АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у 1-ін. -Лазаренко
Доповідач - Слободянюк С.В
11 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м.Києва в
головуючого судді: Слободянюк
суддів: Українець Л.Д.,
при секретарі: Шалапуді Н.П.,
з участю прокурорів: Ковтуцького
М.М., Лимонченка М.С.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 25 червня 2014 року за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Трест «Київміськбуд-2» до
ОСОБА_3, ОСОБА_2, які діють в своїх
інтересах та інтересах малолітніх
дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа:
Служба у справах дітей Шевченківської
в м.Києві державної адміністрації, про
виселення без надання іншого жилого
У лютому 2014 року Публічне
акціонерне товариство (ПАТ) «Трест
«Київміськбуд-2» звернувся в суд з
наведеним позовом і просив суд
виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_3 з дітьми
ОСОБА_4, ОСОБА_5 з кімнати АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення.
Рішенням Шевченківського
районного суду м.Києва від 25 червня 2014
року (а.с.117-120) позов задоволено.

Виселено ОСОБА_3, ОСОБА_3 з дітьми
ОСОБА_4, ОСОБА_5 з кімнати АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_3 в
рівних частках судовий збір по 121,80 грн.
з кожного.

На рішення суду першої інстанції
відповідачкою ОСОБА_2 подано
апеляційну скаргу в якій, з посилання
на порушення норм матеріального та
процесуального права, ставиться
питання про скасування рішення суду
першої інстанції, ухвалення нового
рішення про відмову у позові.

Справу розглянуто без участі
відповідача ОСОБА_3, який належним
чином повідомлявся про час та місце
розгляду справи, про що свідчить його
власноручний підпис у розписці (а.с.149).

В судовому засіданні ОСОБА_2,
представники прокуратури - Ковтуцький
М.М., Лимонченка М.С., представник
третьої особи - Лєтнікова І.В.
підтримали апеляційну скаргу,
представник позивача - Філатова О.Б. -
скаргу не визнала.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку про відхилення апеляційної
скарги з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.810 Цивільного
кодексу України (надалі - ЦК України) за
договором найму (оренди) житла одна
сторона - власник житла (наймодавець)
передає або зобов'язується передати
другій стороні (наймачеві) житло для
проживання у ньому на певний строк за
плату.

За матеріалами справи, гуртожиток, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
належить на праві колективної
власності Відкритому акціонерному
товариству (надалі - ВАТ) «Трест
«Київміськбуд - 2», про що свідчить
копія Свідоцтва про право власності на
жилий будинок від 18 вересня 1998 року,
Серії ЖБ № 23481 (а.с.7).

16 березня 2009 року між ВАТ «Трест
«Київміськбуд-2», правонаступником
якого ПАТ «Трест «Київміськбуд-2»
(а.с.25-30), та ОСОБА_3 було укладено
договір найма житла № 23ф, згідно умов
якого ВАТ «Трест «Київміськбуд-2» здав
останньому у найом 3 (три) ліжко-місця у
гуртожитку, за орендну плату у розмірі 1
227 грн. 66 коп., терміном з 16 березня 2009
року по 31 грудня 2009 року (а.с.8-12). Згідно
п.п.1.11 даного Договору житло, що
здається в найом, призначене для
проживання наймача, а також осіб, які
проживають разом з ним на законних
підставах, а саме: дружина ОСОБА_2, син -
ОСОБА_4, донька ОСОБА_5. При цьому, у п.п.
2.4.7 Договору найму житла № 23ф
передбачено, що у разі спливу терміну
дії даного договору ОСОБА_3 має право
використати свою переважність на
продовження терміну його дії, або
підписання нового на схожих умовах.

01 жовтня 2009 року між ВАТ «Трест
«Київміськбуд-2» та ОСОБА_3 було
укладено договір № 34 про надання
послуг з утримання будинку та
прибудинкової території, згідно якого
ВАТ «Трест «Київміськбуд-2»
зобов'язався надавати послуги з
утримання будинку та прибудинкової
території у гуртожитку, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею
17,2 кв.м., а ОСОБА_3, в свою чергу,
зобов'язався своєчасно оплачувати ці
послуги за встановленим тарифом у
строки та на умовах, передбачених цим
договором. Також, в п. 6.1 договору № 34
встановлений строк його дії до 31 грудня
2010 року та передбачено, що договір
вважається щороку продовженим, якщо за
місяць до закінчення строку його дії
однією з сторін не буде письмово
заявлено про наміри розірвати договір
або переглянути його умови.

Судом встановлено і це не
заперечувалось сторонами, що
укладання договорів та надання ОСОБА_3
у найм 3 (трьох) ліжко-місць у гуртожитку
було пов'язано з тим, що останній був
працівником (монтажник внутрішніх
сантехсистем та обладнання 4 розряду)
БМУ № 3 ВАТ «Трест Київспецбуд».

У зв*язку із звільненням останнього з
роботи на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України
за угодою сторін з ініціативи
адміністрації позивачем було
надіслано повідомлення № 0960 від 12
липня 2013 року, в якому ОСОБА_3 було
запропоновано укласти новий договір
найму (оренди) з 13 липня 2013 року або у
термін 10 календарних днів з дня
отримання даного повідомлення
звільнити три ліжко-місця в АДРЕСА_1
(а.с.16). Проте, відповідач ОСОБА_3
відмовився від запропонованої
пропозиції позивача, про що свідчить
його підпис - «не згоден» на примірнику
нового договору найму (оренди) № 82ф від
09 липня 2013 року (а.с.13-15).

При цьому, відповідно до п.п.6.1 договору
№ 34 від 01 жовтня 2009 року визначено, що
цей договір набирає чинності з дня його
підписання і діє до 31 грудня 2010 року.
Договір вважається щороку продовженим,
якщо за місяць до закінчення строку
його дії однією з сторін не буде
письмово заявлено про наміри розірвати
договір або переглянути його умови.

На підставі зазначеного та враховуючи
відмову ОСОБА_3 від укладання з
позивачем нового Договору найму
(оренди) 07 серпня 2013 року позивачем було
надіслано ОСОБА_3, повідомлення № 1055
про те, що Договір № 34 від 01 жовтня 2009
року не буде продовжений на 2014 рік та
припиняє свою дію 31 грудня 2013 року.

Таким чином, відповідно до п.п.6.1
зазначеного Договору позивач
повідомив відповідача ОСОБА_3 про
наміри розірвання договору та
необхідності останнього разом з його
родиною звільнити займане житлове
приміщення до 31 грудня 2013 року.

Згідно вимог ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі
припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

При цьому, ч. 3 ст. 116 Житлового кодексу
України передбачено, що осіб, які
самоправно зайняли жиле приміщення,
виселяють без надання їм іншого жилого
приміщення.

Суд першої інстанції правильно
зазначав, що відповідачі по справі
продовжують безпідставно проживати у
АДРЕСА_1 (а.с.73), ухиляються від
укладання нового договору найму
(оренди) житла та не здійснюють оплату
за проживання, згідно запропонованого
договору найму (оренди) житла, чим
порушують права позивача, як власника
майна.

Як вбачається з матеріалів справи,
апелянт ОСОБА_2 17 квітня 2014 року
зверталась із заявою до адміністрації
ПАТ «Трест Київспецбуд-2» щодо
укладання договору найму відносного
спірного жило приміщення у зв*язку з
розірванням шлюбу з відповідачем
ОСОБА_3 (а.с.83).

Генеральним директором «Трест
Київспецбуд-2» пропонувалось ОСОБА_2 з 01
травня 2014 року укласти договір найму
(оренди) житла з направленням
примірника договору. Така, пропозиція
останньою залишилась поза увагою.

В судовому засіданні при розгляді
справи в апеляційному порядку ОСОБА_2
зазначала, 04 листопада 2014 року між нею
та позивачем укладено договір (найму)
оренди № 61 ф. При цьому остання від
апеляційної скарги не відмовилась і
просила її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції не може
прийняти до уваги укладений між
позивачем і відповідачкою ОСОБА_2
наведений договір найму (оренди) житла,
оскільки він не досліджувався судом
першої інстанції, а суд апеляційної
інстанції перевіряє ті обставини, які
були встановлено судом першої
інстанції.

Доводи апеляційної інстанції, стосовно
того, що з відповідачем ОСОБА_3
укладались договір у 2009 році про
надання послуг утримання будинку та
прибуткової території, що дає підстав
для проживання не приймаються до уваги,
оскільки останнім в подальшому не
укладались договори найму житла, крім
того ним рішення суду не
оскаржувалось.

Як зазначено вище, договір найму житла
у 2009 році укладався з відповідачем
ОСОБА_3, а тому посилання апелянта
ОСОБА_2 на те, що договір найму житла з
ініціативи позивача не розірвано, що
дає підстави для проживання, є
безпідставними.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції дана належна оцінка
доводам сторін у сукупності з наданими
сторонами доказами, висновки суду
відповідають обставинам справи,
доводи, викладені у апеляційній скарзі,
не спростовують їх, тому відсутні
підстави для скасування оскаржуваного
рішення.

Керуючись ст..ст.303,307,308,313 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 25 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бут
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: