Провадження №2/761/4444/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 листопада 2014 року
Шевченківський районний суд м. Києва в
складі: головуючого - судді Гуменюк
А.І.

при секретарях
Туровській О.М., Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Авіакомпанія
«Міжнародні Авіалінії України» про
відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 29 квітня 2014 року
звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
Приватного акціонерного товариства
«Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії
України» (далі - Відповідач) про
відшкодування матеріальної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02
жовтня 2013 року він здійснив переліт
рейсами Приватного акціонерного
товариства «Авіакомпанія «Міжнародні
Авіалінії України» за маршрутом
Тель-Авів TLV - Київ KBP - Москва SVO.
Зазначив, що після прибуття до
аеропорту пункту призначення він
виявив, що частина належного йому
багажу, який містився у валізі,
відсутня. Зауважує, що різниця у вазі
валізи у пункті відправлення та пункті
призначення становила 15,4 кг, про що
було складено відповідний акт та
оформлено претензію з частковим
переліком найбільш цінних предметів,
які виявилися відсутніми у валізі.
Зауважує також, що 22 листопада 2013 року
Відповідач надіслав йому листа, у якому
погодився визначити вартість
втраченого багажу за ваговим принципом
та запропонував позасудове
відшкодування у розмірі 20 доларів США
за кожен кілограм втраченого багажу, а
всього за втрачені 15,4 кілограми багажу
пропонував відшкодувати 308 доларів США.
Зазначив, що він не погоджується із
передумовами, підставами та
обґрунтуванням наведеного
Відповідачем розрахунку та,
посилаючись на ряд норм діючого
законодавства, вважає, що Відповідач
зобов'язаний відшкодувати йому майнову
шкоду, завдану неналежним перевезенням
багажу виходячи із розрахунку 49,174
одиниць спеціальних прав запозичення
(далі - СПЗ) за один кілограм втраченого
багажу, що в загальному складає 757,278
одиниць СПЗ та в гривневому
еквіваленті на день подання позову до
суду складало суму у 13 353 грн. 08 коп.
Просив суд ухвалити судове рішення,
яким стягнути із Відповідача на його
користь вартість частково втраченого
багажу у розмірі 757,278 СПЗ (в гривневому
еквіваленті за курсом НБУ на день
ухвалення рішення).

В ході судового розгляду справи,
Позивач уточнив позовні вимоги та
просив суд стягнути із Відповідача на
його користь відшкодування за
втрачений багаж у розмірі 757,278 СПЗ, що
станом на 17 листопада 2014 року в
гривневому еквіваленті складало 17 117
грн. 50 коп.

У судовому засіданні Позивач позов
підтримав. Позовні вимоги просив
задовольнити у повному обсязі.

Представники Відповідача позов не
визнали, у задоволенні позовних вимог
просили суд відмовити у повному обсязі.
Свою правову позицію обґрунтовували
тим, що за результатами розгляду
претензійного звернення Позивача,
Відповідач надав останньому ґрунтовні
пояснення щодо непередбаченого
випадку несправного трансферного
повітряного перевезення його багажу та
запропонував передбачену міжнародними
нормативно-правовими актами
компенсацію у розмірі 308 доларів США, що
в національній валюті складало 2 523
гривні за курсом Національного банку
України станом на 22 листопада 2013 року.
Зауважили, що під час здійснення
комерційної діяльності, Відповідач
керується умовами договору на
повітряне перевезення, які зазначені в
авіаквитку, чинним національним
законодавством України та
міжнародними нормативно-правовими
актами. Зауважили також, що під час
придбання авіаквитків, Позивач
ознайомився та в повній мірі погодився
з Умовами договору повітряного
перевезення і Правилами
авіаперевізника, в яких чітко
визначені межі відповідальності
перевізника у разі несправного
міжнародного повітряного перевезення,
а саме: затримки рейсу, скасування
рейсу, пошкодження, втрати багажу та ін.
Зазначили також, що на їх думку,
Позивач, нехтуючи умовами договору
міжнародного повітряного перевезення
та митними правилами країн транзиту
(України) та прибуття (Російської
Федерації), на власний розсуд та
особисту відповідальність, поклав до
свого зареєстрованого багажу
заборонені та не рекомендовані до
перевезення речі, зокрема, три пляшки
вина у подарункових коробках та
ноутбук. Крім того, зауважили, що зі
змісту претензійної та позовної заяви
вбачається, що Позивач не має жодних
належним чином оформлених доказів,
понесених ним матеріальних збитків у
розмірі 757,278 одиниць СПЗ, які могли
виникнути за можливою втратою речей з
багажу за його трансферним міжнародним
повітряним перевезенням. При цьому
також зазначили, що у разі заподіяння
шкоди пасажиру або його багажу,
відповідальність міжнародного
повітряного перевізника є обмеженою та
не може перевищувати розміру фактичних
і реально доведених збитків, зокрема,
як це встановлено статтею 22
Монреальської Конвенції. крім того,
також зазначили, що підвищена
відповідальність за багаж може мати
місце лише у випадках домовленості між
сторонами за спеціальною заявою
пасажира, який сплачує додатковий збір
за оголошену цінність багажу.
Посилаючись на Постанову Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Порядку і правил проведення
обов'язкового авіаційного страхування
цивільної авіації» від 12.10.2002 за № 1535,
яка ввела в дію «Порядок і правила
проведення обов'язкового авіаційного
страхування цивільної авіації»,
представники Відповідача вказали на
те, що ліміт відповідальності
повітряного перевізника за шкоду,
заподіяну багажу Позивача, не може бути
меншим ніж еквівалент 20 доларам США за 1
кілограм втраченої (пошкодженої) ваги
багажу та не більшим ніж 1131 СПЗ (за
офіційним курсом гривні до долара США
або до СПЗ, встановленим Національним
банком України) на день здійснення
польоту, відповідає вимогам як
міжнародного так і внутрішнього
законодавства України. Зауваживши на
тому, що Позивач жодним чином не довів
реально понесених ним збитків і, що
розмір компенсації розраховувався
Відповідачем на підставі положень
Варшавської Конвенції, який складає 308
доларів США, що в національній валюті
становить 2 523 гривні за курсом
Національного банку України станом на
22 листопада 2013 року, вважають, що
позовна заява в цілому є помилковою,
надуманою і такою, що задоволенню не
підлягає.

Заслухавши пояснення Позивача,
представників Відповідача, дослідивши
та оцінивши зібрані у справі докази в
їх сукупності, суд знаходить позов
таким, що підлягає задоволенню
частково, з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено
сторонами, що 25 червня 2013 року за
посередництвом Інтернет-сайту
Відповідача «www.flyUIA.com» (м. Київ), Позивач
придбав електронний авіаквиток за №
818 на трансферне міжнародне
повітряне перевезення за маршрутом
Тель-Авів - Київ - Москва на рейсах PS 776 -
02.10.13 та PS 565 - 02.10.13, та 02 жовтня 2013 року
здійснив переліт вказаними рейсами
Відповідача по вищезазначеному
маршруту (а.с. 4).

Крім того судом також встановлено, що 02
жовтня 2013 року під час проходження
реєстрації на рейс PS 776 - 02.10.13 в
Міжнародному аеропорту «Бен-Гуріон» (м.
Тель-Авів) Позивач зареєстрував до
трансферного міжнародного повітряного
перевезення одне місце багажу
загальною вагою 19 кг (а.с. 5).

Відповідно до відомостей, вказаних у
претензійній заяві від 02 жовтня 2013
року, після прибуття до пункту
призначення (Москва SVO E), Позивач виявив
відсутність частини багажу, зокрема
ноутбука Sony Vaio та трьох пляшок вина Yarden
2008 в подарункових упаковках загальною
вартістю 650 доларів США. Вага
втраченого багажу становила 15,4 кг (а.с.
8).

Як вбачається із матеріалів справи,
листом від 22 листопада 2013 року за №
10.2.13-3654, про розгляд претензійної заяви,
Відповідач, посилаючись на статтю 22
Варшавської конвенції та ряд норм
чинного законодавства погодився
компенсувати Позивачеві вартість
втраченого багажу із розрахунку 20
доларів США за 1 кг вагової недостачі,
що становить 308 доларів США та 2 523 грн.,
згідно курсу НБУ станом на 22 листопада
2013 року (а.с. 9).

