УХВАЛА

ІМЕНЕМ КРАЇНИ

27 січня 2014 року Ленінський районний
суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної О.В.,

при секретарі - Алімурадовій Т.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції та зобов'язання вчинити
правомірні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на
дії державного виконавця
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції, та
зобов»язання скасувати постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження винесену
10.06.2013 року.

В обґрунтування зазначив, що на
виконанні державного виконавця
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції Волошин
В.В. знаходиться дублікат виконавчого
листа № 2-1811/07, виданий 04.04.2013 року
Ленінським районним судом м. Харкова на
виконання судового рішення, про
стягнення з ОСОБА_1 на коритисть ОСОБА_3
аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 у
розмірі 1/4 частини щомісячного доходу.

08 квітня 2013 року старишим державним
виконавцем Дзержинського відділу
державної виконавчої служб
Харківського міського управління
юстиції Волошин В.В. винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
на виконання вищевказаного
виконавчого листа.

10 червня 2013 року старшим державним
виконавцем винесено постанову про
накладання арешту на автомобіль LEXUS LX
470, чорного кольору, ДНЗ НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_1 на праві приватної
власності.

Вважає що рішення про накладання
арешту на транспортний засіб старшим
державним виконавцем прийнято
помилково, з порушенням чинного
законодавства України та підлягає
скасуванню, а саме посилається на те що
державним виконавцем винесено
постанову про накладення арешту менше
чим через три місяці після відкриття
виконавчого провадження. Також вказав
що заборгованість по сплаті аліментів
ним повністю була погашена. Причиною
звернення до суду стало те, що раніше
подана ним скарга начальнику
Дзержинського ВДВС залишена без
задоволення та йому запропоновано
звернутися до суду.

У судовому засіданні представник
скаржника вимоги скарги підтримав у
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції у судове засідання зявилася,
були надані письмові заперечення.

Суд заслухавши пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи, надані
докази, встановивши факти та
відповідні їм правові відносини дійшов
до наступного.

Рішенням Ленінського районного
суду м. Харкова від 02.05.2007 року стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на
утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі ? частина щомісячно з усіх
видів заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 04.04.2007
року. На виконання зазначеного рішення
ленінським районним судом и. Харкова
було видано 23.05.2007 року виконавчий лист
№ 2-1811/07, який знаходився на виконанні
державного виконавця Дзержинського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції ОСОБА_5

Наказом начальника Головного
управління юстиції у Харківській
області державного виконавця ОСОБА_5
було звільнено з займаної посади. За
результатами проведеної перевірки
було встановлено, що виконавче
провадження по виконанню
вищезазначеного виконавчою листа
державним виконавцем ОСОБА_5 при
звільненні не передавалося і
вважається втраченим.

08.04.2013 року до Дзержинського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції за їх поданням видано 04.04.2013
року Ленінським районним судом м.
Харкова дублікат виконавчого листа
№2-1811/07, , який для подальшого виконання
був переданий старшому державному
виконавцю Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Волошин В.В.

27.05.2013 року за заявою стягувана,
керуючись ст. 74 ЗУ «Про виконавче
провадження» державним виконавцем
було складено розрахунок
заборгованості із сплати аліментів,
яка станом на 01.05.2013 року становила 16047,24
грн. Зазначений розрахунок був
направлений боржнику для виконання і
стягувану до відома.

У зв'язку з невиконанням боржником
рішення суду та непогашенням утвореної
заборгованості 10.06.2013 року державним
виконавцем Волошин В.В. на основі ч.2 ст.
74 ЗУ «Про виконавче провадження»,
керуючись ст.ст. 52. 57 ЗУ «Про виконавче
провадження» було винесено постанову
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, оскільки
розмір заборгованості перевищував
суму відповідних платежів за три
місяці. А саме на момент винесення
такої постанови заборгованість
становила 16047,24 грн, тобто майже за
двадцять місяців.

Суд не вбачає будь-яких порушень з боку
державного виконавця при винесенні
постанови про накладення арешту на
майно боржника, та приходить до
висновку про відсутність підстав для
визнання дій державного виконавця
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції Волошин
В.В. неправомірними.

Щодо вимог про скасування постанови
державного виконавця про накладення
арешту на майно боржника, то суд
зазначає.

Статтею 56 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено
арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом:

- винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, якою
накладається арешт на майно боржника
та оголошується заборона на його
відчуження;

- винесення постанови про арешт коштів
та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні в банках або інших
фінансових установах;

- винесення постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження;

- проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Державним виконавцем за постановою
про відкриття виконавчого провадження
або за постановою про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження може бути накладений
арешт у межах суми стягнення за
виконавчими документами з урахуванням
витрат, пов'язаних з проведенням
виконавчих дій на виконання на все
майно боржника або на окремо визначене
майно боржника.

Державним виконавцем 25.07.2013 року було
складено розрахунок заборгованості із
сплати аліментів, яка станом на 01.05.2013
року становила 16047,24 грн.

З постанови від 10.06.2013 року ВП №38164355
вбачається, що державним виконавцем
був накладений арешт на майно що
належить ОСОБА_1, а саме на автомобіль
LEXUS LX 470, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1,
заборонивши здійснювати відчуження
будь-якого майна яке належить ОСОБА_1 у
звязку с примусовим виконанням в межах
суми звернення стягнення 16047,24 грн.

Після винесення зазначеної постанови
боржником до Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції було надано копії документів,
що підтверджують виплати аліментів на
користь стягувача з метою здійснення
перерахунку заборгованості із сплати
аліментів. Відповідно до складеного
розрахунку заборгованість станом на
01.07.2013 року складала 14916,24 грн.

Відповідно до квитанції № 327987 від
10.07.2013 року, боржником заборгованість
по виплаті аліментів, яка утворилася
станом на 01.07.2013 року була погашена.

Враховуючи те, що сума стягнення (боргу)
в межах якої було накладено арешт на
майно боржника ним повністю погашена,
підстав для подальшого арешту майна
ОСОБА_1 суд не вбачає.

В силу ч. 2 ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі
прийняття судом рішення про зняття
арешту з майна арешт з майна знімається
за постановою державного виконавця не
пізніше наступного дня, коли йому стало
відомо про такі обставини.

Копія постанови про зняття арешту з
майна надсилається боржнику та органу,
якому була надіслана для виконання
постанова про накладення арешту на
майно боржника.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що вимоги скаржника щодо скасування
постанови про накладення арешту
підлягають задоволенню частково з
урахуванням вимог чинного
законодавства, яким не передбачено
скасування постанови державного
виконавця та зобов'язання відділу ДВС
зняти арешт, а передбачено зняття
арешту за рішенням суду, яке є
підставою для державного виконавця
винести постанову про зняття арешту з
майна зазначеного в рішенні з
направленням копії постанови боржнику
та органу який виконував постанову про
накладення арешту.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 209-215,
383, 387 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ :

Скаргу задовольнити частково.

Зняти арешт з автомобіля LEXUS LX 470,
д.н.з. НОМЕР_1, накладений постановою
старшого державного виконавця
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції від 10.06.2013
року при примусовому виконанні
дублікату виконавчого листа № 2-1811/07
виданого 04.04.2013 року

В решті скарги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом

п'яти днів з дня її проголошення, через
суд першої інстанції. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали
.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строків для подачі
апеляційної скарги.

Суддя
О.В. Бородіна