Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 року
Солом'янський районний суд м. Києва

в складі головуючого суді
Коробенка С.В.

при секретарі
Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до Київської
міської ради про визнання права
власності на спадкове майно та на майно
за набувальною давністю, третя особа
ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач у липні 2014 року звернувся до
суду із позовом до Київської міської
ради з вимогами про визнання за ним
права власності в порядку спадкування
на 7/8 частин квартири АДРЕСА_1, а також
про визнання за ним права власності на
1/8 частину зазначеної квартири за
набувальною давністю.

Позовні вимоги мотивовані наступним.

Позивач вказує, що він є спадкоємцем
після смерті батька ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач зазначає, що станом на день
своєї смерті ОСОБА_4 володів на праві
власності 7/8 частками квартири АДРЕСА_1,
зокрема:

- 1/2 частка на квартиру - в порядку
набуття спільної сумісної власності
під час шлюбу з ОСОБА_5 згідно зі
свідоцтвом від 24.07.1992р.;

- 3/8 часток - в порядку спадкування після
померлої дружини ОСОБА_5

Позивач зазначає, що його батько не
зареєстрував у встановленому порядку
зазначені правовстановлюючі документи
в БТІ, у зв'язку з чим після його смерті
Позивач, як спадкоємець, позбавлений
можливості оформити спадщину у
встановленому порядку.

Крім того, Позивач зазначає, що після
смерті ОСОБА_5 неприйнятою залишилась
спадщина у вигляді 1/8 частини на
квартиру. Протягом усього часу з
моменту її смерті і до дня подання
позову Позивач відкрито та безперервно
користується усією квартирою, утримує
її, а тому має право як він вважає, на
визнання за ним права власності на 1/8
частину квартири в порядку набувальної
давності.

Позивач та його представник в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали у
повному обсязі та просили їх
задовольнити.

Відповідач у судове засідання
представника не направив, суд за згоди
Позивача ухвалив розглядати справу на
підставі наявних матеріалів із
постановленням заочного рішення..

Дослідивши наявні письмові докази у
справі, суд приходить до висновку про
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Встановлено, що відповідно до
свідоцтва про право власності від
24.07.1992р., виданого державним нотаріусом
П'ятої київської нотаріальної контори,
ОСОБА_4, як чоловік, який пережив
дружину, став власником 1/2 частки у
праві власності на квартиру АДРЕСА_1.
(а.с. 4)

Крім того, у відповідності до свідоцтва
про право власності в порядку
спадкування за законом від 24.07.1992р.,
ОСОБА_4 успадкував після смерті своєї
дружини ОСОБА_5 ще 3/4 частки у праві
власності на зазначену квартиру.

Як вбачається з копії свідоцтва Серії
НОМЕР_1, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлено, що зазначені
правовстановлюючі документи не були
зареєстровані ОСОБА_4 в органах бюро
технічної інвентаризації.

Під час розгляду справи було
встановлено, що Позивачу, як сину
померлого ОСОБА_4, постановою
приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_6 від
25.11.2014р. було відмовлено у відкритті
спадкової справи з одночасною видачею
свідоцтва про право на спадщину за
законом після померлого у зв'язку з
відсутністю у нього належним чином
зареєстрованих правовстановлюючих
документів на спадкове майно (7/8 частин
квартири АДРЕСА_1) на ім'я ОСОБА_4 Крім
того, як вбачається з відповіді П'ятої
київської державної нотаріальної
контори від 02.10.2014р., інші спадкоємці із
заявами про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_4 до нотаріуса не
звертались.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Так, з довідки кооперативу
«Будпластмаш» вбачається, що ОСОБА_2
постійно з 1973 року проживає за адресою:
АДРЕСА_1. При цьому його батько ОСОБА_4
на момент своєї смерті також проживав
за вказаною адресою.

Встановлено також, що окрім Позивача у
квартирі АДРЕСА_1 станом на день смерті
спадкодавця ніхто інший з його
спадкоємців не проживав, а отже,
фактично спадщину не приймав.

Таким чином, не здійснення померлим
ОСОБА_4 державної реєстрації права
власності на 7/8 часток квартири АДРЕСА_1
за час свого життя позбавляє Позивача,
як спадкоємця, можливості у загальному
порядку оформити за собою право
власності на половину від даної частки
квартири.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України
встановлено, що спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

У відповідності до п.23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30
травня 2008 року N 7 «Про судову практику у
справах про спадкування» свідоцтво про
право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку,
установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Зважаючи на те, що Позивач подав заяву
про прийняття спадщини, і у загальному
порядку отримати свідоцтво про право
на спадщину не виявилось можливим, суд
має достатні підстави для визнання за
ним в порядку спадкування права
власності на 7/8 часток квартири
АДРЕСА_1.

Що стосується вимог Позивача про
визнання за ним права власності за
правилами набувальної давності, то в
даному випадку суд керується
наступним.

Встановлено, що ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2. Станом на день смерті
ОСОБА_5 була власником 1/2 частини у
праві власності на АДРЕСА_1.

Після її смерті 3/4 долі від належної їй
частки (тобто 3/8 від цілого) були
успадковані її чоловіком ОСОБА_4, а на 1/8
частку свідоцтво про право власності
не було видане.

З матеріалів спадкової справи судом
було встановлено, що спадкоємцем, який
мав право на отримання зазначеної 1/8
частки у праві власності на квартиру
було ОСОБА_7, мати померлої, проте до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини вона так і не
звернулась.

При цьому, як вбачається з довідки ЖБК
«Будпластмаш» в№171/11 від 25.11.2014р.,
ОСОБА_7 станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 в
квартирі АДРЕСА_1 не проживала, а отже
фактично не вступала у спадщину.

З наявних у справі матеріалів
вбачається, що Позивач протягом більше
ніж 10 років (з 1990 року) є
зареєстрованими у квартирі АДРЕСА_1,
відкрито користуються даним житлом,
несе витрати по його утриманню.

Згідно зі ст.344 Цивільного кодексу
України особа, яка добросовісно
заволоділа чужим майном і продовжує
відкрито, безперервно володіти
нерухомим майном протягом десяти років
набуває право власності на це майно
(набувальна давність), якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

За таких обставин, враховуючи
відсутність інформації про наявність
інших обґрунтованих претендентів на 1/8
частку права власності, яка належала
ОСОБА_5, суд вважає можливим
задовольнити позов і в цій частині,
визнавши за ОСОБА_2 1/8 частку у праві
власності на квартиру за набувальною
давністю.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись
ст. 16, 344, 1216, 1268 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_4 право
власності на 7/8 часток у праві
власності на трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 59,70 кв.м,
житловою площею 45,20 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 за набувальною
давністю право власності на 1/8 частку у
праві власності на трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 59,70
кв.м, житловою площею 45,20 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом 10 днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: