Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/292/14
Головуючий у 1-й інстанції Троценко Т.А.
Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької с області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Ломейка В.О.

Кухаря С.В.

При секретарі Камінській
О.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 21 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України»,
ОСОБА_4, третя особа: Сектор з опіки,
піклування та усиновлення виконавчого
комітету Бердянської міської ради, про
визнання договору іпотеки нікчемним, -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ПАТ «Державний
ощадний банк України», ОСОБА_4, третя
особа: Сектор з опіки, піклування та
усиновлення виконавчого комітету
Бердянської міської ради, про визнання
договору іпотеки нікчемним.

В обґрунтування позову зазначав, що
25.03.200 року між Банком та його дружиною
ОСОБА_4 був укладений договір іпотеки
нерухомого майна, предметом якого була
двокімнатна квартира, яка знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

Вважає вказаний договір таким, що
укладений з порушенням вимог
законодавства, а тому він повинен бути
визнаним нікчемним.

Так, при укладанні договору іпотеки не
було отримано дозволу органу опіки та
піклування, що є порушенням чинного
законодавства, хоча в спірній квартирі
разом з ОСОБА_4 мешкала та продовжує
мешкати їхня малолітня донька ОСОБА_5,
2007 року народження.

Вважає, що договір іпотеки порушує
права його малолітньої дитини,
оскільки Банк може звернути стягнення
на предмет іпотеки і дитина буде
позбавлена житла.

Враховуючи вищевикладене просив суд
визнати договір іпотеки нерухомого
майна від 25.03.2008 року укладений між ВАТ
«Державний ощадний банк України та
ОСОБА_4 Нікчемним.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 21
листопада 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги..

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо встановлює, що
суд першої інстанції постановив
рішення з додержанням вимог
процесуального та матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з з
того, що незалучення органу опіки та
піклування при укладенні спірного
договору іпотеки не являється
підставою для оспорювання правочину,
оскільки на час укладення Договору
неповнолітня дитина позивач майнових
прав на предмет іпотеки не мала, і не
мала права користування.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
справи, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Так дійсно відповідно до ст. 17 Закону
України «Про охорону дитинства» батьки
не мають права без дозволу органа опіки
й піклування містити договір, який
підлягає нотаріальному посвідченню
або спеціальній реєстрації,
відмовлятися від приналежних дитині
майнових прав, здійснювати розділ,
обмін, відчуження житла,
зобов'язуватися від імені дитини
поручництвом, видавати письмові
зобов'язання.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, неповнолітня ОСОБА_5 майнових
прав щодо забезпеченої договором
іпотеки квартири не має, і не мала права
користування на час укладення угоди,
тому відповідно до укладання даного
договору дозвіл органа опіки й
піклування законом не потрібно.

Як вбачається із договору іпотеки,
пункт 5.1.3 ( а.с. 10) , укладаючи цей договір
ОСОБА_4 засвідчила, що будь-яких прав,
щодо предмету іпотеки у третіх осіб
немає, предметом іпотеки не
користуються неповнолітні діти.

Таким чином, незалучення до участі у
справі з метою захисту прав
неповнолітньої дитини органу опіки та
піклування не є підставою для
скасування рішення суду, оскільки
неповнолітня донька позивача на час
укладення договору іпотеки майнових
прав на забезпечене іпотекою нерухоме
майно та права користування ним не
мала, що підтверджується договором.

Отже вказані та інші доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права
, які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів
вважає, що рішення суду постановлено з
додержанням вимог закону і підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 21
листопада 2013 року у цій справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: