Провадження №2/761/4110/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 грудня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Бульбі І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Київської міської державної
адміністрації про надання квартири та
стягнення грошових коштів у
відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом в порядку ст. 31 ЦПК України до
Київської міської державної
адміністрації, в якому просить
зобов'язати надати двох кімнатну
квартиру площею понад 65, 24 кв.м. та
стягнути завдану матеріальну шкоду в
розмірі 1 251 790 грн., що відповідає 96 555
доларів США та 1 000 000 грн. завданої
моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що рішенням
виконавчого комітету Київської
міської Ради народних депутатів від
28.09.1989 року № 879 «Про відведення
земельної ділянки», постанови Бюро
президії Національної академії наук
України від 23.04.1993 року № 104-6 і
Розпорядження представника Президента
України № 731 від 12.07.1993 року у м. Києві
створено ЖБК «Академічний-22» для
забезпечення житлом співробітників
Національної Академії наук України, де
він працюю з 1976 р.

ЖБК «Академічний-22» створено на базі
корпусу «А» МЖК «Академмістечко» по
вул. Святошинська площа, 1.

Відповідно до Розпорядження функції
замовника по будівництву ЖБК
«Академічний-22» покладено на Дирекцію
будівництва НАН України, а формування
та функції контролю ЖБК
«Академічний-22» за згодою Управління
справами НАН України покладено на
квартирне управління міської
державної адміністрації.

10 лютого 1998 року між ним та ЖБК
«Академічний-22» було укладено
ф'ючерсний контракт № 28 про
інвестування коштів у житлове
будівництво, згідно якого він повністю
сплатив суму інвестиційного внеску на
будівництво 2-х кімнатної квартири за
АДРЕСА_1.

Відповідно до протоколу № 18 загальних
зборів членів ЖБК «Академічний-22» від 11
лютого 1998 року, рішенням загальних
зборів затверджено інвестиційний
договір № 28, згідно якого за ним
закріплена 2-х кімнатна квартира за
АДРЕСА_1. Це рішення зборів ЖБК не було
змінено КМДА, судом, або іншими зборами
ЖБК «Академічний-22».

05 лютого 2001 року між ТОВ НВФ «ВЕСТ» та
ним складено акт №? 113 будівельної
готовності квартирі АДРЕСА_1, згідно
якого всі будівельні та оздоблювальні
роботи у квартири АДРЕСА_1 виконані у
повному обсязі та він, як власник,
претензій відносно виконання
будівельних робіт у вказаній квартирі
не має.

15 лютого 2001 року рішенням
Святошинського районного суду м. Києва
право власності на квартиру АДРЕСА_1
визнано за інвестором ЖБК
«Академічний-22» ОСОБА_3, якому раніше
(відповідно рішення зборів ЖБК від 08. 10.
1997 року) була надана квартира АДРЕСА_2.
Це рішення зборів ЖБК також не змінено.
Відповідно до договору купівлі-продажу
від 17 травня 2002 року квартира АДРЕСА_1
ОСОБА_3 продана ОСОБА_4

В подальшому, зазначене рішення суду
було оскаржено до суду апеляційної та
касаційної інстанції.

Не погоджуючись з рішеннями судів, він
звернувся до суду з даним позовом,
оскільки вважає, що Київською міською
державною адміністрацією не виконано
покладених на неї наглядових функцій
при розподілі квартир у будинку ЖБК
«Академічний -22», тобто працівниками
КМДА вчинені службові халатні дії чи
бездіяльність, та службова недбалість,
що спричинило тяжкі наслідки, а тому
КМДА повинно надати йому 2-х кімнатну
квартиру площею 65,24 кв.м.

Вказаними діями йому завдано моральну
шкоду, яку він оцінює в 1000 000 грн. та яка
полягає в погіршенні здоров'я,
витрачанні часу та коштів на судові
звернення.

В судовому засідання позивач позов
підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином про причини неявки суд не
сповіщав, тому суд вважає за можливе
розгляну справу у відсутність
представника КМДА.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, приходить
до наступного.

Судом встановлено, що рішенням
Святошинського районного суду м. Києва
від 27 вересня 2004 р. розглянуто справу за
позовом ОСОБА_3 до Житлово-будівельного
кооперативу "Академічний-22" про
визнання права власності на квартиру,
ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ЖБК "Академічний-22",
ОСОБА_3, 3-ті особи: ОСОБА_6. ОСОБА_7,
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_8,
Акціонерний комерційний банк
"Правекс-банк" про визнання права
власності на квартиру, визнання
договору купівлі-продажу недійсним,
зобов'язання виконати умови
ф'ючерсного контракту та виселення.

