Провадження № 2-з/761/463/2014
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2014 року суддя Шевченківського
районного суду м. Києва Волокітіна Н.Б.
розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання договору та повернення
грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подала до суду
заяву про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на квартири АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
тим, що між позивачем та відповідачем
ОСОБА_2 було укладено попередній
договір довічного утримання,
відповідно до умов якого відповідач
зобов'язався у майбутньому в порядку та
на умовах визначених у попередньому
договорі передати позивачу, шляхом
укладення договору довічного
утримання, у власність квартиру
АДРЕСА_1. Крім того, на момент
підписання попереднього договору
відповідач отримав від позивача
грошові кошти в якості матеріального
забезпечення в сумі 80 000 грн. Після
отримання відповідачем вказаних
коштів, останній не виконав умови
попереднього договору, почав уникати
спілкування з позивачем та на день
подачі позову не повернув ОСОБА_1
отриманих грошових коштів.

Крім того, позивачу також стало
відомо про те, що відповідач ОСОБА_2 має
намір продати квартиру АДРЕСА_1, про що
свідчить оголошення про продаж
вищевказаної квартири у мережі
Інтернет.

У зв'язку з вищевикладеним, позивач
вважає, що існує загроза того, що в разі
продажу квартири, яка належить
відповідачу, виконання рішення буде
неможливим.

Суд, перевіривши матеріали
цивільної справи, вважає, що заява
позивача про забезпечення позову
підлягає задоволенню.

Відповідно до свідоцтва про право
власності від 24.12.2008 року, квартира
АДРЕСА_1 належить на праві власності
ОСОБА_2.

Згідно ч.3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Згідно ч.5 ст. 153 ЦПК України про
вжиття заходів забезпечення позову суд
постановляє ухвалу, в якій зазначає вид
забезпечення позову і підстави його
обрання, порядок виконання, розмір
застави, якщо така призначена.

Враховуючи те, що забезпечення
позову по справі має суттєве значення,
оскільки невжиття заходів по
забезпеченню позову може призвести до
утруднення виконання рішення в разі
ухвалення такого судом на користь
позивача, суд вважає, що заява позивача
про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1,
підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про забезпечення
позову задовольнити.

В порядку забезпечення позову
накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка
на праві власності належать
відповідачу ОСОБА_2.

Стягувач ОСОБА_1, що проживає за
адресою: АДРЕСА_2.

Боржник ОСОБА_2, ідентифікаційний
код НОМЕР_1, що проживає за адресою:
АДРЕСА_3.

Ухвала суду про забезпечення
позову підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про
забезпечення позову не зупиняє її
виконання.

На ухвалу суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
м. Києва протягом 5 днів з дня отримання
її копії.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Строк пред'явлення ухвали до
виконання один рік.

Суддя