У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» на
рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 05 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 05 грудня 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о в и в :

У липні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з указаним позовом,
у якому просило стягнути з відповідача
на свою користь заборгованість за
кредитним договором від 09 січня 2007
року, яка станом на 31 травня 2013
року становить 29 668 грн 32 коп. Свої
вимоги позивач обґрунтовував тим, що 09
січня 2007 року між сторонами в справі
укладено кредитний договір, згідно з
яким відповідач отримав у кредит 250 грн
у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну карту зі сплатою 36 %
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом, з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 05
листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 05 грудня 2013 року, в
задоволенні указаного позову
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати судові рішення першої й
апеляційної інстанцій, справу передати
на новий розгляд до суду першої
інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Відмовляючи в задоволенні указаного
позову, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, дослідивши докази у
справі й давши їм належну оцінку в силу
вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також,
врахувавши обставини справи,
обґрунтовано виходив з того, що
позивачем пропущено строк позовної
давності при зверненні до суду з цим
позовом. При цьому на підставі наявних
у справі доказів суд встановив, що
останнє внесення відповідачем
грошових коштів у рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
мало місце 05 листопада 2008 року.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному
товариству комерційному банку
«ПриватБанк» у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за касаційною
скаргою на рішення Полтавського
районного суду Полтавської області від
05 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 05 грудня 2013 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак