провадження № 2/756/6608/14
УХВАЛА

26 грудня 2014 року суддя Оболонського
районного суду м. Києва Маринченко М.М.,
розглянувши заяву Заступника
прокурора м. Києва до Київської міської
ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та
скасування рішення Київської міської
ради від 24 грудня 2009 року №1149/3218 про
передачу земельної ділянки у приватну
власність та визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку,

встановив:

Заступник прокурора м. Києва звернувся
до суду з позовом, в якому просить
визнати незаконним та скасувати
рішення Київської міської ради від 24
грудня 2009 року №1149/3218 про передачу
ОСОБА_1 у приватну власність земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд у
АДРЕСА_1 в Оболонському районі м. Києва;
визнати недійсним виданий ОСОБА_1
державний акт на право власності на
вказану земельну ділянку серії ЯД №
405447, зареєстрований 23 червня 2010 року
Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) за № 04-7-02585.

Ухвалою суду від 26 грудня 2014 року
відкрито провадження у вказаній
справі.

У позовній заяві позивач також просить
забезпечити позов шляхом накладення
арешту на спірну земельну ділянку та
заборони ОСОБА_1 та будь-яким іншим
особам вчиняти будь-які дії щодо
проведення будівельних та
вишукувальних робіт щодо будівництва
житлового будинку, господарських
будівель і споруд на земельній ділянці,
а також вчиняти будь-які дії із спірною
земельною ділянкою, в тому числі
укладати договори, вчиняти інші
правочини щодо спірної земельної
ділянки.

В обґрунтування вказаних вимог позивач
посилається на те, що відчуження
спірної земельної ділянки чи обтяження
її зобов'язаннями може утруднити або
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає за необхідне накласти арешт на
спірну земельну ділянку, оскільки
невжиття вказаного заходу
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Підстав для вжиття інших заходів
забезпечення позову, про які просить
позивач, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 151,152, 153 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву заступника прокурора м. Києва про
забезпечення позову задовольнити
частково.

Накласти арешт на земельну ділянку
площею 0,10 га у АДРЕСА_1 в Оболонському
районі м. Києва, кадастровий номер 8 000
000 000:85:977:0002, яка належить на праві
власності ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через суд першої
інстанції шляхом подання в 5-денний
строк з дня отримання ухвали
апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до ч. 9 та ч. 10 ст. 153 ЦПК
України ухвала про забезпечення позову
підлягає негайному виконанню в
порядку, встановленому для виконання
судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання.

Суддя
М.М.Маринченко