Провадження № 2/161/2/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

21 січня 2014 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області

в складі: головуючого - судді Філюк Т.М.

при секретарі Коритнюк А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк України» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство
«Державний експортно-імпортний банк
України» звернулося в суд з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Свій позов мотивує тим, що 24 травня 2013
року між публічним акціонерним
товариством «Державний
експортно-імпортний банк України» та
ОСОБА_1, було укладено Договір про
відкриття кредитної лінії до
карткового рахунка в рамках
зарплатного проекту №БН/2013-05,
відповідно до умов якого, банк відкрив
відповідачу кредитну лінію з лімітом в
сумі не більше 14000 грн. строком до 30.04.2015
року включно, для проведення операцій з
використанням платіжних карток за
поточним (картковим) рахунком
відповідача № у філії банку у м.
Львові, відкритим відповідно до
Договору № про відкриття та
обслуговування рахунка з видачею
платіжної картки, укладеного між
банком та ОСОБА_1 25.09.2008 року,

Відповідно до п. 2.3, пп. 7.2.4 п. 7.2
Кредитного договору ОСОБА_1
зобов'язався щомісячно сплачувати
позивачу проценти за користування
кредитом у розмірі 36 % річних не пізніше
останнього робочого дня місяця,
наступного за місяцем, у якому вони
були нараховані, та в дату остаточного
погашення кредиту.

Згідно до пп. 7.2.3 п. 7.2 Кредитного
договору ОСОБА_1 зобов'язався у разі
його звільнення з роботи у ТзОВ «ТМ
«БАРВІНОК» протягом трьох робочих днів
з дати звільнення повернути позивачу
кредит та сплатити нараховані проценти
за користування кредитом. Згідно з
отриманим позивачем листом, відповідач
з 03.06.2013 року звільнений з роботи у ТзОВ
«ТМ «БАРВІНОК».

Відповідач свої зобов'язання за
кредитним договором не виконав,
незважаючи на те, що строк погашення
кредиту минув 06.06.2013 року, лише частково
погасив кредит за травень 2013 року.

Вказує, що п.п. 9.1, 9.2 кредитного договору
передбачено, що відповідач у разі
неповернення кредиту у строки,
визначені кредитним договором, та
прострочення ним сплати процентів за
користування кредитом у строки,
визначені Кредитним договором, сплачує
Позивачу пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла у
період, за який сплачується пеня, від
суми прострочених платежів, із
розрахунку фактичної кількості
прострочених днів, починаючи з дати
виникнення простроченої
заборгованості до дати погашення
заборгованості, включаючи день сплати.

Таким чином, станом на 17.12.2013 року
прострочена заборгованість ОСОБА_1 за
кредитним договором становить 17 273
гривні 47 копійок, в тому числі 13584,24 грн.
боргу з повернення кредиту, 2667,72 грн.
боргу по оплаті процентів за
користування кредитом, 964,65 грн. пені за
прострочення повернення кредиту, 56.86
грн. пені за прострочення сплати
процентів.

Враховуючи наведене, просить стягнути
з відповідача 17273 гривні 47 копійок
заборгованості за кредитним договором
та судові витрати по справі.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, подав суду заяву,
в якій просив справу слухати в його
відсутності, не заперечував щодо
постановлення заочного рішення по
справі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи.

За погодженням позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК
України.

Дослідивши письмові докази у справі,
суд приходить до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволення
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 24 травня 2013 року
між публічним акціонерним товариством
«Державний експортно-імпортний банк
України» та ОСОБА_1, було укладено
Договір про відкриття кредитної лінії
до карткового рахунка в рамках
зарплатного проекту №БН/2013-05,
відповідно до умов якого, банк відкрив
відповідачу кредитну лінію з лімітом в
сумі не більше 14000 грн. строком до 30.04.2015
року включно, для проведення операцій з
використанням платіжних карток за
поточним (картковим) рахунком
відповідача № у філії банку у м.
Львові, відкритим відповідно до
Договору № про відкриття та
обслуговування рахунка з видачею
платіжної картки, укладеного між
банком та ОСОБА_1 25.09.2008 року,

Відповідно до п. 2.3, пп. 7.2.4 п. 7.2
Кредитного договору ОСОБА_1
зобов'язався щомісячно сплачувати
позивачу проценти за користування
кредитом у розмірі 36 % річних не пізніше
останнього робочого дня місяця,
наступного за місяцем, у якому вони
були нараховані, та в дату остаточного
погашення кредиту.

Згідно до пп. 7.2.3 п. 7.2 Кредитного
договору ОСОБА_1 зобов'язався у разі
його звільнення з роботи у ТзОВ «ТМ
«БАРВІНОК» протягом трьох робочих днів
з дати звільнення повернути позивачу
кредит та сплатити нараховані проценти
за користування кредитом. Згідно з
отриманим позивачем листом, відповідач
з 03.06.2013 року звільнений з роботи у ТзОВ
«ТМ «БАРВІНОК».

Вказує, що п.п. 9.1, 9.2 кредитного договору
передбачено, що відповідач у разі
неповернення кредиту у строки,
визначені кредитним договором, та
прострочення ним сплати процентів за
користування кредитом у строки,
визначені Кредитним договором, сплачує
Позивачу пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла у
період, за який сплачується пеня, від
суми прострочених платежів, із
розрахунку фактичної кількості
прострочених днів, починаючи з дати
виникнення простроченої
заборгованості до дати погашення
заборгованості, включаючи день сплати.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства.

ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним
договором не виконав, незважаючи на те,
що строк погашення кредиту минув 06.06.2013
року, лише частково погасив кредит за
травень 2013 року. Станом на 17.12.2013 року
прострочена заборгованість ОСОБА_1 за
кредитним договором становить 17 273
гривні 47 копійок, в тому числі 13584,24 грн.
боргу з повернення кредиту, 2667,72 грн.
боргу по оплаті процентів за
користування кредитом, 964,65 грн. пені за
прострочення повернення кредиту, 56,86
грн. пені за прострочення сплати
процентів.

Проаналізувавши зібрані та
дослідженні по справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що з ОСОБА_1 слід стягнути в користь
публічного акціонерного товариства
«Державний експортно-імпортний банк
України» за кредитним договором в сумі
17273 гривні 47 копійок, в тому числі 13584,24
грн. боргу з повернення кредиту, 2667,72
грн. боргу по оплаті процентів за
користування кредитом, 964,65 грн. пені за
прострочення повернення кредиту, 56,86
грн. пені за прострочення сплати
процентів.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати, тому вимоги позивача про
відшкодування відповідачем судових
витрат підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215, 226
ЦПК України, ст.ст. 509, 510, 526, 1050, 1054, 1055 ЦК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк України» за
кредитним договором в сумі 17273
(сімнадцять тисяч двісті сімдесят три)
гривні 47 копійок, в тому числі 13584,24 грн.
боргу з повернення кредиту, 2667,72 грн.
боргу по оплаті процентів за
користування кредитом, 964,65 грн. пені за
прострочення повернення кредиту, 56,86
грн. пені за прострочення сплати
процентів.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк України»
судові витрати по справі, а саме 229
(двісті двадцять дев'ять) гривень 40
копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте
Луцьким міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги на рішення суду. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя

Луцького міськрайонного суду
Філюк Т.М.