Провадження № 2/336/380/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 р.
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі: головуючого судді
Кляшторного В.С., при секретарі
Ведмедьовій В.В., за участю: позивача -
ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,
відповідача - ОСОБА_3, представника
відповідача - ОСОБА_4, розглянувши
матеріали цивільної справи за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про визначення права
власності на водопровід, про усунення
перешкод в користуванні водопроводом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
вищевказаним позовом, в якому зазначив,
що йому на праві особистої приватної
власності на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого
05.09.2006 р. П'ятою Запорізькою державною
нотаріальною конторою, належить
будинок за адресою: АДРЕСА_1, в якому
зазначено, що на земельній ділянці за
адресою: АДРЕСА_1 розташовано: житловий
будинок А гл./битна ? цегла, житловою пл.
-32,1 кв.м., житлова прибудова А-1 гл./битна
? цегла житловою пл.. 8,9 кв.м., літня кухня
Ж, погріб з шийкою 3, душ Л, вбиральня К,
ворота № 5, паркани № 6, № 7.

Вищезазначене свідоцтво про право на
спадщину за законом від 05.09.2006 р. в
якості правовстановлюючого документу
було зареєстроване 11.09.2006 р. ОП «ЗМБТІ»
в реєстрі прав власності на нерухоме
майно під реєстраційним номером № 18990 в
книзі № 129.

Вказане нерухоме майно належало на
праві власності було зареєстроване за
бабусею позивача ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 Право власності на
житловий будинок вона набула на
підставі договору купівлі-продажу від
20.11.1979 р. посвідченого П'ятою
Запорізькою державною нотаріальною
конторою та зареєстрованого ОП
«ЗМБТІ» 29.11.1979 р. Серед інших будівель
та споруд, які купила ОСОБА_5, в договорі
купівлі-продажу зазначений водопровід
№ 3.

Після смерті баби ОСОБА_5 батько
позивача ОСОБА_6 прийняв спадщину,
однак її не оформив. Батько мав намір
оформити спадщину - отримати свідоцтво
про право на спадщину за законом і для
цього навіть отримав в ОП «ЗМБТІ»
04.08.1999 р. довідку-характеристику № 18-732
для нотаріальної контори, яка містить
перелік спадкового майна - житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1 із
переліком будівель та споруд, серед
якого значиться і водопровід № 3
вартістю 273 грн.

Також позивач зазначає, що за життя
його батько ОСОБА_6 користувався
вищезазначеним водопроводом. На його
ім'я в КП «Водоканал» м. Запоріжжя було
відкрито особовий рахунок НОМЕР_1,
виписано абонентську книжку по
розрахункам за воду та каналізацію.
Батько позивача ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 Після його смерті житловий
будинок успадкував позивач, отримавши
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 05.09.2006 р. Також після смерті
ОСОБА_6 в житловому будинку
продовжувала мешкати його дружина
ОСОБА_7, яка теж користувалась
водопроводом № 3.

01.12.2003 р. було встановлено водомір, який
зареєстрований КП «Водоканал» м.
Запоріжжя. 02.04.2004 р. КП «Водоканал» м.
Запоріжжя уклало з ОСОБА_7 договір №?
20-9-14 на постачання води. Вказаний
договір діє по цей час.

Після набуття позивачем права
власності на житловий будинок на його
ім'я КП «Водоканал» м. Запоріжжя.
виписало абонентську книжку по
розрахункам за воду та каналізацію на
ім'я ОСОБА_1, з вказаного часу здійснює
нарахування за воду на одну особу, які
сплачує позивач.

Позивач зазначає, що викладене
свідчить, що при видачі йому свідоцтва
про право на спадщину за законом від
05.09.2006 р. П'ята Запорізька державна
нотаріальна контора у вказаному
свідоцтві про право на спадщину за
законом в переліку будівель та споруд,
які належать до житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1, не зазначила
водопровід № 3, який належав на праві
власності спадкодавцям ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 і перейшов йому у спадок.

Зважаючи на те, що при оформленні
спадщини були втрачені документи про
належність водопроводу № 3 на праві
власності спадкодавцям, право
власності позивача на водопровід не
визнається власником сусіднього
житлового будинку - відповідача по
справі, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
та не підтверджено відповідними
документами, позивач просить визнати
за ним право особистої власності на
водопровід № 3.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позов в
повному обсязі, підтвердили обставини
зазначені в ньому, та просили
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. При цьому позивач пояснив, що в
семидесяті роки минулого сторіччя на
земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1
було самочинно збудовано житловий
будинок літ. Д, який бабуся позивача
передала в користування відповідачу,
котрий надалі його узаконив та отримав
відповідний правовстановлюючий
документ на своє ім'я. Згодом ОСОБА_5 і
ОСОБА_3 здійснили поділ вищезазначеної
земельної ділянки, при якому
водопровід № 3 належний ОСОБА_5
залишився на земельній ділянці яка
відійшла ОСОБА_3 Однак при цьому
відповідач визнав водопровід № 3
власністю ОСОБА_5 і не заважав їй
користуватися водопроводом № 3.
Житловому будинку відповідача було
присвоєну нову поштову адресу: АДРЕСА_1.
На цей час водопровід № 3 та
водопровідний колодязь знаходяться на
земельній ділянці відповідача.

Восени 2013 р. відповідач вирішив
незаконно заволодіти належним
позивачу водопроводом: у
водопровідному колодязі відповідач
перекрив подачу води по водогону,
прокладеному до належного йому
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1
і таким чином залишив його житловий
будинок без води. На вимогу позивача
відновити подачу води до його
житлового будинку відповідач заявив,
що водопровід № 3 належить тепер йому,
так як знаходиться на його земельній
ділянці і він на нього не має будь-яких
прав.

На підставі викладеного позивач просив
суд визнати за ним право особистої
приватної власності на водопровід № 3,
розташований на земельній ділянці за
адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування
за законом після смерті спадкодавців
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та усунути перешкоди
створені йому відповідачем у
реалізації права власності на належний
йому водопровід № 3 шляхом
зобов'язання відповідача відновити
подачу води по водогону, прокладеному
до його житлового будинку із
водопровідного колодязя,
розташованого на земельній ділянці за
адресою: АДРЕСА_1; зобов'язання
відповідача безперешкодно надавати
йому доступ до водопровідного
колодязя, розташованого на
вищезазначений земельній ділянці для
ремонту і обслуговування водогона та
водоміра, зобов'язання відповідача не
створювати йому будь-яких перешкод в
користуванні водопроводом № 3 та
стягнути понесені судові витрати.

Відповідач та його представник позов
не визнали в повному обсязі, надали
суду письмові заперечення та при цьому
пояснили, що відповідач законно
володіє спірним водопроводом, який
зазначений в документах на його
будинок.

Свідок, ОСОБА_9, допитаний в судовому
засіданні пояснив, що проживає в
будинку відповідача і йому відомі всі
обставини спору про водопровід.
Позивач не сплачував за спожиту воду,
тому КП «Водоканал» відключило його
від водопостачання, перекрило вентиль
(закрутку) та попередило відповідача
про незаконність надання
водопостачання сусіду (позивачу) через
водопровід, який проведений до будинку
відповідача.

Свідок, ОСОБА_10, пояснила, що позивач є
їх сусідом , який бере в них воду, бо в
нього відсутня можливість
користуватися водопроводом. Хто
поставив закрутку він не знає.

Свідок, ОСОБА_11, пояснив, що у сторін по
справі існують суперечки з приводу
водопроводу. Позивач бере воду у
сусідів, чи наявні якісь проекти та
угоди між сторонами йому не відомо.

Суд, вислухавши думку учасників
процесу, перевіривши матеріали справи
доказами по справі, вважає, що в
задоволенні позову слід відмовити в
повному обсязі, виходячи з наступного.

Позивач в обґрунтування своїх позовних
вимог посилається на документи, які не
є чинними на теперішній час, а саме
договір купівлі-продажу 1979 року,
технічний паспорт, який був погашений
ОП ЗМБТИ.

До посилань позивача про те, що
відповідач користується належним йому
водопроводом суд ставиться критично,
оскільки з 70-х років водопровід, який
нібито належав ОСОБА_5 міг
зруйнуватися. Доказів того, що це саме
той водопровід, який належав його
родичам, позивач не надав.

На теперішній час у свідоцтві про право
власності на спадщину за законом від
05.09.2006 р. в переліку майна, яке перейшло
в порядку спадкування до позивача,
спірного водопроводу не зазначено.

Якщо позивач вважає, що це помилка
нотаріуса, то він мав право оскаржити
дії останнього, або звернутися з
позовом до суду після отримання
свідоцтва, в якому не було зазначено
водопровід. Цих дій позивач не вчиняв
протягом семи років.

Слід також зазначити, що чинного
технічного паспорту, який був
складений після отримання свідоцтва
про право на спадщину, позивач не додає.

Судом були оглянуті правовстановлюючі
документи відповідача (свідоцтво про
право власності), а також копія акту
приймання індивідуального будинку до
експлуатації, в яких зазначено
наявність водопроводу. Водопровід
оформлювався та будувався
відповідачем за його заявою,
відповідно до розробленого проекту. До
акту також додається викопіювання
плану на земельну ділянку.

Водопровід, на якій претендує позивач,
знаходиться на земельній ділянці, яка
була надана відповідачу у користування
на підставі рішення виконком
Шевченківської районної ради народних
депутатів від 17.01.1991р. № 15/31. Цим же
рішення було вирішено оформити на ім'я
ОСОБА_3 право особистої приватної
власності на житловий будинок Д по
АДРЕСА_1 в м. Запоріжжі. Очевидно, що
зазначене рішення приймалось за згоди
сусідів, в тому числі і ОСОБА_5

Відповідно до ст. 186 ЦК України в даному
випадку головною річчю є житловий
будинок Д, який знаходиться на
земельній ділянці АДРЕСА_1. А
приналежністю будинку є господарські
споруди та комунікації, призначені для
обслуговування іншої (головної) речі і
пов'язана з нею спільним призначенням.

На думку суду, за таких обставин
водопровід не є окремим об'єктом права
власності. В даному випадку не може
бути визнано окремо право власності на
комунікації (водопровід), оскільки вони
є приналежністю житлового будинку літ.
Д АДРЕСА_1.

Враховуючи зазначені обставини, а
також ту обставину, що відповідно до
ст.60 ЦПК України, позивач не довів тих
обставин, на які посилається, як на
підставу своїх вимог, суд вважає вимоги
позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 Цивільного
процесуального кодексу України, суд не
розглядає питання про відшкодування
позивачу судових витрат, у зв'язку з
відмовою в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-214, 215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, про визначення права власності
на водопровід, про усунення перешкод в
користуванні водопроводом - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання апеляційної скарги
через Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя протягом десяти днів після
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
В.С. Кляшторний