АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2866/14Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 25 Пироженко С.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЗахарової А. Ф.
суддівКачана О. В. , Скіця М. І.
при секретаріВосколович Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ПАТ «Просто - страхування», ОСОБА_6 про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди,-

Вивчивши матеріали справи, судова палата, -

в с т а н о в и л а :

В березні 2014 року ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулися до суду з позовом до ПАТ «Просто - страхування», ОСОБА_6 про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог вказували на те, що 15 серпня 2013 року сталася ДТП за участю автомобілів НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 та HYNDAІ ACCENT д.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_6 Дана пригода відбулася на перехресті вулиць Добровольського та Чигиринської, в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_8 ще й тілесні ушкодження.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 вересня 2013 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Відповідно до полісу № АЕ/0933294 цивільна відповідальність ОСОБА_6 застрахована в ПAT "ПРОСТО-страхування". Страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 гривень.

Згідно звіту № 115 про оцінку автомобіля НОМЕР_2 від 21.08.2013 р., складеного експертом ПП «Експерт-сервіс-плюс» Ковальчук О.А., матеріальний збиток, завданий автомобілю, складає 51031,50 гривень .

05.12.2013 року позивачами було подано ПАТ «Просто - страхування» заяву на виплату страхового відшкодування в сумі 49961 гривень .

26.03.2014 року ПАТ «Просто - страхування» перерахувало частину страхового відшкодування в сумі 30000 гривень. Страхове відшкодування в сумі 19961 грн. станом на 31.03.2014 року не перераховано, відмову у здійсненні страхового відшкодування також не було надано.

Не погоджуючись з даним відшкодуванням, позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів про стягнення різниці між отриманою сумою та нарахованої відповідно до висновку експерта № 115 матеріальної та моральної шкоди, а саме просили суд:

- стягнути з ПАТ «Просто - страхування» страхове відшкодування в розмірі 19 961 грн., пеню в розмірі 427,03 грн. та 3 % річних в сумі 98,54 грн., а разом 20 486.57 грн.;

- стягнути з ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірів 1031,50 грн.., 1000 грн. моральної шкоди та в результаті ушкодження здоров'я ОСОБА_8 3000 грн. моральної шкоди;

- понесені судові витрати стягнути солідарно з відповідачів.

В судовому засіданні позивачі свої вимоги зменшили та просили суд:

- стягнути з ПАТ «Просто - страхування» на користь ОСОБА_7 страхове відшкодування в розмірі 12526,25 грн.. (різниця між вартістю ремонту без ПДВ і частково сплаченим страховим відшкодуванням), пеню в розмірі 1 582.08 грн., 3 % відсотки річних в розмірі 259.13 грн. та інфляційні витрати в розмірі 1504.64 грн., а всього 15 872 грн. 10 коп.;

- стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7, майнову шкоду в сумі 1031.50 грн., 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, та на користь ОСОБА_8 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди;

- судові витрати стягнути солідарно з відповідачів.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2014 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн. та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп., а всього 1243 грн. 60 коп..

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн. та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. а всього 3243 грн. 60 коп..

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу. Вважаючи, що дане рішення незаконне, не відповідає обставинам справи, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на те, що дане рішення незаконне, не відповідає обставинам справи, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його змінити в частині відмови у стягненні з ПАТ «Просто - страхування» на його користь страхового відшкодування в розмірі 12526,25 грн., пені в розмірі 1582.08 грн., 3-х % річних в розмірі 259.13 грн. та інфляційних витрат в розмірі 1504.64 грн., а всього 15872 грн. 10 коп. а також стягнення з ОСОБА_6 майнової шкоди в сумі 1031.50 грн.. Стягнути з ПАТ «Просто - страхування» на користь ОСОБА_7 страхове відшкодування в розмірі 12526,25 грн., пеню в розмірі 1582.08 грн., 3 % річних в розмірі 259.13 грн. та інфляційні витрати в розмірі 1504.64 грн., а всього 15 872 грн. 10 коп.. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7, майнову шкоду в сумі 1031.50 грн.,

Обговоривши матеріали справи, судова палата вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 15 серпня 2013 року сталася ДТП, внаслідок якої автомобілю НОМЕР_3, який належить ОСОБА_7 на праві власності, завдані значні механічні пошкодження. Дана ДТП сталася внаслідок того, що ОСОБА_6, керуючи автомобілем HYNDAI ACCENT держномер НОМЕР_4 по вул. Добровольського на нерегульованому перехресті з вул. Чигиринською в м. Черкаси, при виїзді з другорядної на головну дорогу не дав переваги в русі та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керування водія ОСОБА_8, який рухався по вул. Чигиринській, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3 б; 16.11 ПДР України.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 вересня 2013 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 340 гривень (ар.спр. 39-40).

Встановлено, що відповідно до полісу № АЕ/0933294 цивільна відповідальність ОСОБА_6 застрахована в ПрАТ «ПРОСТО-страхування» з лімітом відповідальності - страховою сумою на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю - сто тисяч гривень; за шкоду, заподіяну майну, - 50 000 грн., розмір франшизи - 0 (нуль) (ар. спр. 11).

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_6 16 серпня 2013 року письмово повідомив страховика (страхову компанію) про подію, що має ознаки страхового випадку (ар. спр. 12). ОСОБА_7 звернувся до ПрАТ «Просто - страхування» з письмовою заявою про виплату страхового відшкодування в сумі 49 961 грн. 05 грудня 2013 року (ар. спр. 28).

При цьому позивач ОСОБА_7 виходив із складеного 21 серпня 2013 року звіту № 115 про оцінку автомобіля Volkswagen Polo 1.4, держномер НОМЕР_1, виконаного експертом (оцінювачем) Ковальчук О.А. Приватного підприємства «Експерт-Сервіс-Плюс», згідно якого матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля НОМЕР_3 в результаті його пошкодження при ДТП складає 51031,50 грн.. І це при умові того, що вартість відновлювального ремонту автомобіля визначалася без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу (ар. спр. 13-17).

ОСОБА_8 звернувся до страхової компанії з письмовим повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку, 19 серпня 2013 року (ар. спр. 75).

Встановлено, що в період з 15.08.2013 року по19.08.2013 року ОСОБА_8 знаходився на лікуванні в нейрохірургічному відділенні Черкаської міської лікарні №3 з діагнозом «закрита травма живота та забій м'яких тканин лівої скроневої області» (ар. спр. 29).

Заперечуючи проти позовних вимог, ПрАТ «Просто - страхування», посилаючись на ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на п. 2.7 ст. 2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, та ст. 9 Закону України «Про страхування», стверджувала, що страховик повинен відшкодувати вартість саме матеріального збитку, а не витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом автомобіля, що вимагає позивач. Тобто, при здійсненні підрахунку матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Volkswagen Polo 1.4, держномер НОМЕР_1, ОСОБА_7 внаслідок ДТП, необхідно враховувати фізичний знос автомобіля на момент ДТП, тим більше, що цей автомобіль, як з'ясовано, був причетний до ДТП, що відбулися 17.02.2010 року та 17.12. 2012 року, під час яких ним також були отримані механічні пошкодження (ар. спр. 87-89).

За таких обставин експертом Ковальчук О.А. було виконано ще один звіт№115 від 21 серпня 2013 року про оцінку автомобіля Volkswagen Polo 1.4, держномер НОМЕР_1, що здійснено вже з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, який визначено експертом у 0,4249 (Ез = 0,4249), і вартість відновлювального ремонту зазначеного автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 34244,39 грн. (ар. спр. 95-104).

Встановлено, що даний автомобіль Volkswagen Polo 1.4, держномер НОМЕР_1, належний позивачу ОСОБА_7, дійсно, був учасником ДТП 17 лютого 2010 року, яка сталася по вул. Шевченка в м. Черкаси, внаслідок якої автомобіль отримав механічні пошкодження бокової верхньої частини, а також учасником ДТП 17 грудня 2012 року, що сталася на вул. Орджонікідзе -Калініна в м. Черкаси, в зв'язку з чим автомобіль отримав механічні пошкодження передньої частини, а це відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів МЮ України, Фонд державного майна України, реєстр №1074/8395 від 24.11.2003 року (із змінами) являється підставою для нарахування зносу (ар. спр. 125-128).

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому Уповноваженим органом.

І відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Аналогічна норма міститься у п.3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, згідно якої страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Тому обґрунтовано визнав суд правомірним проведення розрахунку страховика (ПрАТ «Просто - страхування») із ОСОБА_7, виходячи із вартості пошкодженого автомобіля позивача на момент ДТП з урахуванням його фізичного зносу.

Судом встановлено, що 26 березня 2014 року страхова компанія відповідно до заяви ОСОБА_7, перерахувала останньому (позивачу) страхове відшкодування в сумі 30 000 грн., що сторонами не оспорюється.

В даному випадку розмір страхового відшкодування розраховувався в порядку ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» як матеріальний збиток за мінусом ПДВ.

Згідно із ст.35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування, яка повинна містити певні дані, в тому числі зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують.

Статтею 36 цього Закону передбачено, що у разі, якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Судом встановлено, що в даному випадку позивачем ОСОБА_7 було подано заяву на виплату страхового відшкодування не на протязі 3-х днів з моменту ДТП, що сталася 15.08.13 року(ст. 33 вищевказаного Закону № 1961-ІV), «не 18 серпня 2013 року (30 днів після 19 серпня 2013 року)», як вказує суд, а 05 грудня 2013 року, то кількість днів прострочення складає 78 днів.

Тому, як правильно, на думку судової колегії, вказує суд, виплату страхового відшкодування відповідач AT «ПРОСТО-страхування» мало право здійснити не 05 березня 2014 року (90 днів після 05 грудня 2013 року), а 22 травня 2014 року, а сама виплата відбулася фактично, що визнають сторони по справі,26 березня 2014 року, тобто без порушення строків.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене, ПрАТ «Просто - страхування», здійснивши 26.03.2014 року виплату страхового відшкодування в розмірі 30000, 0 грн. на реквізити, зазначені позивачем в заяві на виплату страхового відшкодування, виконало свої зобов'язання в повному обсязі та в строк, передбачений Законом.

Звідси необґрунтованими є доводи ОСОБА_7 та його представника щодо неправомірної, на їх погляд, відмови ОСОБА_7 у стягненні із страхової компанії страхового відшкодування в розмірі 12526, 25 грн. (різниці між вартістю ремонту автомобіля без ПДВ і частково сплаченим страховим відшкодуванням ), пені в розмірі 1582,08 грн., трьох відсотків річних в розмірі 259,13 грн. та інфляційних витрат в розмірі 1504, 64 грн., а також щодо відмови у стягненні з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 майнової шкоди в розмірі 1031,50 грн..

Крім того, як зауважив обґрунтовано суд, в пункті 4 Постанови №4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» положення статті 625 ЦК України («відповідальність за порушення грошового зобов'язання») не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (ст. 992ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 23 ЦК України, суд вказав, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пославшись на вищенаведені дві норми, суд, врахувавши їх суть, на думку колегії, цілком підставно визначився з урахуванням обставин справи щодо відшкодування моральної шкоди ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за рахунок ОСОБА_6, з вини якого сталося ДТП 15.08.2013 року і був пошкоджений автомобіль ОСОБА_7 на значну суму та потрапив на лікування в нейрохірургічне відділення 3-ї Черкаської міської лікарні ОСОБА_8, який був за кермом останнього під час ДТП.

Суд стягнув з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 у відшкодування моральної шкоди 1000 грн. а на користь ОСОБА_8 у відшкодування моральної шкоди 3000 грн..

В даному випадку, як вважає судова колегія, визначені судом суми, які стягнуті у відшкодування моральної шкоди позивача, дійсно, відповідають характеру скоєного правопорушення, наслідком останнього, вимогам розумності і справедливості.

Тому доводи апелянта ОСОБА_6 про те, що суд не встановив і не перевірив в судовому засіданні самого факту наявності заподіяної моральної шкоди позивачам, не встановив які саме моральні страждання переживали обидва позивача, - не заслуговують на увагу.

Правильно вирішено питання судом і щодо судових витрат. Рішення суду відповідає зібраним доказом, вимогам закону і підстав для його зміни чи скасування та задоволення апеляційних скарг - не вбачається.

Необхідно зазначити, що в даному випадку на обґрунтованість рішення суду не впливає і той факт, що ОСОБА_7 ще не сплатив повністю кредит, який брав на купівлю автомобіля 22 лютого2008 року у ВАТ «Ерсте-Банк», який фактично являється вигодонабувачем в даній ситуації щодо відшкодування майнової шкоди за рахунок страхової компанії.

Судом стягнуті на користь позивачів лише суми у відшкодування моральної шкоди. В задоволенні інших вимог відмовлено.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317, 218 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_6, ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2014 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :