (розд. 6).

Отже, виходячи з аналізу правової
природи процедури реалізації майна на
прилюдних торгах, яка полягає в продажу
майна, тобто в забезпеченні переходу
права власності на майно боржника, на
яке звернено стягнення, до покупця -
учасника прилюдних торгів, та
ураховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на публічних
торгах, а отже, є правочином.

Враховуючи те, що відчуження майна з
прилюдних торгів відноситься до угод
купівлі-продажу, така угода може
визнаватись недійсною в судовому
порядку з підстав недодержання в
момент її вчинення вимог, які
встановлені частинами 1-3 та 6 статті 203
ЦК (частина 1 статті 215 ЦК).

Разом із тим слід зазначити, що
оскільки відповідно до частини 1 статті
215 ЦК, підставами недійсності
укладеного за результатами прилюдних
торгів правочину є недодержання вимог
закону в момент його укладення, то
підставами для визнання прилюдних
торгів недійсними є порушення
встановлених законодавством правил
проведення торгів, визначених
Тимчасовим положенням, Законом «Про
виконавче провадження» ( частина 1
статті 41 Закону «Про іпотеку»), іншими
законами та порушення прав і законних
інтересів особи, яка їх оспорює.

Порушення, допущені державним
виконавцем під час здійснення своїх
повноважень, передбачених Законом «Про
виконавче провадження», до призначення
прилюдних торгів, у тому числі
накладення арешту на майно, визначення
вартості чи оцінки майна тощо, можуть
бути предметом інших самостійних вимог
або скарг та не є підставою для
визнання торгів недійсними ( Постанова
Верховного Суду України від 15 січня 2014
року по справі №6-148цс13).

З матеріалів справи вбачається, що 18
жовтня 2010 року приватним нотаріусом
Миколаївського нотаріального округу
ОСОБА_8 вчинено виконавчий напис за
реєстраційним номером 1849, за яким
стягнення з ОСОБА_7 на користь АТ
«Укрінбанк» кредитної заборгованості
станом на 16 вересня 2010 року в розмірі
82902,23 грн. звернуто на іпотечне майно -
квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 9).

3 лютого 2011 року старшим державним
виконавцем Центрального ВДВС відкрито
виконавче провадження ВП № 24159609 за
виконавчим написом нотаріуса від 18
жовтня 2010 року (а.с. 10-11).

Майно передано на реалізацію ПП «СП
Юстиція».

У вересні 2011 року ОСОБА_7 звернувся з
позовом до АТ «Укрінбанк» про визнання
виконавчого напису нотаріуса від 18
жовтня 2010 року таким, що не підлягає
виконанню. Третьою особою залучено
Центральний ВДВС ММУЮ (цивільна справа
№2-5249/11).

Копія позовної заяви та додані до неї
матеріали направлені Центральному
ВДВС ММУЮ 22 листопада 2012 року.
Державним виконавцем у грудні 2011 року
особисто в суді отримана судова
повістка про розгляд справи ( а. 20, 26
справи № 2-5249/11).

Ухвалою Центрального районного суду м.
Миколаєва від 19 грудня 2011 року (далі -
ухвала від 19 грудня) на забезпечення
позову зупинено виконавче провадження
(зупинено стягнення) по виконанню
виконавчого напису нотаріуса від 18
жовтня 2010 року ( а.с.18).

Прилюдні торги зі стартовою ціною
об'єкту продажу - 334 310 грн. призначені на
23 грудня 2011 року, про що повідомлено і
боржника ОСОБА_7 рекомендованим
повідомленням ( а.с.116,117).

Прилюдні торги 23 грудня 2011 року не
відбулися внаслідок відсутності
зареєстрованих покупців.

Повторні торги зі стартовою ціною
об'єкту продажу - 250 732,50 грн. призначені
на 27 січня 2012 року, про що також
повідомлено боржника рекомендованим
повідомленням ( а.с.120,121).

За протоколом проведення прилюдних
торгів № 11/433/11/і-433 та актом про
реалізацію предмету іпотеки від 6
лютого 2012 року продаж здійснена за
стартовою ціною, переможцем визнано
ОСОБА_6 (а.с.13,14), якій 8 лютого 2012 року
видане свідоцтво про придбання майна з
публічних торгів ( а.с.16).

Встановивши ці обставини суд вважає
доведеним факт, що прилюдні торги 27
січня 2012 року відбулися під час
зупинення судовим рішенням від 19
грудня 2011 року звернення стягнення на
предмет іпотеки ( виконавчого
провадження), що є порушенням вимог
статті 45 Закону «Про іпотеку» та пункту
4 частини 1 статті 37 Закону «Про
виконавче провадження» щодо
обов'язковості зупинення виконавчого
провадження.

Порушення зазначених норм при вчиненні
правочину відповідно до частин 1 статті
203 та 215 ЦК є підставою визнання його
недійсним.

Суд не може прийняти до уваги доводи
апелянта про те, що ухвалу від 19 грудня
2011 року виконавча служба своєчасно не
отримала.

Так, відповідно правил статті 14 та
частини 2 статті 208 ЦПК судові рішення, в
тому числі і ухвали суду, що набрали
законної сили, обов'язкові для всіх
органів державної влади та місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.

Ухвала суду від 19 грудня 2011 року
набрала законної сили, сторонами не
оскаржувалась, а тому мала бути
виконаною незалежно від будь-яких
інших обставин.

До того ж , Центральний ВДВС був
стороною цивільної справи про визнання
виконавчого напису нотаріуса таким, що
не підлягає виконанню, достеменно знав
про оспорення виконавчого документу
позивачем, представник виконавчої
приймав участь у судових засіданнях, та
добросовісно виконуючи права та
обов'язки сторони, мав ознайомитись з
матеріалами цивільної справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_7 про визнання
прилюдних торгів 27 січня 2012 року
підлягають задоволенню.

Крім того, рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 14 січня 2013
року виконавчий напис нотаріуса від 18
жовтня 2010 року визнано таким, що не
підлягає виконанню (а.с. 19-21).

Рішення набрало законної сили.
Відомостей про відкриття касаційного
провадження матеріали цивільної
справи №2-5249/11 не містять.

Результатом прилюдних торгів є видача
нотаріусом свідоцтва про придбання
майна з прилюдних торгів на підставі
складеного та затвердженого в
установленому порядку акта державного
виконавця про проведені торги.

Таке свідоцтво є документом, що
посвідчує право власності та підставою
державної реєстрації прав власності за
покупцем.

Наслідком визнання прилюдних торгів
недійсними є визнання свідоцтва про
придбання майна з прилюдних торгів
незаконним та його скасування ( пункт 27
Постанови №3 від 1 березня 2013 року «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визнання підсудності
цивільних справ»).

Таким чином, вимоги ОСОБА_7 про визнання
незаконним свідоцтва про придбання
майна з прилюдних торгів від 8 лютого 2012
року підлягають задоволенню.

Визнання незаконним переходу права
власності за правочином від однієї
особи до іншої свідчить про поновлення
становища, яке існувало до його
вчинення, а тому вимоги позивача про
визнання за ним права власності на
спірну нерухомість виходять за межі
спору та задоволенню не підлягають.

Судові витрати позивача за
задоволеними вимогами складають 229,4
грн., які відповідно до статті 88 ЦПК з
урахуванням характеру порушень мають
бути відшкодовані виною особою -
Центральним ВДВС ММУЮ.

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 11 листопада 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Визнати недійсними прилюдні торги,
проведені 27 січня 2012 року приватним
підприємством «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція» щодо
нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 на
підставі виконавчого напису нотаріуса,
вчиненого 18 жовтня 2010 року на користь
АТ «Укрінбанк» , переможцем яких
визнано ОСОБА_6.

Визнати незаконним та скасувати
свідоцтво про придбання майна з
публічних торгів від 8 лютого 2012 року,
виданого на ім'я ОСОБА_6.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_7 з
Центрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції 229,40 грн.
судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий Судді