АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа №435/2-3950/11
Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/53/14
Доповідач - Бондар Я.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Зубакової В.П.,
Соколан Н.О.

при секретарі - Бевзі М.О.

за участі представника - заявника
Колісниченка Євгена Юрійовича

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" на
ухвалу Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу від 01 листопада 2013 року
про повернення заяви про накладення
арешту по справі за позовом ОСОБА_4,
який діяв в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль", третя особа - приватний
нотаріус Криворізького міського
нотаріального округу ОСОБА_7, про
визнання недійсним договору іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2011 року ОСОБА_5, від імені
якої діяв законний представник ОСОБА_4
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6
та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про
визнання недійсним договору іпотеки.

В квітні 2013 року рішенням
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу від 11 квітня 2013 року було
задоволено позовні вимоги в повному
обсязі. Зокрема, суд вирішив визнати
недійсним договір іпотеки № 014/08/11-23/012/08
від 25 січня 2008 року квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
укладений між Публічним акціонерним
товариством «Райффайзен Банк Аваль» та
ОСОБА_6; та виключити з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна запис № 23 від 25.01.2008 року про
державну реєстрацію заборони
відчуження вказаної квартири. Ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 24 вересня 2013 року, вказане
рішення суду першої інстанції було
залишене без змін.

16 жовтня 2013 року ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» звернувся до Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу із
заявою, в якій просив накласти арешт на
вказану квартиру в порядку ст. 1057-1 ЦК
України.

Ухвалою суду від 01 листопада 2013 року у
задоволенні заяви ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» про забезпечення позову -
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник банку
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції та постановити нову ухвалу
про задоволення заяви, оскільки судом
першої інстанції невірно надано оцінку
фактичним обставинам справи, що
призвело до помилкового висновку щодо
відсутності підстав для забезпечення
позову шляхом заборони відчуження
спірного майна (накладення арешту).

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні
заявлених вимог суд першої інстанції
керувався вимогами ч. 5 ст. 1057-1 ЦК
України, якими передбачено, що визнаючи
недійсним договір застави, який
забезпечував виконання зобов'язання
позичальника за кредитним договором,
суд за заявою кредитодавця накладає
арешт на майно, яке було предметом
застави. Такий арешт підлягає зняттю
після виконання зобов'язання повернути
кредитодавцю кошти за кредитним
договором, а у разі визнання
кредитного договору недійсним -
після виконання зобов'язання
повернути кредитодавцю кошти в
розмірі, визначеному судом відповідно
до частини першої цієї статті. При
цьому суд виходив з того, що порушене
відповідачем питання про накладення
арешту вирішується підчас розгляду
справи про визнанні договору іпотеки
недійсним, або підчас ухвалення такого
рішення.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду. До того ж також слід
взяти до уваги, що у відповідності
вказаної норми матеріального права
вирішення даного питання має бути
вирішено за умови подачі відповідної
заяви з боку кредитодавця. Проте,
представником відповідача такої заяви
підчас вирішення спору про визнання
договору іпотеки недійсним не
подавалось. Тож заява про накладення
арешту на квартиру, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1 подана до суду вже
після винесення рішення по справі, у
зв'язку з чим не підлягає задоволенню.

Доводи ж заявника з приводу невірності
застосування норм процесуального
права судом першої інстанції при
вирішенні питання про накладення
арешту колегією суду не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки у
відповідності до ч. 2 ст. 308 ЦПК України
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань не може бути скасоване.

У відповідності до ч. 1 ст. 208 ЦПК України
судові рішення викладаються у таких
формах: ухвали, рішення, постанови.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
апеляційну скаргу, а оскаржувану
ухвалу залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 312 - 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" відхилити.

Ухвалу Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 01 листопада 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: