РІШЕННЯ

Іменем України

02.12.2014 Франківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Ванівського Ю.М.,

при секретарі Буюклі В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства „Київстар" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Угодою про надання послуг стільникового мобільного зв'язку -

ВСТАНОВИВ:

22.08.2012 року ПрАТ «Київстар» звернулося до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши у заяві, що 31.07.2009 р. з відповідачем було укладено угоду про надання послуг стільникового мобільного зв'язку стандартів GSM-900 та GSM-1800. Позивач надав відповідні послуги відповідачу, проте станом на 30.09.2010 р. у відповідача виникла заборгованість в сумі 40046,01 грн. Також просить стягнути інфляційні нарахування, процентні нарахування та пеню за період з 30.09.2009 року по 26.07.2012 року . Загальна сума заборгованості становить 59952,72 грн. Просить позов задоволити.

В судове засідання представник позивача ПрАТ «Київстар» хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Відповідач в судовому суді позов не визнав, просить у позові відмовити. ОСОБА_1 суду пояснив, що згідно деталізації по локальним і роумінговим дзвінкам з його телефонного номеру були здійснені телефонні дзвінки, перебуваючи за кордоном. Проте згідно закордонного паспорту відповідача, він не виїжджав за межі України у період з 05.09.2009 по 07.09.2009. Телефонні дзвінки були здійснені з країн Казахстан, Росія та Великобританія майже одночасно, що фізично не можливо зробити одній людині. Отже, телефонний номер відповідача не був захищений компанією. Окрім цього, угодою із позивачем було передбачено, що при вичерпанні авансового платежу надання послуг повинно припинятися, однак, коли гроші на рахунку закінчилися, позивачем послуга продовжувала надаватися, що не відповідає угоді.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову на підставі наступних правових норм та встановлених обставин справи.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між позивачем ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем.» (в наступному - ПрАТ «Київстар») та відповідачем ОСОБА_1 31.07.2009 р. було укладено Угоду № 3450582 про надання послуг стільникового зв'язку стандартів GSM-900 та GSM-1800. Пунктом 3.2.1. угоди передбачений обов'язок абонента своєчасно оплачувати послуги згідно з діючими тарифами. Пунктом 4.5. угоди визначено, що у випадку вичерпання авансового платежу нижче мінімального рівня або виникнення заборгованості абонента оператор призупиняє надання послуг до моменту внесення абонентом наступного авансового платежу та повної ліквідації заборгованості. Борг відповідача перед позивачем станом на 30.09.2010 р. складає 40046,01 грн.

Згідно п. 32 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 р. № 720 споживач повинен своєчасно оплачувати отримані телекомунікаційні послуги.

Згідно п. 1 ст. 1 Закону України "Про телекомунікації" абонент - споживач телекомунікаційних послуг, який отримує телекомунікаційні послуги на умовах договору, котрий передбачає підключення кінцевого обладнання, що перебуває в його власності або користуванні, до телекомунікаційної мережі.

Але як встановлено судом відповідач з 05.09.2009 року не являється споживачем телекомунікаційних послуг, оскільки не користувався мобільним зв'язком за кордоном, про що свідчить копія закордонного паспорта, а також неможливість здійснення телефонних дзвінків одночасно з декількох країн.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Але як вбачається з пояснень представника позивача та матеріалів справи, позивачем не наведено обґрунтованих підстав порушення відповідачкою взятих на себе зобов'язань перед позивачем, оскільки відповідач не являвся споживачем телекомунікаційних послуг на момент виникнення заборгованості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, оскільки вони не відповідають вимогам ст. 57-59 ЦПК України.

За таких обставин суд знаходить вимоги позивача необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідач не є належним споживачем по справі.

Керуючись ст.ст. 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові Приватного акціонерного товариства „Київстар" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за угодою про надання послуг стільникового мобільного зв'язку - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення, а особою, у відсутність якої постановлено рішення - в той же строк з дня отримання його копії. Рішення суду набирає законної сили після спливу строку подачі апеляційної скарги. В разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Ванівський Юрій Михайлович