У відповідь на вказаний лист
Відповідача, листом від 25 листопада 2013
року, Позивач повідомив останньому, що
не погоджується із передумовами,
підставами та обґрунтуванням,
наведеного Відповідачем розрахунку та,
посилаючись на Правила повітряних
перевезень пасажирів і багажу,
затверджених Наказом № 735 Міністерства
інфраструктури України від 30 листопада
2012 року, вважає, що сума відшкодування
частково втраченого багажу, яка
підлягає до виплати Відповідачем на
його користь, має складати 1 159 доларів
США 32 центи та яку Позивач обмежив до 650
доларів США. При цьому, він погодився,
що з об`єктивних причин, сума претензії
в претензійній заяві належним чином
ним не доведена (а.с. а.с. 11, 12).

Суд критично оцінює вказану позицію
Позивача з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про
правонаступництво України» від 12 січня
1991 року, Україна підтвердила свої
зобов'язання за міжнародними
договорами, укладеними Українською РСР
та СРСР до проголошення незалежності.

Відповідно до статті 9 Конституції
України, статті 19 Закону України «Про
міжнародні договори України» від 29
червня 2004 року, статті 3 Повітряного
кодексу України, статті 42 Закону
України «Про транспорт», статті 10
Цивільного кодексу України, статті 3
Закону України «Про захист прав
споживачів», чинні міжнародні
договори, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, є
частиною національного законодавства
України; якщо міжнародним договором,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, передбачено
інші правила, ніж встановлені Законами
України (Кодексами України),
застосовуються правила міжнародного
договору.

За змістом статті 908 Цивільного кодексу
України, перевезення вантажу,
пасажирів, багажу, пошти здійснюється
за договором перевезення. Загальні
умови перевезення визначаються цим
Кодексом, іншими законами,
транспортними кодексами (статутами),
іншими нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них. Умови перевезення вантажу,
пасажирів і багажу окремими видами
транспорту, а також відповідальність
сторін щодо цих перевезень
встановлюються договором, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Відповідно до статті 910 Цивільного
кодексу України, за договором
перевезення пасажира перевізник
зобов'язується перевезти пасажира до
пункту призначення, а у разі здавання
багажу, доставити багаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання багажу.
Укладання договору перевезення
пасажира та багажу з перевізником
підтверджується видачею пасажирського
квитка та багажної квитанції, форми
яких встановлюються відповідно до
транспортних кодексів (статутів).

Крім того, за змістом статті 924
Цивільного кодексу України, перевізник
відповідає за збереження вантажу,
багажу, пошти з моменту прийняття їх до
перевезення та до видачі одержувачеві,
якщо не доведе, що втрата, нестача,
псування або пошкодження вантажу,
багажу, пошти сталися внаслідок
обставин, яким перевізник не міг
запобігти та усунення яких від нього не
залежало. Перевізник відповідає за
втрату, нестачу, псування або
пошкодження прийнятих до перевезення
вантажу, багажу, пошти у розмірі
фактичної шкоди, якщо не доведе, що це
сталося не з його вини.

Згідно з пунктом 11 статті 100
Повітряного кодексу України,
авіаперевізник несе відповідальність
за втрату або шкоду, заподіяну під час
перевезення пасажирів, багажу, вантажу
та пошти відповідно до вимог і правил,
передбачених міжнародними договорами
України, законодавством України, в тому
числі авіаційними правилами України,
розмір якої має бути однаковим для
внутрішніх і для міжнародних рейсів.

Відповідно до пункту другого глави
першої розділу XХVII Правил повітряних
перевезень пасажирів і багажу,
затверджених Наказом Міністерства
інфраструктури України від 30 листопада
2012 № 735, зареєстрований в Міністерстві
юстиції України 28 грудня 2012 за №2219/22531
(далі - Правила повітряних перевезень
пасажирів і багажу), перевізник
відповідає за шкоду, заподіяну в разі
знищення, утрати або пошкодження
зареєстрованого багажу, лише за умови,
що випадок, який став причиною
знищення, утрати або пошкодження
багажу, мав місце на борту повітряного
судна або тоді, коли перевізник був
відповідальним за збереження
зареєстрованого багажу, однак
перевізник не відповідає за
пошкодження багажу внаслідок його
дефекту, якостей чи вад. Стосовно
незареєстрованого багажу, у тому числі
особистих речей пасажира, перевізник
відповідає, якщо шкода заподіяна з його
вини або з вини його працівників чи
агентів з обслуговування.

Крім того, згідно положень глави
третьої розділу XXVIII Правил повітряних
перевезень пасажирів і багажу та Умов
договору на міжнародне повітряне
перевезення, зазначених в
пасажирському квитку, авіаперевізник
несе обмежену матеріальну
відповідальність за пошкодження
багажу.

При цьому, відповідно до пункту
четвертого глави третьої розділу XXVIII
Правил повітряних перевезень
пасажирів і багажу, розмір суми
заподіяних збитків багажу повинен бути
реально доведений зацікавленою особою.

Відповідно до абзацу другого пункту
першого глави шостою розділу ХІІ
Правил повітряних перевезень
пасажирів і багажу, до речей, які не
слід включати до багажу відносяться
ламкі, крихкі речі та речі, які б'ються
або швидко псуються, гроші, ключі,
коштовності, електронне обладнання,
фото- та відеотехніку, вироби з
дорогоцінних металів і срібла,
технічну документацію, ділові
документи, цінні папери, цінні речі,
медикаменти, медичну документацію,
документи, що посвідчують особу.

За змістом положень пункту 13.8.3 Правил
повітряних перевезень пасажирів і
багажу (умови договору перевезення)
Приватного акціонерного товариства
«Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії
України», визначено речі, які повинні
перевозитися у ручній поклажі: ламкі,
крихкі речі та речі, які б'ються або
швидко псуються, електронне обладнання
(в тому числі фото та відеотехніка,
комп'ютерна техніка, носії інформації),
програмне забезпечення, гроші, ключі,
коштовності (дорогоцінні та
напівдорогоцінні метали і каміння),
окуляри, антикваріат, витвори
мистецтва, фотографії, вироби з хутра,
технічна документація, ділові
документи, цінні папери, медикаменти,
медична документація, паспорти та інші
ідентифікуючі документи, зразки,
унікальні чи незамінні речі, інші цінні
предмети. Авіаперевізник не несе
відповідальності за схоронність
перелічених речей у разі їх вкладення
пасажиром до зареєстрованого та/або
трансферного багажу, незалежно від
того, чи знав або повинен був знати про
це перевізник. Якщо під час повітряного
перевезення у якості зареєстрованого
багажу будь-яка з перелічених речей
була втрачена, пошкоджена або
затримана, пасажир не має права на
відшкодування завданої внаслідок
таких подій шкоди.

Поклавши до свого зареєстрованого
багажу ноутбук та пляшки вина, Позивач
порушив Правила повітряних перевезень
пасажирів і багажу, незважаючи на те, що
під час придбання авіаквитків, він
ознайомився та в повній мірі погодився
з Умовами договору повітряного
перевезення і Правилами
авіаперевізника, в яких чітко
визначені межі відповідальності
перевізника у разі несправного
міжнародного повітряного перевезення.

Відповідно до правової позиції
Верховного Суду України, до
правовідносин, що виникають при
будь-якому міжнародному перевезенні
людей, багажу чи вантажу, зокрема, й
щодо відшкодування шкоди,
застосовуються положення Конвенції
для уніфікації деяких правил, що
стосуються міжнародних повітряних
перевезень, підписаної у Варшаві 12
жовтня 1929 року, зі змінами, внесеними
Гаазьким Протоколом, підписаним у
Гаазі 28 вересня 1955 року (далі -
Варшавська конвенція).

За змістом пункту а) частини другої
Статті 22 Варшавської Конвенції, «при
перевозке зарегистрированного багажа
и товаров ответственность перевозчика
ограничивается суммой в двести
пятьдесят франков с килограмма».

Враховуючи той факт, що Позивач порушив
Правила повітряних перевезень
пасажирів і багажу, включивши до
зареєстрованого багажу речі не
рекомендовані до перевезення, жодним
чином не довів реально понесених ним
збитків у розмірі, вказаному у позові,
суд приходить до висновку, що розмір
компенсації має бути розраховано на
підставі положень Варшавської
Конвенції, вимогами статті 24 якої
встановлено, що позов про
відповідальність може бути пред'явлено
за будь-яких обставин лише у
відповідності з вимогами та межами
передбаченими цією Конвенцією.

Крім того, відповідно до підпункту б)
пункту 13 Постанови Кабінету Міністрів
України від 12 жовтня 2002 № 1535 «Про
затвердження Порядку і правил
проведення обов'язкового авіаційного
страхування цивільної авіації», яка
ввела в дію «Порядок і правила
проведення обов'язкового авіаційного
страхування цивільної авіації»,
страхова сума, встановлена договором
обов'язкового страхування, не повинна
бути меншою під час виконання
міжнародних польотів у межах,
передбачених міжнародними угодами або
законодавством країни, на території
якої здійснюються пасажирські
перевезення, відповідно до
уніфікованих умов об'єднання
лондонських страховиків або інших
умов, що застосовуються у міжнародній
практиці: - за втрату або шкоду,
заподіяну багажу, пошті або вантажу,
страхова сума, встановлена договором
обов'язкового страхування, не повинна
бути меншою суми, еквівалентної 20
доларам США за офіційним обмінним
курсом Національного банку України за
кожен кілограм ваги.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги Позивача
підлягають задоволенню частково,
зокрема, розмір матеріальної шкоди,
завданої Відповідачем Позивачеві у
зв'язку із частковою втратою
зареєстрованого Позивачем багажу під
час авіаперевезення останнього, має
складати 308 доларів США, що в
еквіваленті за офіційним курсом НБУ
станом на 17 листопада 2014 року, складає 4
746 грн. 28 коп., із розрахунку 20 доларів
США за 1 кг втраченого багажу.

Крім того, виходячи із вимог статті 88
Цивільного процесуального кодексу
України, із Відповідача на користь
держави підлягає присудженню судовий
збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

З урахуванням викладеного, на підставі
Статті 22 Конвенції для уніфікації
деяких правил, що стосуються
міжнародних повітряних перевезень
(Варшавської Конвенції), статті 9
Конституції України, статті 100
Повітряного кодексу України, статей 10,
908, 910, 924 Цивільного кодексу України,
статті 6 Закону України «Про
правонаступництво України», статті 19
Закону України «Про міжнародні
договори України», статті 42 Закону
України «Про транспорт», статті 3
Закону України «Про захист прав
споживачів», Правил повітряних
перевезень пасажирів і багажу,
затверджених Наказом Міністерства
інфраструктури України від 30 листопада
2012 № 735, зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 28 грудня 2012 за №2219/22531,
Постанови Кабінету Міністрів України
від 12 жовтня 2002 № 1535 «Про затвердження
Порядку і правил проведення
обов'язкового авіаційного страхування
цивільної авіації, керуючись статтями
10, 11, 13, 60, 61, 209, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Авіакомпанія
«Міжнародні Авіалінії України» про
відшкодування матеріальної шкоди - з а
д о в о л ь н и т и частково.

Стягнути із Приватного акціонерного
товариства «Авіакомпанія «Міжнародні
Авіалінії України» () на
користь ОСОБА_1 308 доларів США, що в
еквіваленті за офіційним курсом НБУ
станом на 17 листопада 2014 року складає 4
746 (чотири тисячі сімсот сорок шість)
гривень 28 коп.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог - в і д м о в и т и.

Стягнути із Приватного акціонерного
товариства «Авіакомпанія «Міжнародні
Авіалінії України» () на
користь держави судовий збір у розмірі
243 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання через Шевченківський районний
суд м. Києва апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а у разі, якщо
рішення було проголошено без участі
особи, яка його оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення зазначених вище строків або
після розгляду справи в апеляційному
порядку Апеляційним судом м. Києва,
якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :