Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 жовтня 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
апеляційного суду Львівської області
від

19 червня 2014 року,

встановила:

У липні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк звернулося до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
відповідно до укладеного договору від
27 листопада 2006 року ОСОБА_5 отримав
кредит у розмірі 1 566,40 грн зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12% річних на суму залишку
заборгованості за кредитом. Неналежне
виконання ОСОБА_6 умов указаного
договору призвело до утворення
заборгованості. У зв'язку зі смертю
ОСОБА_5, під час розгляду справи як
відповідача залучено його
правонаступника (спадкоємця) ОСОБА_4

Рішенням Червоноградського міського
суду Львівської області від

2 грудня 2013 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
від 27 листопада 2006 року у сумі 5 448,51 грн
та 229,40 грн сплаченого судового збору.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 19 червня

2014 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення апеляційного суду
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову в задоволенні позову,
апеляційний суд правильно виходив із
того, що ст. 1281 ЦК України встановлено,
що спадкоємці зобов'язані повідомити
кредитора спадкодавця про відкриття
спадщини, якщо їм відомо про його борги.
Кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги. Якщо кредитор
спадкодавця не знав і не міг знати про
відкриття спадщини, він має право
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, протягом одного
року від настання строку вимоги.
Кредитор спадкодавця, який не пред'явив
вимоги до спадкоємців, що прийняли
спадщину, у строки, встановлені
частинами другою і третьою цієї статті,
позбавляється права. Ці строки не
призупиняються, не перериваються й не
поновлюються, є обмежувальними
(присічними).

Право вимоги у банка виникло 27
листопада 2007 року, договірні
зобов'язання не виконувалися, що
свідчить про те, що банк міг дізнатися
про відкриття спадщини 7 липня 2008 року,
проте звернувся лише

16 липня 2013 року.

Оскільки вимоги до спадкоємців у
встановлений законом строк заявлено не
було, кредитор позбавляється права
вимоги відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК
України.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити, рішення
апеляційного суду Львівської області
від 19 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська