Провадження №2/761/937/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

28 січня 2014 року Шевченківський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді
Савицького О.А.

при секретарі
Савенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Консоль ЛТД»
про визнання майнових прав на квартиру,
як на частку в об'єкті незавершеного
будівництва,

встановив:

04.11.2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся в
суд з позовом до ТОВ «Фірма «Консоль
ЛТД», в якому просить визнати за ним
майнове право на 2-х кімнатну квартиру
будівельний АДРЕСА_1, як на частку в
об'єкті незавершеного будівництва
згідно договору пойової участі у
фінансуванні будівництва № 0976/322-223(р)
від 23.03.2005 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між
сторонами 23.03.2005 року було укладено
договір про спільну діяльність з
пайової участі у фінансуванні
будівництва багатоквартирного
житлового будинку № 0976/322-223(р), умови
якого позивачем було виконано
сплативши повну вартість
інвестиційних коштів майна. Відповідач
в свою чергу умови вказаного договору у
повній мірі не виконав, а саме у
запланований строк завершення
будівництва будинок в експлуатацію не
ввів, правовстановлюючих документів на
об'єкт інвестування не видав, в зв'язку
з чим позивач звернувся до суду з даним
позовом за захистом свої порушених
прав.

В судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги в
повному обсязі, просили задовольнити
його з підстав, викладених в позові.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, місце
та час розгляду справи повідомлявся
належним чином, свого представника чи
письмових пояснень до суду не направив.

Враховуючи, що представники позивача
не заперечували проти проведення
заочного розгляду справи, належним
чином повідомлений відповідач в судове
засідання не з'явився, тому відповідно
до ч.1 ст.224 та ст.225 ЦПК України, суд
постановив ухвалу про проведення
заочного розгляду справи на підставі
наявних у справі доказів.

Вислухавши представників позивача,
дослідивши зібрані в справі письмові
докази, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Перевіряючи обставини справи судом
встановлено, що 23.03.2005 року між ТОВ
«Фірма «Консоль ЛТД» та ОСОБА_2 був
укладений договір про спільну
діяльність з пайової участі у
фінансуванні будівництва
багатоквартирного житлового будинку
0976/322-223(р) (а.с.6-9).

Відповідно до п.1.1., 3.4. договору сторони
зобов'язалися діяти спільно для
досягнення спільної мети: будівництво
та введення в експлуатацію
багатоквартирного житлового будинку
по АДРЕСА_1 Запланований строк
закінчення будівництва та здачі
об'єкта 4 квартал 2006 року.

У відповідності до п.3.1. договору
пайщики зобов'язалися в якості свого
вкладу за даним договором внести
грошові кошти (пай), загальна сума якого
на дату укладення договору складає
еквівалент 234975 доларів США, в гривнях
за офіційним курсом НБУ на момент
оплати в кінцевий строк до 15.12.2006 року.

В свою чергу відповідач у
відповідності до п.3.2. договору
зобов'язався в якості свого вкладу у
спільну діяльність своїми силами і з
залученням власних трудових ресурсів,
механізмів, устаткування, а також
дольових та залучених коштів юридичних
та фізичних осіб завершити будівництво
багатоквартирного житлового будинку у
відповідності до проекту та вимог ДБН,
та передати пайщику в натурі 2-х
кімнатну квартиру будівельний АДРЕСА_1
загальною проектною площею 120,5 кв.м.

Згідно з п.п.3.3 договору грошові та
майнові вклади учасників, а також
об'єкт нерухомості являються спільною
власністю у відповідності з розмірами
їх внесків у спільну діяльність. Після
оформлення права власності пайщиками
відповідно до п.п. 9.4., 9.5. даного
договору права спільної власності, які
витікають з цього договору,
припиняються, і кожна із сторін
розпоряджається виділеною йому
часткою у створеному сторонами за
даним договором об'єкті на власний
розсуд.

За умови виконання зобов'язання,
вказаного в п.3.1. договору, пайщик
повністю набуває право на пайову
(дольову) участь в будівництві, а фірма
втрачає право розпорядження часткою
пайщиків, інакше, як в інтересах та за
згодою пайщиків, що передбачено п.3.7.
договору.

Пунктом 3.9. договору визначено, що
частка пайщиків вважається прийнятою
пайщиками після підписання ними акту
про виконання договору фірмою.

Сторони договору узгодили п. 9.2.
договору, що у разі, якщо вищевказаний
об'єкт складається з декількох черг
будівництва, а заселення об'єкту
здійснюється після закінчення
будівництва кожної черги, то об'єкт
вважається зданим в експлуатацію по
закінченню будівництва останньої
черги.

25.01.2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було
укладено договір уступки вимоги, що
зареєстрований приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, реєстраційний № 152,
відповідно до умов якого новий
кредитор - ОСОБА_1 набуває право
вимагати від боржника - ТОВ «Фірма
«Консоль ЛТД» передачі йому на умовах,
визначених договором пайової участі у
фінансуванні будівництва № 0976/322-223(р)
від 23.03.2005 року, 2-х кімнатної квартири
будівельний АДРЕСА_1.

Взяті на себе зобов'язання позивач
виконав в повному обсязі, що
підтверджується довідкою, виданою
відповідачем за вих. №1057 від 21 червня
2011 року.

За своєю правовою природою договір,
укладений між сторонами в даній справі,
є інвестиційним договором, а тому
правовідносини, які виникли між ними,
регулюються ЗУ «Про інвестиційну
діяльність».

Частиною 1 статті 4 вказаного Закону, в
редакції від 1 січня 2003 року, яка діяла
на момент укладення даного договору,
передбачено, що об'єктами
інвестиційної діяльності можуть бути
будь-яке майно, в тому числі основні
фонди і оборотні кошти в усіх галузях
та сферах народного господарства,
цінні папери, цільові грошові вклади,
науково-технічна продукція,
інтелектуальні цінності, інші об'єкти
власності, а також майнові права.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про
фінансово-кредитні механізми і
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю»
об'єкт інвестування квартира або
приміщення соціально-побутового
призначення (вбудовані в житлові
будинки або окремо розташовані
нежитлові приміщення (гаражний бокс,
машиномісце тощо) в об'єкті
будівництва, яке після завершення
будівництва стає окремим майном.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно із ст. 15 ЦПК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні» майновими правами визнаються
будь-які права пов'язані з майном,
відмінні від права власності у тому
числі права, які є складовими частинами
права власності (права володіння,
розпорядження, користування), а також
інші специфічні права (право на
провадження діяльності, використання
природних ресурсів тощо).

Відповідно до ст. 190 ЦК України майном
як особливим об'єктом вважаються
окрема річ, сукупність речей, а також
майнові права та обов'язки. Майнові
права є неспоживною річчю. Майнові
права визнаються речовими правами.

Моментом виникнення майнових прав у їх
носія вважається загальноприйнятий
момент набуття права власності,
визначений ст. 328 ЦК України, на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України
«Про інвестиційну діяльність»,
інвестиціями є всі види майнових та
інтелектуальних цінностей, що
вкладаються в об'єкти підприємницької
та інших видів діяльності, в результаті
якої створюється прибуток (доход) або
досягається соціальний ефект. Такими
цінностями можуть бути, зокрема, рухоме
та нерухоме майно (будинки, споруди,
устаткування та інші матеріальні
цінності).

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України
«Про інвестиційну діяльність»,
інвестиційною діяльністю є сукупність
практичних дій громадян, юридичних
осіб і держави щодо реалізації
інвестицій.

Згідно з ч.1 ст. 5 Закону України «Про
інвестиційну діяльність», суб'єктами
(інвесторами і учасниками)
інвестиційної діяльності можуть бути
громадяни і юридичні особи України та
іноземних держав, а також держави.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України
«Про інвестиційну діяльність»,
відносини, що виникають при здійсненні
інвестиційної діяльності на Україні,
регулюються цим Законом, іншими
законодавчими актами України.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 9 Закону України
«Про інвестиційну діяльність»,
основним правовим документом, який
регулює взаємовідносини між суб'єктами
інвестиційної діяльності, є договір
(угода).

Майнове право, що є предметом договору -
це право набуття в майбутньому прав
власності на нерухоме майно, яке
виникає тоді, коли виконані певні
передумови, що є необхідними й
достатніми для набуття права
власності.

Суд вважає, що ОСОБА_1 виконано свої
зобов'язання за договором шляхом
оплати вартості об'єкта (як вкладу за
договором), тобто вчинив дії,
спрямовані на виникнення юридичних
фактів, необхідних для набуття
майнових прав на квартиру за
будівельним АДРЕСА_1. Зі змісту
договору випливає, що його предмет
становить надання послуг щодо
вкладання залучених коштів в
будівництво житла та оформлення права
власності на це майно в інтересах
пайщика (замовника).

Крім того, суд вважає, що з огляду на
суб'єктний склад договору та зміст
зобов'язань, укладений між сторонами
договір про спільну діяльність, має
інвестиційний характер. ОСОБА_1 уклав
даний договір з метою отримання у
власність об'єкта будівництва (пай),
визначений за його умовами.

Враховуючи викладене, оскільки
укладений між сторонами договір про
спільну діяльність за своєю правовою
природою є інвестиційним договором, а
тому невиконання відповідачем
зобов'язань за договором призводить до
порушення прав позивача а саме через
порушення відповідачем строку
прийняття об'єкта фінансування в
експлуатацію та порушення строку його
передачі позивачу у останнього
відсутня можливість зареєструвати
право власності на цей об'єкт у
встановленому законом порядку.

За таких обставин, оскільки з даного
позову вбачаються порушення прав
позивача, суд вважає за необхідне
визнати за ОСОБА_1 майнове право на
двокімнатну квартиру будівельний
АДРЕСА_1, як на частку в об'єкті
незавершеного будівництва згідно
договору пойової участі у фінансуванні
будівництва № 0976/322-223(р) від 23.03.2005 року.

Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача підлягають до стягнення
судові витрати в розмірі 3441 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 88, 169, 208, 209, 212-215, 223, 224-226, 294
ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Консоль ЛТД»
про визнання майнових прав на квартиру,
як на частку в об'єкті незавершеного
будівництва, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 майнове право на 2-х
кімнатну квартиру будівельний АДРЕСА_1,
як на частку в об'єкті незавершеного
будівництва згідно договору пойової
участі у фінансуванні будівництва №
0976/322-223(р) від 23.03.2005 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Консоль ЛТД»
на користь ОСОБА_1 судовий збір у
розмірі 3441 (три тисячі чотириста сорок
одна) грн. 00 коп.

Рішення може бути переглянуте судом за
заявою відповідача поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення, а також рішення може бути
оскаржене позивачем до Апеляційного
суду м. Києва шляхом подачі апеляційної
скарги через Шевченківський районний
суд м. Києва протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після перегляду справи апеляційним
судом, або після закінчення строків для
подання апеляційної скарги та заяви
про перегляд заочного рішення.

Суддя: