Справа № 745/795/14 Провадження №
22-ц/795/2102/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Смаль І. А. Доповідач - Хромець Н. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіХромець
Н.С.суддів:Горобець Т.В., Острянського
В.І.при секретарі:Мартиновій А.В.за
участю:представника ДВС Тульчій І.О.,
боржника ОСОБА_6

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Чернігові апеляційну
скаргу начальника відділу державної
виконавчої служби Сосницького
районного управління юстиції на ухвалу
Сосницького районного суду
Чернігівської області від 25 вересня 2014
року у справі за поданням головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Сосницького районного управління
юстиції Блохи Н.І. про встановлення
тимчасового обмеження ОСОБА_8 у праві
виїзду за межі України до виконання
ним свого зобов'язання,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Сосницького районного суду
від 25 вересня 2014 року у задоволенні
подання головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Сосницького
районного управління юстиції Блохи Н.І.
про встановлення тимчасового
обмеження ОСОБА_8 у праві виїзду за
межі України до виконання ним своїх
зобов'язань відмовлено.

В апеляційній скарзі начальник
відділу державної виконавчої служби
Сосницького районного управління
юстиції просить скасувати ухвалу суду
та задовольнити подання. Зазначає, що
судом не було з'ясовано всі фактичні
обставини справи і вказує, що для
доведення факту ухилення боржника від
виконання своїх обов'язків було надано
пояснення боржника про те, що він їздив
на заробітки в Білорусь; розрахунок
заборгованості по аліментах; подання
до правоохоронних органів про
притягнення боржника до кримінальної
відповідальності; копія довідки
районного центру зайнятості, що
боржник на обліку не перебуває. На
думку заявника, доведено факт
неофіційного працевлаштування, але
суд, не звертаючи уваги на дані
обставини, безпідставно прийшов до
висновку про недоведеність ухилення
боржника від виконання зобов'язання.

Заслухавши доповідача, учасників
судового розгляду, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
ухвала суду постановлена з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а підстави для
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Судом першої інстанції
встановлено, що на виконанні у відділі
державної виконавчої служби
Сосницького районного управління
юстиції знаходиться виконавче
провадження щодо виконання
виконавчого листа № 2-605/11, виданого
Новозаводським районним судом м.
Чернігова 23.03.2011 року, про стягнення з
ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 аліментів на
утримання дитини в розмірі 1/4 частини
всіх доходів щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 22.02.2011
року і до досягнення повноліття.
Постанова про відкриття виконавчого
провадження винесена 11.04.2011 троку за №
ВП 26104866. Станом на 01.09.2014 року
заборгованість становить 5408 грн.

Відмовляючи в задоволенні
подання державного виконавця про
тимчасове обмеження у праві виїзду
ОСОБА_8 за межі України без вилучення
паспортного документа, суд керувався
положеннями ст. 33 Конституції України,
ст. 6 Закону України „Про порядок
виїзду з України і в'їзд в Україну
громадян" від 21.01.1994 року № 3857-ХІІ, ст.
377-1 ЦПК України та тим, що факт ухилення
боржника від виконання рішень суду
про стягнення боргу не доведено.

Такі висновки суду відповідають
встановленим по справі обставинам і
вимогам закону.

Поняття „ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням" вжите в ст. 6 Закону України
„Про порядок виїзду з України і в'їзд в
Україну громадян" слід розуміти як
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наявність майна, грошових
коштів тощо) і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини. З матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_8 майже
кожного місяця сплачує аліменти, але не
в повному розмірі, тобто від їх сплати
не відмовляється, постійного місця
роботи не має, має лише випадкові
заробітки. Висновком дільничного
інспектора Сосницького РВУ МВС від 13
лютого 2014 року встановлено, що боржник
існує за рахунок тимчасових
заробітків, від виконавчої влади не
переховується, сплачувати аліменти не
відмовляється. Відповідно до його
письмових пояснень державному
виконавцю зобов'язується сплатити
заборгованість по аліментах. Отже,
матеріали справи свідчать про те, що
існують причини невиконання
зобов'язання, а свідомі дії, спрямовані
на невиконання обов'язку відсутні.

Посилання державного виконавця
на те, що боржник не перебуває на обліку
в центрі зайнятості, що підтверджує
факт роботи без офіційного оформлення,
має дохід, не заслуговує на увагу,
оскільки реєстрація в службі
зайнятості не є обов'язковою для
громадян, які ніде не працюють, а щодо
неофіційних заробітків, то відсутні
будь-які докази щодо їх суми і
періодичності.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1
ЦПК України подання державного
виконавця розглядається судом
негайно, без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб,
за участю державного виконавця, то
саме на останнього покладається тягар
доказування. В поданні, яке
розглядалось судом відсутні докази
ухилення боржника від виконання
зобов'язання.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції і не дають
підстав для скасування судового
рішення, яке постановлене з
дотриманням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1 ч.1 ст.312, 313-315,
317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу начальника відділу
державної виконавчої служби
Сосницького районного управління
юстиції відхилити, ухвалу Сосницького
районного суду Чернігівської області
від 25 вересня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий:Судді: