04.02.2014 Справа № 756/4703/13-ц
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________
ун. №756/4703/13-ц
Справа №2/756/99/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року Оболонський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді Диби
О.В.

за участю секретаря
Онищенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Київенерго» в особі структурного
відокремленого підрозділу «Київські
електричні мережі» Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
до ОСОБА_1, третя особа: Товариство з
обмеженою відповідальністю «Монкор»
про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із
вищенаведеним позовом до відповідача
посилаючись на те, що ним було виконано
умови укладеного між ними договору від
28.07.2008 року про приєднання до
електричних мереж, а відповідач
свідомо ухилявся від оплати отриманих
від позивача послуг, тому просив
стягнути з відповідача на свою користь
153 580,80 грн. заборгованості за договором
приєднання до електромереж та вирішити
питання про стягнення з відповідача
судового збору.

В судовому засіданні представник
позивача вимоги позовної заяви
підтримав в повному обсязі та просив їх
задовольнити з підстав, зазначених у
позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні визнав факт того, що між
позивачем та відповідачем дійсно 28.07.2008
року було укладено договір про
приєднання до електромереж і його ціна
становила 153 580,80 грн. однак, вказував на
те, що позивач ще у 2008 році знав про
несплату відповідачем заборгованості
по договору за виконану ним роботу але
з позовом до відповідача звернувся
лише в березні 2013 року, тобто з
пропуском встановленого законом
трирічного строку позовної давності.
За таких обставин, з підстав пропуску
встановленого законом строку позовної
давності просив відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи в судове
засіданні не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся. Сторони
не заперечували проти розгляду справи
у відсутність представника третьої
особи.

Вислухавши пояснення представника
позивача та відповідача, повно та
всебічно дослідивши наявні в
матеріалах справи докази у їх
сукупності, суд вважає встановленими
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи,
28.07.2008 року між АЕК «Київенерго»
правонаступником якого є позивач та
відповідачем було укладено договір
№5670/43481/29742 про приєднання до
електричних мереж (далі - договір).

Відповідно до п.2.1 договору позивач
зобов'язаний здійснити підключення
електроустановки відповідача до своїх
електромереж протягом п'яти робочих
днів після виконання останнім вимог п.
2.2 договору, прийняття
електроустановки та оформлення акту
допуску на підключення.

В судовому засіданні представники
позивача та відповідача визнали факт
того, що роботи по договору були
виконані позивачем відповідно до умов
укладеного договору та сторонами було
визначено вартість робіт на оплату
яких, відповідачу було надано рахунок -
фактуру від 31.07.2008 року.

Тобто, починаючи з 31.07.2008 року
відповідач повинен був сплатити
вартість виконаних позивачем робіт.

Згідно із ч. 1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають додатковому доказуванню.

Враховуючи ту обставину, що сторони
визнали факт укладення договору між
позивачем та відповідачем, факт
виконання позивачем по договору в
повному обсязі своїх зобов'язань
відповідно до його умов та факт
несплати відповідачем коштів на
виконання умов договору, то такі
обставини, суд вважає доведеними,
встановленими та такими, що не
потребують додаткового доказування.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У відповідності із ч. 1 ст. 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов`язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

В судовому засіданні представник
позивача повідомив, що дійсно 31.07.2008
року відповідачу було надано рахунок -
фактура на оплату послуг по договору на
загальну суму 153 580,80 грн., який
відповідачем сплачений не був.

Представник позивача в судовому
засіданні не зміг пояснити причини
звернення до суду із позовом до
відповідача лише в березні 2013 року,
однак повідомив, що відповідно до п. 6.1
договору він діє до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань за ним,
тому підстав для застосування
наслідків пропуску строку позовної
давності немає.

З таким висновком представника
позивача суд погодитися не може
виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 252 ЦК України строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами.

Термін визначається календарною датою
або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати.

Пунктом 3.3 договору визначено, що
оплата послуг за приєднання
електроустановок до електричних мереж
власника здійснюється замовником
протягом 3 - х банківських днів після
отримання рахунка - фактури.

Оскільки рахунок - фактура
відповідачем було отримано 31.07.2008 року
то право у позивача на звернення до
суду із позовом виникло 06.08.2008 року, у
зв'язку із невиконанням відповідачем
умов договору. В той же день позивач
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення його права, оскільки оплати
відповідачем здійснено не було.

Статтею 256 ЦК України визначено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно із ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила

Частинами 3, 4 ст. 267 ЦК України
визначено, що позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин, враховуючи заяву
представника відповідача про
застосування строку позовної давності,
суд приходить до висновку про
необхідність відмови в задоволенні
позовних вимог з причин пропуску
позовної давності.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 252, 256, 257, 26, 267, 526, 530, 610, 611 ЦК
України, ст. ст. 10, 57-61,79,88, 208 - 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Київенерго» в особі структурного
відокремленого підрозділу «Київські
електричні мережі» Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
до ОСОБА_1, третя особа: Товариство з
обмеженою відповідальністю «Монкор»
про стягнення заборгованості -
відмовити;

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду м.
Києва протягом 10 днів з дня його
проголошення через Оболонський
районний суд м. Києва. У разі якщо особи,
які беруть участь у справі не були
присутні під час ухвалення рішення,
апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів з моменту
його отримання;

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його апеляційне
оскарження.

Суддя:
О.В. Диба