АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
інстанції - Коробенко С.В.
Доповідач - Поливач Л.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Головачова Я.В.

при секретарі Меєчко Д.П.

за участю осіб: представника
позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про поділ спільної сумісної
власності;

за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на ухвалу Солом'янського
районного суду м.Києва від 04 серпня2014
року

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 03.02.2010 року (з врахуванням
ухвали Солом'янського районного суду м.
Києва від 08.10.2010 року про виправлення
описки в даному рішенні суду) було
задоволено позов ОСОБА_4. В порядку
поділу спільного сумісного майна
подружжя ОСОБА_4 було присуджено 1/2
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2;
1/2 квартири АДРЕСА_1; Будинок (літера «А»
в технічному паспорті), який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.
Зазначені рішення і ухвала суду
набрали законної сили.

ОСОБА_4звернувся до суду із заявою про
роз'яснення вказаного рішення суду, в
частині розтлумачення судом
терміну«присудити» у відношенні
будинку (літ.А) по АДРЕСА_2, а саме
заявник просив роз'яснити, що термін
«присудити» фактично означає визнання
за ним права власності на цей будинок в
порядку поділу спільного сумісного
майна подружжя. Апелянт зазначив, що
реєстраційні органи не реєструють за
ним право власності на даний будинок та
вирішення цього питання зупинено до
постановлення по даній справі ухвали
про роз'яснення рішення суду з приводу
розтлумачення поняття «присудити».

Ухвалою Солом'янського районного суду
м.Києва від 04.08.2014 рокуу задоволенні
заяви ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_4
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу суду та постановити
нову ухвалу про задоволення його заяви.
Посилається на її незаконність,
необґрунтованість, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Апелянт зазначає, що рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 03.02.2010 року не може бути виконане
через використання судом терміну
«присудити», що ускладнює реалізацію
права власності особою, якій це майно
присуджено, оскільки він не має
можливості зареєструвати у
встановленому законом порядку своє
право власності на зазначений будинок,
а тому суд повинен був роз'яснити смисл
терміну «присудити» та роз'яснити, що
вказаний будинок (під літерою «А») в
порядку поділу спільного сумісного
майна подружжя був виділений йому на
праві власності, що надасть йому
можливість здійснити державну
реєстрацію його права власності на
будинок під літерою «А» по АДРЕСА_2.

В суді апеляційної інстанції
представник позивача ОСОБА_2 підтримав
подану апеляційну скаргу в повному
обсязі, посилаючись на доводи,
викладені в ній. Відповідачка ОСОБА_3
заперечувала проти задоволення
апеляційної скарги, посилаючись на
законність та обґрунтованість
постановленої судом ухвали. Позивач
ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився,
про час та місце судового засідання
повідомлявся відповідно до вимог
закону.

Неявка позивачав судове засідання не
унеможливлює встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, тому суд
вважав за можливе розглянути справу за
його відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
постановленої ухвали в цій частині,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 03.02.2010 року по даній
цивільній справі (з врахуванням ухвали
Солом'янського районного суду м. Києва
від 08.10.2010 року про виправлення описки
в рішенні суду), залишеним без змін (в
цієї частині) Ухвалою Апеляційного
суду м. Києва від 29.04.2010 року та Ухвалою
Верховного суду України від 23 липня 2010
року було розділено майно, що належало
на праві спільної сумісної власності
ОСОБА_4 та ОСОБА_3. В резолютивній
частині рішення зазначено наступне
«ОСОБА_4 присудити … будинок (літера А в
технічному паспорті), який знаходиться
за адресою: АДРЕСА_2.»

Ухвалою Солом'янського районного
суду м. Києва від 25.05.2011 року ОСОБА_3
було відмовлено в перегляді рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 03.02 2010 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

КП Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
листом від 10.06.2011 року за вих. № 280086
(И-2011) відмовило ОСОБА_4 в державній
реєстрації права власності на будинок
під літерою «А» у зв'язку з тим, що
садибу, яка складається з будинку під
літерою «А» та будинку під літерою «Ж»
не було поділено на дві окремі садиби.

Рішенням Солом'янського районного
суду м. Києва від 23.08.2013 року по
цивільній справі № 2-223/13 за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3, за участю третьої
особи: Головного управління земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) про виділення
в натурі (на місцевості) 1/2 частини
земельної ділянки, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
31.10.2013 року по справі № 22-ц/796/13182/2013
земельну ділянку було розділено за
варіантом №1 розподілу земельної
ділянки судової будівельно-технічної
експертизи № 1-26/03 від 26.03.2013 р., виділено
ОСОБА_4 ( співвласнику Ѕ частини
земельної ділянки) - земельну ділянку
площею 500 кв.м., що має форму
неправильного багатокутника
АБТСРПИКЛМНОА, виділено ОСОБА_3 (
співвласнику Ѕ частини земельної
ділянки) - земельну ділянку площею 500
кв.м., що має форму неправильного
багатокутника БВГДЕЖЗИПРСТБ.

24.06.2014 року ОСОБА_4 через
представника за довіреністю ОСОБА_5
звернувся до реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
із заявою про державну реєстрацію
права власності на житловий будинок
під літерою «А», що розташований за
адресою: АДРЕСА_2 на підставі
вищезазначених судових рішень.

01.07.2014 року державним реєстратором
прав на нерухоме майно Заїко І.В.
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві було
прийняте рішення № 14127255 про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень, у зв'язку з
неподанням всіх необхідних документів,
а саме «додаткової ухвали
Солом'янського районного суду м. Києва,
щодо визнання за ОСОБА_4 права
власності на житловий будинок за
літерою «А», що введений в
експлуатацію, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2».

При цьому, державним реєстратором
було повідомлено, що йому не зрозумілий
зміст використаного в даному судовому
рішенні терміну «присудити». А саме, чи
означає це виділення у власність, або
визнання право власності на нерухоме
майно за сторонами.

Колегія суддів вважає помилковим
висновок суду першої інстанції про те,
що підстав для роз'яснення рішення у
спосіб, визначений заявником, суд не
має, оскільки визнання за ОСОБА_4 права
власності на окремий об'єкт нерухомого
майна внаслідок поділу в натурі з
припиненням права спільної власності
сторін садиби за адресою: АДРЕСА_2, не
було предметом вирішення у справі,
виходячи з наступного. Дійсно
предметом позовів був поділ спільного
сумісного майна подружжя і спірний
будинок було поділено між сторонами в
натурі.

Так, відповідно до змісту рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 03.02.2010 року будинок АДРЕСА_2
фактично складається з двох будинків
під літерами «А» і «Ж». Судом було
встановлено, що зазначені будинки є
спільною сумісною власністю подружжя і
в порядку поділу спільного сумісного
майна подружжя - будинку АДРЕСА_2, суд
«присудив», а фактично виділив на праві
власності ОСОБА_4 будинок під літерою
«А» за зазначеною адресою, а ОСОБА_3
будинок під літерою «Ж». Саме це мав
роз'яснити суд першої інстанції, що
дало б можливість ОСОБА_4 зареєструвати
своє право власності на вказаний
будинок під літерою «А».

Частки подружжя в зазначеному
будинку дійсно не були визначені, але
враховуючи, наявність двох окремих
об'єктів нерухомого майна, один з яких
був присуджений позивачу, а другий
присуджений відповідачці, суд мав
роз'яснити, що будинок під літерою «А» в
порядку поділу спільного сумісного
майна подружжя виділений на праві
власності ОСОБА_4

Відповідно до вимог ст.221 ЦПК
України роз'яснення судового рішення
зумовлено його нечіткістю за змістом,
коли воно є неясним та незрозумілим для
осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і
для тих, що будуть здійснювати його
виконання.

Тобто, це стосується випадків,
коли судом не дотримані вимоги ясності,
визначеності рішення. Невизначеність
судового рішення означає, що таке
рішення містить положення, які
викликають суперечки щодо його
розуміння та під час виконання.

З цієї норми випливає, що
роз'яснюючи судове рішення, суд не
вносить змін до його тексту. Він може
лише більш повно і ясно роз'яснити його
суть, метою чого є краще розуміння
рішення особами, які беруть участь у
справі або державним виконавцем.

Отже, Позивач і просив роз'яснити
значення терміну «присудити», а не
вносити зміни до судового рішення.

Що стосується тверджень ОСОБА_3 про
пропуск ОСОБА_4 позовної давності, то
колегія суддів звертає увагу суду
першої інстанції на те, що, як пояснив
суду представник позивача, про
порушення свого права позивачу стало
відомо після отримання рішення № 14127255
(від 01.07.2014 року) державного реєстратора
прав на нерухоме майно Заїко І.В.
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві про
зупинення розгляду заяви ОСОБА_4 про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень.

Оскільки саме до компетенції суду
першої інстанції відноситься
вирішення питання про роз'яснення
рішення суду першої інстанції, колегія
суддів скасовує ухвалу суду першої
інстанції та передає питання щодо
роз'яснення вищевказаного рішення суду
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Таким чином, на думку колегії
суддів, апеляційна скарга ОСОБА_4 є
обґрунтованою та такою, що підлягає
частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст. 312, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Ухвалу Солом'янського районного суду
м.Києва від 04 серпня 2014 року скасувати,
передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: