Справа № 743/593/14-ц
Провадження № 2/743/173/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
Ріпкинський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Сташківа
В.Б.,

при секретарі Нерус
Н.І.,

за участю позивачки
ОСОБА_1,

представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_5,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в смт. Ріпки в залі суду
справу

за позовом ОСОБА_1

до - Ріпкинської
селищної ради Ріпкинського району

Чернігівської області,

- ОСОБА_2,

- ОСОБА_6,

- ОСОБА_4

про встановлення
факту спільного проживання, визнання
будівельних
матеріалів спільною сумісною
власністю, визнання

майнових прав
забудовника та права власності на
відповідні

частини
будівельних матеріалів та обладнання,
які були

використані в
процесі самочинного будівництва
житлового

будинку, в
порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6
та Ріпкинської селищної ради
Ріпкинського району Чернігівської
області.

В обґрунтування позову зазначила, що:

- вона у період з травня 2006 року по
березень 2010 року проживала спільно з
ОСОБА_7 без реєстрації шлюбу в належній
їй квартирі за адресою АДРЕСА_1, вела з
ним спільне господарство, тобто між
ними склались усталенні відносини, що
притаманні подружжю

- з 2 березня 2010 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 року
вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_7,
зареєстрованому в органах РАЦС;

- у відповідності до рішення
Ріпкинської селищної ради
Ріпкинського району її чоловіку ОСОБА_7
було передано у власність земельну
ділянку площею 0,1213 га, з цільовим
призначенням для обслуговування
житлових будинків, господарських
будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2

- за життя її чоловіка ОСОБА_7 вони
протягом 2008-2012 р. збудували житловий
будинок з надвірними спорудами, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, але не
оформили на нього право власність;

- посилаючись на ст.ст. 60, 61, 63, 65, 70 СК
України житловий будинок за адресою:
АДРЕСА_2, будівельні матеріали з яких
він побудований належить їй та
померлому чоловіку ОСОБА_7 на праві
спільної сумісної власності в рівних
долях, по 1/2 частині кожному;

- ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_7 трагічно помер;

- спадкоємцями останнього за законом є
вона, мати померлого ОСОБА_2 та діти
померлого ОСОБА_4 та ОСОБА_6, тому вони
усі мають право успадкувати 1/4 частину
від 1/2 частини, яка належала ОСОБА_7;

- звернувшись до державного нотаріуса
Ріпкинської районної державної
нотаріальної контори, вона отримала
відмову у вчиненні нотаріальних дій,
оскільки документи, які б
підтверджували право власності
спадкодавця на житловий будинок, або ж
об'єкт незавершеного будівництва
належним чином оформлені не були.

Остаточно ОСОБА_1, на підставі ст.ст. 1218,
1268-1270, 1278 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 63, 65, 70 СК
України та п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування», просила:

- встановити факт спільного проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу в
період з травня 2006 року по березень 2010
року її та ОСОБА_7;

- визнати будівельні матеріали, які
були використані під час будівництва
житлового будинку розташованого за
адресою: АДРЕСА_2, їхньою спільною разом
з ОСОБА_7 сумісною власністю подружжя;

- визнати за нею майнові права та
обов'язки забудовника на 1/2 частину
житлового будинку з надвірними
спорудами, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2, як спільної сумісної
власності подружжя та на 1/8 частину
житлового будинку з надвірними
спорудами, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2, як спадкоємця першої черги
після смерті чоловіка ОСОБА_7.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала
позовні вимоги, з урахуванням
доповнення позовних вимог, з підстав
зазначених в позові. Поставила під
сумнів довідки виконкому
Новояриловицької сільської ради про
проживання ОСОБА_7 з 2001 р. по 2011 р. в
с.Сиделівка з матір'ю ОСОБА_2. Вказує на
те, що всі сусіди по смт.Ріпки
підтвердили факт спільного їхнього
проживання до укладення шлюбу.
Зазначила, що вони з ОСОБА_7 будували
будинок за спільні кошти. Вона офіційно
працювала, а ОСОБА_7, офіційно не
працював, у неї жив в квартирі.

Представник відповідачки ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила
проти позову та просила в позові
відмовити, а в письмових запереченнях
проти позову просила визнати за ОСОБА_2.
майнові права та обов'язки забудовника
на 1/4 частини житлового будинку з
надвірними спорудами, що знаходяться
за адресою: АДРЕСА_2.

Суть заперечень проти позову зводиться
до того, що:

- ОСОБА_2 є матір'ю померлого ОСОБА_7;

- ОСОБА_1 не довела, що будівництво, як
під час шлюбу, так і під час спільного
проживання велось за спільні з
спадкодавцем кошти;

- натомість відповідачі довели, що
будівельні матеріали купувались
ОСОБА_7 за особисті кошти;

- актами сусідів, довідками виконкому
Новояриловицької сільської ради та
показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9
підтверджується факт проживання
ОСОБА_7 з 2002 р. по 2011 р. в с.Сиделівка
разом із своєю матір'ю ОСОБА_2 та
спростовується те, що позивач проживав
в смт.Ріпки, тобто вів з ОСОБА_1 спільне
господарство;

- справедливим, розумним та
добросовісним буде встановлення всім
спадкоємцям першої черги частки у
спадщини в розмірі 1/4 частини;

- вказані підстави і предмет позову
розглядались в межах справи № 743/139/14-ц
за позовом ОСОБА_1 про визнання за нею в
порядку спадкування майнових прав
забудовника на 5/8 частин вказаного
житлового будинку.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явилась, будучи належним чином
повідомленим про час та місце розгляду
справи.

В судовому засіданні її представник
ОСОБА_5 заперечив проти позову та надав
письмові заперечення проти позову.
Одночасно просив визнати за ОСОБА_4
майнові права та обов'язки забудовника
на 1/4 частини житлового будинку з
надвірними спорудами, що знаходяться
за адресою: АДРЕСА_2.

Суть заперечень проти позову зводиться
до того, що актами сусідів, довідками
виконкому Новояриловицької сільської
ради та показаннями свідків ОСОБА_8,
ОСОБА_9 підтверджується факт
проживання ОСОБА_7 з 2002 р. по 2011 р. в
с.Сиделівка разом із своєю матір'ю
ОСОБА_2 та спростовується те, що позивач
проживав в смт.Ріпки, тобто вів з ОСОБА_1
спільне господарство.

Будучи допитаним Судом Новобілицького
району м.Гомеля Республіки Білорусь, в
межах судового доручення про допит в
якості відповідача, відповідач ОСОБА_6
позовні вимоги не визнав в повному
обсязі. Суть заперечень проти позову
зводиться до того, що він являється
сином ОСОБА_7 від попереднього шлюбу.
Вказує, що його батько з 2009 р. почав
проживати з ОСОБА_1 з 2009 р.. В той же час,
усі будівельні матеріали, як під час
фактичних шлюбних відносин, так і під
час шлюбу ОСОБА_7 придбавав за особисті
кошти, а ОСОБА_1 жодної матеріальної
участі в будівництві не приймала.

Вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3, представника відповідача
ОСОБА_4 - ОСОБА_5, врахувавши заперечення
проти позову ОСОБА_6 за наслідками його
допиту компетентним судом Республіки
Білорусь, показання свідків ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_9, дослідивши
матеріали даної справи та справи №
743/139/14-ц за позовом ОСОБА_1 до
Ріпкинської селищної ради
Ріпкинського району Чернігівської
області, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про
визнання майнових прав забудовника, в
порядку спадкування, суд приходить до
наступних висновків.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 про
встановлення факту спільного
проживання, суд враховує наступне.

Виходячи з безпосередності
дослідження доказів, суд не вправі
досліджувати показання свідків
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, які дані ними в межах справи №
743/139/14-ц, щодо обставин спільного
проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_1, участі
позивачки в будівництві, років
використання будівельних матеріалів в
процесі самочинного будівництва
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 74 СК України якщо
жінка та чоловік проживають однією
сім'єю, але не перебувають у шлюбі між
собою або в будь-якому іншому шлюбі,
майно, набуте ними за час спільного
проживання, належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено письмовим договором між
ними. На майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності жінки та
чоловіка, які не перебувають у шлюбі
між собою або в будь-якому іншому шлюбі,
поширюються положення глави 8 цього
Кодексу.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судовому
засіданні показали, що вони є сусідкою
та подругою ОСОБА_1 відповідно. Остання
з весни-літа 2006 р. перебувала в
фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_7
та вела з ним спільне господарство.
ОСОБА_7 та ОСОБА_1 в березні 2010 р.
офіційно уклали шлюб, проживаючи в
квартирі ОСОБА_1. Вказали, що будинок
ОСОБА_7 будував з ОСОБА_1 за спільні
кошти.

Суд кладе в основу рішення комісійні
акти депутатів Ріпкинської селищної
ради ОСОБА_22 та ОСОБА_23 в присутності
сусідів, які підтверджують факт
проживання ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 без
реєстрації в період з 2006 р. по квітень
2012 р. однією сім'єю з ОСОБА_1 та по
АДРЕСА_2 без реєстрації в період з
травня 2012 р. по лютий 2013 р., оскільки
вони узгоджуються з матеріалами справи
та показаннями свідків ОСОБА_11 та
ОСОБА_12.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
показав, що він мешкає в с.Сиделівка
Ріпкинського району та знав померлого
ОСОБА_7. Останній розпочав будівництво
в смт.Ріпки в 2007 р.. В с.Сиделівка він
придбав під «розборку» два будинки, які
пішли на будівництво будинку. В 2010 р.
був збудований будинок крім веранди.
Вважає, що шлюб з ОСОБА_1 у ОСОБА_7 був
невдалий. Вказав, що ОСОБА_1 матеріально
участі в будівництві не приймала.

Суд критично ставиться до показань
свідків ОСОБА_9, ОСОБА_8, комісійного
Акту від 23 травня 2014 р. та довідок
виконкому Новояриловицької сільської
ради від 26.05.2014 р. №№ 321, 322 щодо
проживання ОСОБА_7 з 2000 р. (2001 р.) по 2011 р.
в с.Сиделівка разом із своєю матір'ю
ОСОБА_2 та ведення з нею спільного
господарства, оскільки вони
спростовуються матеріалами даної
справи та матеріалами справи № 743/139/14-ц.

За таких обставин, слід встановити факт
проживання однією сім'єю без шлюбу
ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в період з травня 2006
року по 1 березня 2010 року, задовольнивши
позов в цій частині.

По справі встановлено, що ОСОБА_7 та
ОСОБА_1 (до шлюбу - ОСОБА_1) 2 березня 2010 р.
зареєстрували в ВРАЦС Ріпкинського РУЮ
шлюб, що стверджується свідоцтвом про
шлюб (Серія НОМЕР_1).

Статтею 57 СК України передбачено, що
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до
шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час
шлюбу, але на підставі договору
дарування або в порядку спадкування; 3)
майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але
за кошти, які належали їй, йому
особисто.

Згідно із ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст.
60 СК України майно, набуте подружжям за
час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності, незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини (навчання,
ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба тощо)
самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України
вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 61 СК України об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя може бути будь-яке майно, за
винятком виключеного з цивільного
обороту. Об'єктом права спільної
сумісної власності є заробітна плата,
пенсія, стипендія, інші доходи,
одержані одним із подружжя.

По справі встановлено, що:

- рішенням 9 сесії 5 (25) скликання
Ріпкинської селищної ради
Чернігівської області від 23 липня 2007 р.
«Про надання дозволів на виготовлення
технічної документації та передачу у
власність земельних ділянок для
будівництва та обслуговування
житлових будинків, ведення особистого
селянського господарства, будівництва
гаражів громадянам» надано дозвіл
ОСОБА_7 на виготовлення проекту
відведення земельної ділянки для
будівництва житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_2

- рішенням 2 сесії 6 (26) скликання
Ріпкинської селищної ради
Чернігівської області від 17 грудня 2010
р. «Про передачу у власність земельних
ділянок для будівництва та
обслуговування жилих будинків,
господарських будівель та споруд,
ведення особистого селянського
господарства громадянам» затверджено
технічну документацію щодо видачі
державних актів про право власності на
присадибні земельні ділянки, які
перебувають у користуванні громадян в
смт.Ріпки, та передано їх у власність
для обслуговування жилих будинків,
господарських будівель і споруд ОСОБА_7
площею 0,1213 га по АДРЕСА_2

- 24 липня 2012 р. Ріпкинською селищною
радою Ріпкинського району
Чернігівської області був виданий
Державний акт на право власності на
земельну ділянку (Серія ЯМ № 999333) на
ім'я ОСОБА_7, який посвідчував
належність останньому земельної
ділянки площею 0,1213 га, розташованої за
адресою: АДРЕСА_2, з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд.

За таких обставин, ОСОБА_7 був власником
земельної ділянки площею 0,1213 га,
розташованої за адресою: АДРЕСА_2, з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд. Вона
не є предметом даного спору.

По справі встановлено, що КП
"Чернігівське МБТІ" виготовлено
технічний паспорт на садибний
(індивідуальний) житловий будинок, що
знаходиться за адресою: смт.Ріпки
Ріпкинського району АДРЕСА_2

В технічному паспорті зазначено, що на
земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2
збудовані самочинно житловий будинок
(А-1), веранда з погребом (а-1, а1-1), гараж
(а3-1), сарай (Б-1).

Згідно Звіту про оцінку майна від 28
жовтня 2014 р., виконаного КП
«Чернігівське МБТІ» ринкова вартість
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: смт.Ріпки Ріпкинського району
АДРЕСА_2 житловий будинок, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2
складає 71 766 грн..

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

В п. 4 Пленуму Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 6 «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» вказано, що самочинним
вважається будівництво житлового
будинку, будівлі, споруди, іншого
нерухомого майна, якщо:

- вони збудовані (будуються) на
земельній ділянці, що не була відведена
особі, яка здійснює будівництво;

- або відведена не для цієї мети;

- або без відповідного документа, який
дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту;

- або з істотним порушенням будівельних
норм і правил;

- хоча і на підставі проекту, але за
наявності істотних порушень
зазначених норм та правил як у самому
проекті, так і при будівництві, за
наявності рішень спеціально
уповноважених органів про усунення
порушень.

В даному випадку споруди зазначені в
технічному паспорті збудовані на
земельній ділянці, що була відведена
ОСОБА_7 з цільовим призначенням для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд.

В той же час, право на виконання
будівельних робіт виникає у
забудовника лише за наявності
документів, які надають право
виконувати будівельні роботи
передбачених статтями 27, 29 - 31 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», а також у
передбачених законом випадках
отримання дозволу на виконання
будівельних робіт (статті 34, 37 цього
Закону).

В даному випадку сторони не довели того
факту, що ОСОБА_7 отримував будівельний
паспорт забудови наданої йому
земельної ділянки, одержував
містобудівні умови та обмеження для
проектування об'єкта будівництва,
одержував технічні умови згідно із
поданою заявою, робив проектну
документацію на будівництво, отримував
дозволи на виконання будівельних
робіт.

За таких обставин, житловий будинок, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 є
самочинним будівництвом.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України до
завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

Виходячи з системного аналізу даної
норми, до виникнення права власності на
об'єкт нерухомості право власності
існує на матеріали, обладнання тощо,
які були використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

Згідно п. 7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування» якщо спадкодавцем
було здійснене самочинне будівництво
(ч. 1 ст. 376 ЦК України), до спадкоємців
переходить право власності на
будівельні матеріали, обладнання тощо,
які були використані в процесі цього
будівництва.

Виходячи з того, що в силу Закону
України «Про архітектурну діяльність»
забудовником є фізична та юридична
особа, яка відповідно до закону
отримала право власності або
користування земельною ділянкою для
забудови та отримала в установленому
законодавством України необхідну
дозвільну документацію на будівництво
об'єкта містобудування, а в даному
випадку ОСОБА_7 не виконані вимоги
ст.ст. 27, 29-31, 34, 37 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», тому суд приходить до
висновку, що він не був забудовником у
юридичному сенсі, не будуть
забудовниками і його спадкоємці, тому
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 про визнання майнових прав та
обов'язки забудовника житлового
будинку задоволенню не підлягають.

При вирішенняі питання про долю
будівельних матеріалів та обладнання,
які були використані в процесі
самочинного будівництва житлового
будинку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2, суд виходить з наступного.

Інструкція про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна, яка затверджена
Наказом Держбуду України від 24.05.2001 р. N
127 та зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 10 липня 2001 р. за N 582/5773
визначає порядок та методику
проведення технічної інвентаризації
збудованих (реконструйованих)
будинків, допоміжних будівель та
споруд з метою:

- визначення їх фактичної площі та
об'єму (щодо проектних);

- обстеження та оцінки технічного стану
наявних об'єктів;

- установлення вартості об'єктів.

Абз. 17 розділу 10 «Поточні
інвентаризаційно-оцінювальні роботи»
вказаної Інструкції передбачено, що
матеріали конструктивних елементів та
рік побудови будинків, господарських
будівель і споруд вказує замовник, що
відображається в абрисі (ескізі) та
засвідчується його підписом.

В характеристиці будинку,
господарських будівель та споруд до
вказаного Техпаспорту маються
відомості про те, що:

- житловий будинок (А-1) побудований в 2012
р., основні конструктивні елементи:
фундамент - бетон, стіни - колоди
дерев'яні, сайдинг, покрівля -
азбестоцементні листи, перекриття -
дерево, підлога - ламінат, лінолеум,
плитка керамічна;

- погріб (а1-1) побудований в 2012 р.,
основні конструктивні елементи: стіни -
бетон, перекриття - залізобетон
монолітний, підлога - цемент;

- веранда (а-1) побудована в 2012 р., основні
конструктивні елементи: фундамент -
бетон, стіни - блоки з ніздрюватих
бетонів, покрівля - азбестоцементні
листи, підлога - бетон, що узгоджується
з рішенням Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 17 квітня 2014
року (справа № 743/139/14-ц);

- сарай (Б-1) побудована в 2012 р., основні
конструктивні елементи: фундамент -
дерево, стіни - дошки, покрівля -
азбестоцементні листи, що узгоджується
з рішенням Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 17 квітня 2014
року (справа № 743/139/14-ц);

- ґанок (а2) побудована в 2012 р., що
узгоджується з рішенням Ріпкинського
районного суду Чернігівської області
від 17 квітня 2014 року (справа № 743/139/14-ц);

- гараж (а3-1) побудований в 2008 р., основні
конструктивні елементи: фундамент -
бетон, стіни - цегла керамічна, покрівля
- азбестоцементні листи, підлога -
бетон, що узгоджується з рішенням
Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 17 квітня 2014
року (справа № 743/139/14-ц).

В технічному паспорті зазначено, що в
житловому будинку, веранді та гаражі
мається електричне освітлення, а в
житловому будинку наявні водопровід та
каналізація.

Слід зауважити, що замовником
проведення
інвентаризаційно-оцінювальної роботи
щодо вказаного вище самочинного
будівництва була ОСОБА_1.

В матеріалах справи № 743/139/14-ц маються
договір про користування електричною
енергією № 11/13002, укладений від 29 лютого
2012 р. між ОСОБА_7 та Ріпкинським РЕМ ПАТ
«Чернігівобленерго» та додаткова
угода на нього, технічні умови на
водопостачання та водовідведення КП
«Водоканал», узгодженні 16.05.2011 р.
Ріпкинською селищною радою, товарний
чек від 16.05.2011 р. за матеріали в сумі 344
грн. сплачені КП «Водоканал», ордер № 8
на виконання земельних робіт в межах
населених пунктів Ріпкиської селищної
ради.

Вказані докази підтверджують
правомірність використання
електричної енергії та що в травні 2011 р.
за адресою: АДРЕСА_2 проводились
земельні роботи щодо підведення до
об'єкта незавершеного будівництва
комунікацій.

Сторони жодних письмових доказів, які
спростовували дані Технічного
паспорту щодо років побудови вказаних
приміщень сторони, всупереч ст.ст. 10, 11,
57-60 ЦПК України не надали.

Рішенням Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 17 квітня 2014
року (справа № 743/139/14-ц) встановлено, що
в жилому будинку за адресою: АДРЕСА_2
дерев'яні колоди були покладені,
фундамент залитий до укладення шлюбу
між ОСОБА_1 та ОСОБА_7, в період з 2008 р. по
1 березня 2010 р..

Відповідно до ст. 63 СК України дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Згідно ч. 1 ст. 65 СК України дружина,
чоловік розпоряджаються майном, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, за взаємною згодою.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6,
представники відповідачів ОСОБА_3 та
ОСОБА_5, в межах даної справи, в
порушення приписів ст.ст. 10, 11, 57-60 ЦПК
України належними та допустимими
доказами не довели того, що будівельні
матеріали та обладнання, які були
використані в процесі самочинного
будівництва житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2
померлий ОСОБА_7 набував за кошти, які
йому належали особисто, під час
спільного проживання з ОСОБА_1 з травня
2006 р. по 1 березня 2010 р. та під час шлюбу з
2 березня 2010 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 р..

За таких обставин, будівельні
матеріали та обладнання, які були
використані в процесі самочинного
будівництва житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,
загальною вартістю 71 766 грн., слід
визнати спільною сумісною власністю
ОСОБА_1 та ОСОБА_7, як осіб, які проживали
однією сім'єю без шлюбу з травня 2006 року
по 1 березня 2010 року та як подружжя за
період з 2 березня 2010 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Враховуючи наведене, за ОСОБА_1 слід
визнати право власності на 1/2 частину
будівельних матеріалів та обладнання,
які були використані в процесі
самочинного будівництва житлового
будинку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2, вартістю 35883 грн., набуту нею
під час проживання з ОСОБА_7 однією
сім'єю без шлюбу з травня 2006 року по 1
березня 2010 року та в період шлюбу між
ними з 2 березня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про
визнання за нею права власності на 1/8
частину будівельних матеріалів та
обладнання, які були використані в
процесі самочинного будівництва
вказаного житлового будинку, то суд
виходить з наступного.

Рішенням Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 17 квітня 2014
року (справа № 743/139/14-ц) встановлено, що
спадкоємцями за законом після смерті
ОСОБА_7, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 р. є:

- позивачка по справі, ОСОБА_1, як
дружина померлого, яка подала до
Ріпкинської районної державної
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини - 11 березня 2013 р.;

- відповідачка по справі, громадянка
Республіки Білорусь ОСОБА_4, як донька
померлого /від попереднього шлюбу/, яка
подала до вказаної нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини -
20 березня 2013 р.;

- відповідачка по справі, ОСОБА_2, як
непрацездатна мати померлого, яка
подала до вказаної нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини -
23 березня 2013 р.;

- відповідач по справі громадянин
Республіки Білорусь ОСОБА_6, як син
померлого /від попереднього шлюбу/,
який подав до вказаної нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини - 3
червня 2013 р..

Відповідно до ст. 1278 ЦК України частки
кожного спадкоємця у спадщині є
рівними, якщо спадкодавець у заповіті
сам не розподілив спадщину між ними.
Кожен із спадкоємців має право на виділ
його частки в натурі.

В даному випадку до складу спадщини
після смерті ОСОБА_7 входять 1/2 частина
будівельних матеріалів та обладнання,
які були використані в процесі
самочинного будівництва житлового
будинку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2, набутої ОСОБА_7 під час
проживання з ОСОБА_1 однією сім'єю без
шлюбу з травня 2006 року по 1 березня 2010
року та в період шлюбу з 2 березня 2010
року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Слід відмітити, що рішення
Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 17 квітня 2014
року (справа № 743/139/14-ц) про відмову в
задоволенні вимог ОСОБА_1 про визнання
за нею в порядку спадкування майнових
прав забудовника на 5/8 частин вказаного
житлового будинку не є перешкодою для
розгляду даних вимог в межах даної
справи, так як у вказаному рішенні суд
визнав передчасним визнавати за нею
майнові права та обов'язки забудовника
на 1/4 частини об'єкта незавершеного
будівництва, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2, так як між сторонами наявний
спір про вказаний об'єкт незавершеного
будівництва вцілому і визнання за
позивачкою майнових прав забудовника
на 1/4 частини вказаного об'єкта
незавершеного будівництва позбавить
позивачку в подальшому можливості
претендувати на визнання за нею права
власності на 1/2 частину матеріалів,
обладнання, які були використані в
процесі будівництва об'єкта
незавершеного будівництва, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та на
визнання за нею майнових прав та
обов'язків забудовника, в порядку
спадкування, на 1/4 частини від 1/2
частини об'єкта незавершеного
будівництва, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2 набуту ОСОБА_7 спільно з
позивачкою.

За таких обставин, виходячи з положень
ст.. 1278 ЦК України, ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 мають право по 1/4
частині від 1/2 частини будівельних
матеріалів та обладнання, які були
використані в процесі самочинного
будівництва житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,
набутої ОСОБА_7 під час проживання з
ОСОБА_1 однією сім'єю без шлюбу з травня
2006 року по 1 березня 2010 року та в період
шлюбу з 2 березня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1
року, а тому за ОСОБА_1 слід визнати
право власності на 1/8 частину
будівельних матеріалів та обладнання,
які були використані в процесі
самочинного будівництва вказаного
житлового будинку.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_2, ОСОБА_6 та
ОСОБА_4 належним чином не оформлювали
позовні вимоги про визнання за ними
права власності, в порядку спадкування,
на належні за ними частини матеріалів
та обладнання, які були використані в
процесі самочинного будівництва
вказаного житлового будинку, з метою
повного вирішення даного спору, суд
вважає за необхідне застосувати
аналогію закону зі справами про поділ
майна та за ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_4
слід визнати право власності за кожним
по 1/8 частині будівельних матеріалів та
обладнання, які були використані в
процесі самочинного будівництва
вказаного житлового будинку.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 до
Ріпкинської селищної ради
Ріпкинського району Чернігівської
області, то суд першої інстанції,
виходить з наступного.

Згідно з положеннями цивільного
процесуального законодавства
відповідач - це особа, яка має
безпосередній зв'язок зі спірними
матеріальними правовідносинами та, на
думку позивача, порушила, не визнала
або оспорила його права, свободи чи
інтереси і тому притягується до участі
у цивільній справі для відповіді за
пред'явленими вимогами.

Враховуючи роз'яснення, викладені в
постанові Пленуму Верховного Суду
України Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року №7
„Про судову практику у справах
спадкування" належними відповідачами у
справах про спадкове право є
спадкоємці, які прийняли спадщину, а не
територіальні громади в особі органу
місцевого самоврядування.

Згідно матеріалів спадкової справи,
заведеної щодо майна померлого ОСОБА_7
спадкоємцями після смерті останнього
за законом є позивачка ОСОБА_1,
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4.

Виходячи з характеру спірних
правовідносин, суд вважає, що в даному
випадку Ріпкинська селищна рада
Ріпкинського району Чернігівської
області не є особою, яка має
безпосередній зв'язок зі спірними
матеріальними правовідносинами, тобто
належним відповідачем по справі, тому в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Ріпкинської селищної ради
Ріпкинського району Чернігівської
області слід відмовити.

Відповідно до приписів ст. 88 ЦПК
України, судовий збір з ОСОБА_2, ОСОБА_6
та ОСОБА_4 підлягає стягненню на
користь ОСОБА_1 в частковому порядку,
пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 208, 209, 212, 215, 218
ЦПК України, ст.ст. 16, 331, 376, 1216, 1218, 1261,
1268-1270, 1278 ЦК України, ст.ст. 3, 60, 61, 63, 65, 70,
74 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4 -
задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією
сім'єю без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в
період з травня 2006 року по 1 березня 2010
року.

Визнати будівельні матеріали та
обладнання, які були використані в
процесі самочинного будівництва
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2, загальною вартістю 71
766 грн., спільною сумісною власністю
ОСОБА_1 та ОСОБА_7, як осіб, які проживали
однією сім'єю без шлюбу з травня 2006 року
по 1 березня 2010 року та як подружжя за
період з 2 березня 2010 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6,
ОСОБА_4, в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_7, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1
року, по 1/8 частині будівельних
матеріалів та обладнання, які були
використані в процесі самочинного
будівництва житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,
вартістю 8970 грн. 75 коп., набуту ОСОБА_7
під час проживання з ОСОБА_1 однією
сім'єю без шлюбу з травня 2006 року по 1
березня 2010 року та в період шлюбу з 2
березня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину будівельних матеріалів та
обладнання, які були використані в
процесі самочинного будівництва
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2, вартістю 35883 грн.,
набуту нею під час проживання з ОСОБА_7
однією сім'єю без шлюбу з травня 2006 року
по 1 березня 2010 року та в період шлюбу
між ними з 2 березня 2010 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4 - відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Ріпкинської селищної ради
Ріпкинського району Чернігівської
області - відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 112
грн. 13 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 112
грн. 13 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 112
грн. 13 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через
Ріпкинський районний суд
Чернігівської області. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий
В.Б.Сташків