АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
інст. - Губська Я.В.
Провадження № 22ц/790/6829/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого -
Макарова Г.О.,

суддів:
Кіся П.В., Кружиліної О.А

при секретарі -
Рязановій С.А.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу
Київського районного суду м. Харкова
від 13 серпня 2014 року у справі за заявою
ОСОБА_1, заінтересовані особи: Публічне
акціонерне товариство «Мегабанк»,
ОСОБА_3 про скасування рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації «Слобожанська перспектива»
від 17 березня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

19 червня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із заявою, в якій просить
скасувати рішення Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
«Слобожанська перспектива» від 17.03.2014
року у третейській справі № 2/728-2014 за
позовом ПАТ «МЕГАБАНК» до ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 про стягнення солідарної
заборгованості за кредитними
договорами в розмірі 152 788,88 грн.,
третейського збору в розмірі 763,94 грн.
та витрат на листування в розмірі 70,00
грн. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1
посилається на те, що справа, по якій
було винесене рішення не була
підвідомча третейським судам, оскільки
відповідно до вимог Закону України
«Про третейські суди», третейські суди
не мають права розглядати справи у
спорах щодо захисту прав споживачів
послуг банку (кредитної спілки), а також
на те, що судове засідання відбувалось
за його відсутності, оскільки ним не
були отримані документи, необхідні для
складання заперечень на позовну заяву.

У судове засідання заявник не з'явився,
про час та місце розгляд справи
повідомлений своєчасно та належним
чином. 12 серпня 2014 року до суду надійшла
заява ОСОБА_1 про розгляд справи за його
відсутністю, заяву підтримує.

Представник ПАТ «Мегабанк» в судове
засідання не з'явився, надав
заперечення на заяву про скасування
рішення третейського суду та заяву про
розгляд справи за його відсутності,
просив відмовити у задоволенні заяви
про скасування рішення третейського
суду.

Заінтересована особа - ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилася, повідомлена
належним чином про час та міс це
розгляду справи, подала до суду 12.08.2014
року заяву про розгляд справи за її
відсутністю, заяву ОСОБА_1 підтримала.

Ухвалою Київського районного суду м.
Харкова від 13 серпня 2014 року, у
задоволенні заяви ОСОБА_1 про
скасування рішення Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
«Слобожанська перспектива» від 17.03.2014
року у справі №2/728-2014 за позовом ПАТ
«Мегабанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про
стягнення солідарної заборгованості
за кредитними договорами в розмірі 152
788,88 грн., третейського збору в розмірі
763,94 грн. та витрат на листування в
розмірі 70,00 грн. - відмовлено.

В апеляційні скарзі представник ОСОБА_1
- ОСОБА_2 просить суд, скасувати ухвалу
Київського районного суду м. Харкова
від 13 серпня 2014 року та задовольнити
заяву ОСОБА_1 про скасування рішення
третейського суду, посилаючись при
цьому на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
зазначаючи, що справа, по якій було
ухвалено рішення не була підвідомча
третейським судам, оскільки,
третейські суди не мають права,
відповідно до вимог Закону України
«Про третейські суди», розглядати
справи у спорах щодо захисту прав
споживачів послуг банку (кредитної
спілки).

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, судова
колегія вважає апеляційну скаргу
такою, що не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст. 312 Цивільного
процесуального кодексу України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 389-1 Цивільного
процесуального кодексу України, заява
про скасування рішення третейського
суду подається до суду за місцем
розгляду справи третейським судом
сторонами, третіми особами протягом
трьох місяців з дня прийняття рішення
третейським судом.