Вказаним рішенням було визнано за
ОСОБА_3 право власності на квартиру
АДРЕСА_1 на момент укладення 17.05.2002р.
договору купівлі-пролажу даної
квартири між ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 та зареєстрований в БТІ
м. Києва 20.05.2002р. за №1102. У задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ЖБК
"Академічний-22". ОСОБА_3. 3-ті особи:
ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_8, Акціонерний комерційний
банк "Правекс-банк" про визнання права
власності на квартиру, визнання
договору купівлі-продажу недійсним,
зобов'язання виконати умови
ф'ючерсного контракту та
виселення-відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
17 листопада 2004 року рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 27.09.2004 р. в частині визнання за
ОСОБА_3 права власності на квартиру
АДРЕСА_1 на момент укладення 17.05.2002
договору купівлі-продажу цієї квартири
між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округ ОСОБА_8 та
зареєстрованого в БТІ м. Києва 20.05.2002
року скасовано і ухвалено нове рішення,
яким відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні
заявленого ним позову до ЖБК
"Академічний-22" про визнання права
власності на цю квартиру. В іншій
частині вказане рішення залишено без
змін.

Зазначеними рішеннями
встановлено, що 17.06.1997 р. ОСОБА_3 та ЖБК
"Академічний-22" укладено ф'ючерсний
контракт № 11 про інвестування коштів у
житлове будівництво, відповідно до
якого ОСОБА_3 повністю сплатив суму
інвестиційного внеску на будівництво
довохкімнатної квартири, загальною
площею 71,41 кв.м. по АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою № 1910/2000 від
19.10.2000р. та копіями квитанцій про
сплату. Відповідно до протоколу № 14
загальних зборів членів ЖБК
"Академічний-22" від 18.06.1997р. затверджено
зазначений інвестиційний договір.

10.02.1998 р. між ОСОБА_1 та ЖБК
"Академічний-22" укладено ф'ючерсний
контракт № 28 про інвестування коштів в
житлове будівництво, як зазначено у
вказаному контракті, двохкімнатної
квартири АДРЕСА_1, що стверджується
довідкою №? 113 від 06.11.2000р. та копією
квитанції про сплату.

Крім цього, 10.02.1998 р. між ОСОБА_1 та ЖБК
"Академічний-22" укладено ф'ючерсний
контракт № 27 про інвестування коштів у
житлове будівництво квартири АДРЕСА_2.

Також, 22.07.1998 р. між ОСОБА_1 та ЖБК
«Академічний-22» укладено ф'ючерсний
контракт № 29 про інвестування коштів у
житлове будівництво двох та
чотирьохкімнатних квартир АДРЕСА_3.

Відповідно до протоколу № 18 загальних
зборів членів ЖБК "Академічний-22" від
11.02.1998 р. затверджено інвестиційні
договори №№ 27, 28, відповідно до яких
ОСОБА_1 виступав інвестором
двохкімнатних квартир АДРЕСА_1.

Згідно з рішенням Ленінградського
районного суду м. Києва від 15.02.2001 р. за
ОСОБА_3 визнано право власності на
квартиру АДРЕСА_1, яке відповідно до
ухвали судової палати з цивільних
справ Верховного Суду України від
21.08.2002 р. за касаційною скаргою ОСОБА_1
скасовано.

17.05.2002 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, який посвідчено приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 та
зареєстровано в БТІ м .Києва 20.05.2002 р.

На час сплати коштів ОСОБА_1, між ним та
ЖБК "Академічний-22" було укладено три
ф'ючерсні контракти № 27 від 10.02.1998 р.. №28
від 10.02.1998 р. та № 29 від 22.07.1998 р., два з
яких №№27 та 28 протоколом № 18 загальних
зборів членів ЖБК "Академічний-22" від
11.02.1998 р. затверджено та відповідно до
яких ОСОБА_1 виступав інвестором
двохкімнатних квартир АДРЕСА_1. Дія
зазначених контрактів, як встановлено
судовому засіданні, у встановленому
законом порядку розірвана не була.

ОСОБА_1 не надано суду належних доказів
приводу підтвердження своїх вимог щодо
спірної квартири, оскільки сума
зазначена в квитанції, на яку
посилається ОСОБА_1 як доказ, перевищує
вартість спірної квартири, а також у
вказаній квитанції не вказано за яку
конкретно квартиру проведено оплату.

Крім цього, судом встановлено договір
купівлі-продажу спірної квартири між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено відповідно
до вимог закону, належним чином
нотаріально завірено, на час укладання
угоди квартира належала на праві
власності ОСОБА_3, під забороною чи
арештом не перебувала.

Умовами укладеного між ОСОБА_1 і ЖБК
"Академічний-22" контракту від 10.02.1998
року №28 не було передбачено, що після
повної сплати внесків за квартиру у
інвестора виникає право власності на
неї.

Обставини, встановлені рішенням суду, у
відповідності до ст. ч. 3 ст. 61 ЦПК
України не підлягають доказуванню.

З подання СУ ГУ МВС України в м. Києві,
адресованого Першому заступникові
начальника ГУ ЖЗ КМДА 01.06.2004 р.
Денисенку В.М. № 12/2-5184 вбачається, що
слідчим управлінням проводилось
досудове слідство по кримінальній
справі № 20-2702 за обвинуваченням ОСОБА_11
у вчинені службового підлогу та
службової недбалості, що спричинило
тяжкі наслідки за ст.ст. 27 ч. 5 і 366 ч. 2 та
367 ч. 2 КК України та ОСОБА_3 у вчиненні
службового підлогу, що спричинило
тяжкі наслідки за ст.ст. 366 ч. 1 та 366 ч. 2
КК України.

Під час досудового слідства, було
встановлено, що головним управлінням
житлового забезпечення КМДА в
порушення п.3.7 «Положення про порядок
приймання в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів у м. Києві»,
затверджених розпорядженням
Представника Президента України у м.
Києві від 01.03.1993 року № 249, без
затвердження в управлінні без
прийняття таким чином в експлуатацію
будинку АДРЕСА_1, видані ордери та
свідоцтва про право власності на житло
в цьому будинку. Вчинення вказаного
злочину стало можливим через
відсутність належного контролю
Головним управлінням житлового
забезпечення КМДА за діяльністю ЖБК
«Академічний - 22».

Відповідно до п. 74 статуту ЖБК
«Академічний - 22», затвердженого 20
грудня 1993 року, контроль за діяльністю
ЖБК, за експлуатацією і ремонтом
належних будинків здійснюється
міською державною адміністрацією.

Згідно ст. 47 Конституції України кожен
має право на житло. Держава створює
умови, за яких кожний громадянин матиме
змогу побудувати житло, придбати його у
власність або взяти в оренду.
Громадянам, які потребують соціального
захисту, житло надається державою та
органами місцевого самоврядування
безоплатно або за доступну для них
плату відповідно до закону. Ніхто не
може бути примусово позбавлений житла
інакше як на підставі закону за
рішенням суду.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 9 Закону
України «Про інвестиційну діяльність»
основним правовим документом, який
регулює взаємовідносини між суб'єктами
інвестиційної діяльності, є договір
(угода). Укладення договорів, вибір
партнерів, визначення зобов'язань,
будь-яких інших умов господарських
взаємовідносин, що не суперечать
законодавству України, є виключною
компетенцією суб'єктів інвестиційної
діяльності.

Виходячи зі змісту пункту 5 ст. 7
вказаного Закону, Інвестор має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися об'єктами та
результатами інвестицій.

Згідно зі ст. 10 даного Закону
інвестиційна діяльність може
здійснюватись за рахунок: власних
фінансових ресурсів інвестора
(прибуток, амортизаційні відрахування,
відшкодування збитків від аварій,
стихійного лиха, грошові нагромадження
і заощадження громадян, юридичних осіб
тощо); позичкових фінансових коштів
інвестора (облігаційні позики,
банківські та бюджетні кредити);
залучених фінансових коштів інвестора
(кошти, одержані від продажу акцій,
пайові та інші внески громадян і
юридичних осіб); бюджетних
інвестиційних асигнувань; безоплатних
та благодійних внесків, пожертвувань
організацій, підприємств і громадян.

Таким чином, правовідносини між
позивачем та ЖБК «Академічний-22»
виникли на підставі ф'ючерсного
контракту, КМДА не являється стороною
цього договору.

Згідно зі статтею 6 ГК України органам
державної влади та органам місцевого
самоврядування, їх посадовим особам
заборонено незаконно втручатися у
господарські відносини.

Враховуючи вимоги ст. ст. 11, 27, 31 ЦПК
України, лише позивач визначає предмет
та підставу позову і суд, зважаючи на
принцип диспозитивності цивільного
судочинства, не може виходити за межі
цих вимог.

За таких обставин суд приходить до
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення позову.

Крім того, суд вважає, що КМДА є
неналежним відповідачем, що є
самостійною та безумовною підставою
для відмови в позові.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до
Київської міської державної
адміністрації про надання квартири та
стягнення грошових коштів у
відшкодування шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду м. Києва протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ: