Справа №477/1322/14-ц 11.11.2014 11.11.2014 11.11.2014
Провадження №22-ц/784/2829/14
Справа № 22-ц/784/2829/14
Головуючий першої інстанції:
Суддя-доповідач
апеляційного суду: Коломієць В.В.
О К Р Е М А У Х В А Л А
11 листопада 2014 року
Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі
головуючого Шолох З.Л.
суддів Довжук Т.С., Коломієць
при секретарі Орельській Н.М.,
за участю представників позивачки
ОСОБА_2 і ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4,
його представника ОСОБА_5,
представника третьої особи ОСОБА_6 (а.с.
прокурора Савченко І.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 09 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_4, третя особа: орган опіки та
піклування Жовтневої районної
державної адміністрації Миколаївської
області, про позбавлення батьківських
В С Т А Н О В И Л А :
В червні 2014 року ОСОБА_7 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_4 в якому
просила суд надати їй дозвіл на
тимчасові та неодноразові виїзди за
межі України з донькою ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею
повноліття без згоди батька ОСОБА_4 та
надати дозвіл на оформлення проїзного
документу для доньки без згоди її
26 серпня 2014 року позивачка подала заяву
про зміну предмету позову та просила
суд позбавити відповідача
батьківських прав відносно доньки
Рішенням Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 09 вересня 2014
року позов ОСОБА_7 задоволено.
Позбавлено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
батьківських прав відносно його
малолітньої дитини - дочки ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
необ'єктивність та необґрунтованість
рішення суду, просив його скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позову.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 11 листопада
2014 року рішення Жовтневого районного
суду Миколаївської області від 09
вересня 2014 року по даній справі
скасовано та ухвалено нове рішення про
відмову у задоволенні позову ОСОБА_7

При розгляді даної справи як судом
першої інстанції, так і судом
апеляційної інстанції встановлено, що
сторони з 28 вересня 2002 року по 07 лютого
2012 перебували у шлюбі, від якого мають
доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_8 з 2010
року постійно проживає не з батьками, а
у родички позивачки - ОСОБА_9 - за
адресою: АДРЕСА_1, оскільки мати
дівчинки - позивачка ОСОБА_7 - з цього
часу проживає у Італії, де, як
вбачається з пояснень сторін, на
теперішній час утворила нову сім'ю та
зайнята доглядом за дитиною, яка в неї
нещодавно народилась. Батько дитини -
відповідач ОСОБА_4 - також фактично
утворив нову сім'ю, де теж народилась
дитина.

Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, у принципі 6 проголошено, що
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона повинна, коли
це можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 29 ЦК
України місцем проживання фізичної
особи у віці від десяти до чотирнадцяти
років є місце проживання її батьків
(усиновлювачів) або одного з них, з ким
вона проживає, опікуна або
місцезнаходження навчального закладу
чи закладу охорони здоров'я тощо, в
якому вона проживає, якщо інше місце
проживання не встановлено за згодою
між дитиною та батьками
(усиновлювачами, опікуном) або
організацією, яка виконує щодо неї
функції опікуна. Місцем проживання
фізичної особи, яка не досягла десяти
років, є місце проживання її батьків
(усиновлювачів) або одного з них, з ким
вона проживає, опікуна або
місцезнаходження навчального закладу
чи закладу охорони здоров'я, в якому
вона проживає.

Проте, в порушення вищевикладених
вимог закону малолітня ОСОБА_8 тривалий
час проживає окремо від батьків.
Відомості про що, її проживання у
ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1, де вона
мешкає останні чотири роки, було
установлено відповідно до вимог
закону, у матеріалах справи відсутні.

Зі змісту висновку органу опіки та
піклування Жовтневої районної
державної адміністрації Миколаївської
області не зазначено де, з ким, на яких
підставах та в яких умовах проживає
малолітня дитина, відсутні дані, що
такі відомості з'ясовувались.

Частинами 2 - 4 статті 11 Закону України
від 13.01.2005р. № 2342-IV «Про забезпечення
організаційно-правових умов
соціального захисту дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування» встановлено, що органи
опіки та піклування забезпечують
вирішення питань щодо:

встановлення статусу дитини-сироти та
дитини, позбавленої батьківського
піклування;

надання опіки та піклування над
дітьми-сиротами та дітьми,
позбавленими батьківського
піклування, та застосування інших форм
влаштування дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування;

соціального захисту і захисту
особистих, майнових, житлових прав та
інтересів дітей;

забезпечення пріоритетних форм
влаштування дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування;

притягнення до відповідальності осіб,
які порушують права дитини;

надання письмової згоди або
заперечення на відчуження нерухомого
майна (у тому числі житла) та іншого
майна, власником якого є дитина;

подання заяв, клопотань, позовів про
захист прав дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування.

Соціальний захист та захист прав дітей
у межах своєї компетенції здійснюють
районні, районні у містах Києві та
Севастополі місцеві державні
адміністрації, виконавчих органів
міських, районних у містах, сільських,
селищних рад.

Органи опіки та піклування мають право
перевіряти умови влаштування,
утримання, виховання, навчання
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування, можуть
переводити дітей, життю та здоров'ю (у
тому числі психічному) яких загрожує
небезпека, до інших форм влаштування
дітей.

Враховуючи наведене, судова колегія
вважає, що викладені обставини не
можуть залишитися без уваги і
потребують відповідного реагування
органів опіки та піклування Жовтневої
районної державної адміністрації
Миколаївської області (за місцем
реєстрації позивачки ОСОБА_7 і
малолітньої ОСОБА_8) та Миколаївської
районної державної адміністрації
Миколаївської області (за місцем
фактичного проживання малолітньої
ОСОБА_8) .

Керуючись ст. 320 ЦПК України, колегія
суддів

У Х В А Л И Л А:

Про зазначені порушення довести до
відома органів опіки та піклування
Жовтневої районної державної
адміністрації Миколаївської області
та Миколаївської районної державної
адміністрації Миколаївської області
для прийняття відповідних заходів
реагування.

Окрема ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і з цього часу
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: