У х в а л а

13 жовтня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Журавель В.І.,
Наумчука М.І.,

Ізмайлової Т.Л.,
Остапчука Д.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 листопада 2013
року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4
до Державного підприємства
«Іллічівський морський торговельний
порт», треті особи: Товариство з
обмеженою відповідальністю
«ВІС-Майстер», Приватне підприємство
«Контейнерний термінал Іллічівськ»
про захист права інтелектуальної
власності,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулися до суду з позовом до
Державного підприємства (далі ДП)
«Іллічівський морський торгівельний
порт» про встановлення факту
незаконного використання
підприємством їх винаходу, захищеного
патентом на корисну модель № 37963
«Площадка для контейнерного
термінала», при експлуатації 3 та 4
пускових комплексів у період з 01 липня
2009 року до 18 жовтня 2010 року, про
стягнення з відповідача одноразової
компенсації по 670 724,80 грн на користь
кожного та про стягнення відшкодування
моральної шкоди по 50 тис. грн на користь
кожного.

Позивачі посилались на порушення
відповідачем авторських прав та те, що
ДП «Іллічівський морський
торгівельний порт» в період з 01 липня
2009 року до 18 жовтня 2010 року
незаконно та безоплатно
використовувало винайдену ними і
захищену патентом корисну модель № 37963
без укладання з ними договору на
використання.

Рішенням Іллічівського міського суду
Одеської області від 30 квітня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
18 жовтня 2013 року, в задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 листопада 2013
року ОСОБА_3 відмовлено у відкритті
касаційного провадження за його
касаційною скаргою на рішення
Іллічівського міського суду Одеської
області від 30 квітня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
18 жовтня 2013 року на підставі п.5 ч.4 ст. 328
ЦПК України.

У вересні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від ОСОБА_3 надійшла заява про
перегляд ухвали суду касаційної
інстанції від 13 листопада 2013 року з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права,
зокрема, ст. 470 ЦК України та ст. 31
Закону України «Про охорону прав на
винаходи і корисні моделі», що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, з
клопотанням про поновлення
процесуального строку.

Згідно із ч.1 ст.73 ЦПК України суд
поновлює або продовжує строк,
встановлений відповідно законом або
судом, за клопотанням сторони або іншої
особи у разі його пропущення з поважних
причин.

З огляду на поважність причин пропуску
строку на звернення із заявою про
перегляд ухвали судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 листопада 2013 року,
клопотання про його поновлення
підлягає задоволенню.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3
посилається на:

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21 березня 2012
року в справі за позовом про визнання
права попереднього користування на
винахід;

- ухвалу Верховного Суду України від 21
жовтня 2009 року в справі за позовом про
стягнення грошової суми за
неправомірне використання об'єкта
права інтелектуальної власності.

Розглянувши заяву, колегія суддів
вважає, що підстави для її задоволення
та допуску справи до провадження
відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року «Про судову
практику застосування статей 353-360 ЦПК
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Крім того, у відповідності до п. 6
згаданої вище постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року, заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах із підстави, передбаченої
пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК
України, може бути подана за сукупністю
таких умов: судом касаційної інстанції
при розгляді двох або більше справ
неоднаково застосовано одні і ті самі
норми матеріального права; справи
стосуються спорів, які виникли з
подібних правовідносин; має місце
ухвалення різних за змістом судових
рішень судом (судами) касаційної
інстанції.

Аналіз наведеного судового рішення від
21 березня 2012 року не дає підстав для
висновку про наявність, передбачених
ст. 355 ЦПК України, обставин для
перегляду судових рішень у порядку,
встановленому главою 3 розділу V ЦПК
України, оскільки справи розглянуті за
різних фактичних обставин.

У п. 7 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 ЦПК України» роз'яснено, що
прийняття касаційною інстанцією
ухвали про скасування судових рішень
судів нижчих інстанцій з передачею
справи на новий розгляд не означає
остаточного вирішення спору у справі.

За таких обставин посилання на ухвалу
Верховного Суду України від 21
жовтня 2009 року, як на приклад
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права, не може
здійснюватися, оскільки у ній не
висловлено правові позиції щодо
застосування норм матеріального права,
а стосується процесу доказування,
встановлення фактичних обставин, що є
застосуванням норм процесуального
права.

Враховуючи наведене, у допуску справи
до провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_3 строк на звернення із
заявою про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 листопада 2013 року.

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до Державного підприємства
«Іллічівський морський торговельний
порт», треті особи: Товариство з
обмеженою відповідальністю
«ВІС-Майстер», Приватне підприємство
«Контейнерний термінал Іллічівськ»
про захист права інтелектуальної
власності, за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 листопада 2013 року -
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.О. Кузнєцов

Судді:
В.І. Журавель

Т.Л. Ізмайлова

М.І. Наумчук

Д.О. Остапчук