Як встановлено судом першої інстанції
з матеріалів третейської справи
№2/728-2014, ПАТ «Мегабанк» на підставі
третейського застереження,
передбаченого розділами 10 кредитних
договорів від 09.11.2011р. № 5-15/2011-МК-UAH, №
5-15/2011-МК-UAH-1, укладених між ПАТ
«Мегабанк» та ОСОБА_1, звернувся до
постійно діючого третейського суду при
Асоціації «СЛОБОЖАНСЬКА ПЕРСПЕКТИВА»
з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за
кредитними договорами в розмірі 152 788,88
грн. Рішенням Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
«СЛОБОЖАНСЬКА ПЕРСПЕКТИВА» від 17.03.2014
р., прийнятим під головуванням судді
Федорова О.В. у справі за №2/728-2014 за
позовом ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитними договорами від 09.11.2011р. №
5-15/2011-МК-UAH, № 5-15/2011-МК-UAH-1 в розмірі 152
788,88 грн., третейського збору в розмірі
763,94 грн. та витрат на листування в
розмірі 70,00 грн. та стягнуто солідарно
із заявника ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Мегабанк» заборгованість за
кредитними договорами від 09.11.2011р. №
5-15/2011-МК-UAH, № 5-15/2011-МК-UAH-1в розмірі 152 788,88
грн., третейський збір в розмірі 763,94
грн. та витрати на листування в розмірі
70,00 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 389-5 Цивільного
процесуального кодексу України,
рішення третейського суду може бути
оскаржене та скасоване лише з таких
підстав: 1) справа, по якій прийнято
рішення третейського суду, не
підвідомча третейському суду
відповідно до закону; 2) рішення
третейського суду прийнято у спорі, не
передбаченому третейською угодою, або
цим рішенням вирішені питання, які
виходять за межі третейської угоди.
Якщо рішенням третейського суду
вирішені питання, які виходять за межі
третейської угоди, то скасовано може
бути лише ту частину рішення, що
стосується питань, які виходять за межі
третейської угоди; 3) третейську угоду
визнано недійсною компетентним судом;
4) склад третейського суду, яким
прийнято рішення, не відповідав
вимогам статей 16-19 цього Закону; 5)
третейський суд вирішив питання про
права і обов'язки осіб, які не брали
участь у справі.

Відповідно до розділу 10 кредитних
договорів від 09.11.2011р. № 5-15/2011-МК-UAH, №
5-15/2011-МК-UAH-1, укладених між ПАТ
«Мегабанк» та ОСОБА_1, яке містить
«третейське застереження», всі спори,
що виникають за цим договором між
сторонами, підвідомчі третейським
судам та не заборонені чинним
законодавством України на момент
підписання цих договорів,
розглядаються Постійно діючим
Третейським судом при Асоціації
«Слобожанська Перспектива» у
відповідності з його Регламентом.
Сторони погодились, що розгляд спору у
даному третейському суді буде
здійснюватись одноособово та доручили
Голові Третейського суду призначити
третейського суддю із списку суддів
Третейського суду.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону
України «Про третейські суди»,
третейські суди в порядку,
передбаченому цим Законом, можуть
розглядати будь-які справи, що
виникають із цивільних та
господарських правовідносин, за
винятком справ у спорах щодо захисту
прав споживачів, у тому числі
споживачів послуг банку(кредитної
спілки).

Відповідно до положень Закону України
«Про захист прав споживачів», банк не є
споживачем» (п. 3 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 р. № 5).

Виходячи з положень Закону України
«Про захист прав споживачів» та
роз'яснень, викладених в абз. 3 п. 1
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику
розгляду цивільних справ за позовами
про захист прав споживачів»,
споживачем, права якого захищаються на
підставі Закону, в спірних
правовідносинах є фізична особа, а не
банк - надавач банківської послуги, а
тому звернення кредитора з позовом до
споживача банківської послуги про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за своєю правовою природою
не є захистом прав споживача.

Договір сторін про передачу спору на
розгляд третейського суду у випадках,
передбачених законом (ст. 17 Цивільного
процесуального кодексу України), не є
відмовою від права на звернення до суду
за захистом (як це зазначають позивачі),
а є одним зі способів реалізації права
на захист своїх прав та інтересів.

Суд першої інстанції вважав, що
третейське застереження ніяким чином
не може розумітися як угода про відмову
позивача від права на звернення до
суду, оскільки третейське застереження
є добровільною умовою Кредитних
договорів та Договорах поруки, яка
визначає відповідно до норм ЦПК
України, Закону України «Про
третейські суди», який суд має
розглядати спори, що виникають за цими
договорами. Третейське застереження
закріплює бажання та домовленість
сторін розглядати спір в третейському
суді, та є підставою для передачі спору
на розгляд третейського суду.

До того ж третейські застереження, які
містяться в кредитних договорах та
договорах поруки, ніяким чином не
суперечать чинному законодавству,
оскільки стаття 5 Закону України «Про
третейські суди» передбачає, що
будь-якій спір, який виникає з
цивільних чи господарський
правовідносин може бути переданий на
розгляд третейського суду.

Також, згідно зі ст. 6 Закону України
«Про третейські суди» третейські суди
можуть розглядати будь-які справи, що
виникають із цивільних та
господарських правовідносин.

Суд першої інстанції вважав, що хоча
зазначена стаття передбачає винятки
щодо розгляду третейським судом справ,
то це ніяким чином не протирічить
положенням третейського застереження.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
третейські суди», при прийнятті позову
третейський суд вирішує питання про
наявність і дійсність угоди про
передачу спору на розгляд третейського
суду.

А отже, суд першої інстанції вірно
прийшов до висновку, що у відповідності
до ст. 17 Цивільного процесуального
кодексу України, ст.ст. 5, 6, 12, 37 Закону
України «Про третейські суди», ст. 1, 2
Регламенту Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
«Слобожанська перспектива» справа за
позовом ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитними договорами від 09.11.2011р. №
5-15/2011-МК-UAH, № 5-15/2011-МК-UAH-1в розмірі 152 788,88
грн., третейського збору в розмірі 763,94
грн. та витрат на листування в розмірі
70,00 грн., підвідомча третейському суду -
Постійно діючого третейського суду при
Асоціації «Слобожанська перспектива»,
у зв'язку з цим, третейським судом
ухвалено рішення в межах третейської
угоди.

Крім того, судом першої інстанції
встановлено, що третейську угоду -
третейське застереження, що викладене
у розділі 10 кредитних договорів від
09.11.2011р. № 5-15/2011-МК-UAH, № 5-15/2011-МК-UAH-1,
укладеного між ПАТ «МЕГАБАНК» та
ОСОБА_1, не визнано недійсним
компетентним судом та склад
третейського сулу, яким було прийнято
оскаржене рішення повністю відповідає
вимогам статей 16-19 Закону України «Про
третейські суди».

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
третейській суди», обмін документами
та письмовими матеріалами між
сторонами, а також між сторонами і
третейським судом чи третейськими
суддями здійснюється у порядку,
погодженому сторонами, і за вказаними
ними адресами.

У постійно діючому третейському суді
порядок обміну документами та
письмовими матеріалами визначається
Регламентом третейського суду.

Згідно з ч. 2 ст. 73 Регламенту Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації «Слобожанська Перспектива»
повідомлення про день, час та місце
проведення засідання Третейського
суду направляються за останнім відомим
місцем проживання фізичної особи чи за
юридичною адресою або
місцезнаходженням юридичної особи
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення чи в інший спосіб, що
передбачає отримання доказів доставки
повідомлення адресатові, у тому числі
шляхом вручення, та вважаються такими,
що отримані в день такої доставки,
навіть якщо на цей час одержувач за
цією адресою не знаходиться чи не
проживає, а про зміну своєї адреси ним
не було повідомлено іншу сторону
належним чином.

Судом першої інстанції встановлено, що
заявнику направлялись всі
процесуальні документи у справі на
адресу його реєстрації, а саме: АДРЕСА_2
та за фактичним місцем проживання:
АДРЕСА_1. Докази направлення містяться
в матеріалах третейської справи, втім з
невідомих причин до судового
засідання, яке було призначене на 17.03.2014
ОСОБА_1 не з'явився, жодних заперечень
на позовну заяву не надав, хоча мав для
цього можливість.

Відповідно до ст. 88 Регламенту
Третейського суду неявка у судове
засідання Третейського суду сторін або
їх представників, які належним чином
були повідомленні про розгляд справи і
проведення засідання Третейського
суду не є перешкодою для третейського
розгляду і прийняття рішення.

Статтею 389-5 Цивільного процесуального
кодексу України, встановлено, що
рішення третейського суду може бути
скасовано лише у випадках,
передбачених цією статтею, тобто існує
вичерпний перелік підстав для
скасування рішення третейського суду.

Оцінивши належність, допустимість,
достатність доказів, суд першої
інстанції не знайшов підстав для
скасування рішення третейського суду
від 17.03.2014 р. у справі №2/728-2014 за позовом
ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за
кредитними договорами від 09.11.2011р. №
5-15/2011-МК-UAH, № 5-15/2011-МК-UAH-1в розмірі 152 788,88
грн., третейського збору в розмірі 763,94
грн. та витрат на листування в розмірі
70,00 грн., передбачених ст. 389-5 Цивільного
процесуального кодексу України не
встановлено.

Такий висновок є обґрунтованим,
оскільки суд дійшов його на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин
справи, та наявних в ній доказів, яким
дана відповідна оцінка. Правильно
встановивши юридичну природу виниклих
правовідносин, суд застосував закон,
який їх регулює.

Доводи викладені в апеляційній скарзі
були предметом судової перевірки та не
дістали об'єктивного підтвердження.

Судова колегія вважає, що ухвала суду
першої інстанції постановлена з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права, є законною та
обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 312,
313-315, 317, 319, 321, 322, 324, 325 Цивільного
процесуального кодексу України, судова
колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду
м. Харкова від 13 серпня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді колегії: