АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
інстанції - Пономаренко Н.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А.,
Рубан С.М.

при секретарі Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 30 вересня 2014 року про
залишення скарги без розгляду в справі
за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії
заступника начальника Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції в м. Києві Андросович Наталії
Василівни та скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження,
заінтересовані особи: Відділ державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції в м.
Києві, Публічне акціонерне товариство
«Банк Фінанси та Кредит», -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до суду із
зазначеною скаргою, в якій просила
визнати дії заступника начальника ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві
Андросович Н.В. незаконними, скасувати
відповідну постанову про відкриття
виконавчого провадження про виселення
заявника та зупинити виконання рішення
про виселення.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 30.09.2014 року скаргу
ОСОБА_1 на неправомірні дії заступника
начальника Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції в м. Києві
АндросовичНаталії Василівни та
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження,
заінтересовані особи: Відділ державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції в м.
Києві, Публічне акціонерне товариство
«Банк Фінанси та Кредит» - залишено без
розгляду на підставі ч. 3 ст. 169 та п. 3 ч. 1
ст. 207 ЦПК України.

Не погодившись з такою ухвалою суду,
ОСОБА_1, подала апеляційну скаргу, в
якій просила її скасувати та направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

В скарзі посилалася на те, що ухвала
суду першої інстанції є незаконною,
прийнята з порушенням норм
процесуального права. Суд упереджено
поставився до заявника, оскільки не
пересвідчився у наявності поважних для
заявника причин неявки до суду, не
розглянув справу з дотриманням норм ст.
169 ЦПК України, не вивчив матеріали
скарги. Також зазначила, що суд повинен
був розглянути можливість розгляду
скарги без участі скаржника, а не
залишати її без розгляду

В судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_1 не з`явилась, про розгляд
апеляційної скарги повідомлена.
Доказів про причини неявки до суду не
подала.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В.,
представника банку, з'ясувавши
обставини справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія приходить
до висновку про те, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 386 ЦПК України, скарга
розглядається у десятиденний строк у
судовому засіданні за участю заявника
і державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби, рішення, дія чи бездіяльність
якої оскаржуються.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК
України суд постановляє ухвалу про
залишення позовної заяви без розгляду,
якщо належним чином повідомлений
позивач повторно не з'явився в судове
засідання, якщо від нього не надійшла
заява про розгляд справи за його
відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 10.07.2014 року відкрито
провадження в даній справі.

Розгляд справи призначався судом двічі
на 22.07.2014 та на 30.09.2014 року.

Залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_1
суд виходив з того, в судові засідання,
які відбулись 22.07.2014 року та 30.09.2014 року
заявник повторно не з'явилась, про день,
час і місце розгляду справи
повідомлялась належним чином. При
цьому, заяви про розгляд справи у свою
відсутність до суду не надала,
представника з наявною довіреністю,
яка б засвідчувала відповідні
повноваження, - в судове засідання не
направила. Натомість, поштою направила
на адресу суду перед кожним із вказаних
судових засідань заяви з проханням
відкласти розгляд скарги у зв'язку із
хворобою та відпусткою - відповідно
(вх.№50452 від 16.07.2014 та № 65600 від 17.09.2014 а.с.
10, 70).

Отже, залишаючи скаргу без розгляду,
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що оскільки
скаржник (його представник) повторно не
з'явився в судове засідання, заяви про
розгляд справи за його відсутності до
суду не надавав, скарга підлягала
залишенню без розгляду на підставі п. 3
ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Законодавцем встановлено, що при
повторній неявці позивача в судове
засідання причина неявки в судове
засідання не має значення для суду.

Дані положення узгоджуються з
роз'ясненнями викладеними в п. 17
Постанові Пленуму ВССУ № 6 від 07.02.2014
року «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах», де
зазначено, що із урахуванням положень
статті 11, частини третьої статті 169 та
частини другої статті 386 ЦПК у разі
повторної неявки до суду заявника чи
його представника, які належним чином
повідомлені про дату судового
засідання, без поважних причин скарга
залишається без розгляду відповідно до
пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК, що
не перешкоджає заявникові повторно
звернутися до суду на загальних
підставах.

Доводи апеляційної скарги про
наявність поважної причини у заявника
для неявки до суду, а також про те, що
суд повинен був розглядати скаргу,
колегія суддів не приймає, тому що
скаржниця двічі поспіль не з'явився до
суду і не просила суд розглядати її
скаргу без неї.

Застосовування ст. 207 ЦПК України до
даних правовідносин є вірним, що
роз'яснено ВССУ у вищезгаданій
Постанові Пленуму.

Інші доводи апеляційної скарги на
правильність постановленої ухвали не
впливають.

Крім того, колегія судів вважає, що
скаржник зловживає своїми
процесуальними правами під час
розгляду своєї ж скарги на дії
державного виконавця, оскільки ОСОБА_1,
як в суді першої інстанції, так і в
апеляційному суді, подавала заяви про
відкладення розгляду справи, про те
жодного доказу на підтвердження
причини своєї неявки суду не подала.
Тобто, дії скаржника призводять до
затягування скороченого строку
розгляду скарги, визначеного
законодавцем.

Зміст оскаржуваної ухвали не дає
жодних підстав для висновку про те, що
судом першої інстанції було допущено
порушення норм процесуального права.

Ухвала суду постановлена з додержанням
вимог закону, а тому відповідно до ст.
312 ЦПК України колегія суддів відхиляє
апеляційну скаргу.

Також, колегія роз'яснює заявнику, що
відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦПК України,
особа заяву якої залишено без розгляду,
після усунення умов, що були підставою
для залишення заяви без розгляду, має
право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 30 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20-ти днів з
дня набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді: