Справа № 522/864/14-ц
У Х В А Л А

20 січня 2014 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Бондаря В.Я.,

при секретарі: Іщик О.В.

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання угоди про відчуження автобусу недійсною та скасування реєстрації.

17.01.2014 року до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій він просив вжити заходи для забезпечення позову шляхом накладення арешту на автобус-D марки MAN, випуску 1996 року, кузов № НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2, зареєстрований РЕВ-2 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 13.12.2012 року. В заяві посилався на те, що у разі задоволення позову, відчуження відповідачами зазначеного в заяві майна може стати перешкодою для виконання рішення.

Заява про забезпечення позову розглядається в порядку ч.1 ст.153 ЦПК України день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч.2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

У відповідності до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У викладений вимозі про забезпечення позову заявником не зазначені докази, які б підтвердили факт того, що відповідачі мають намір відчужити вищезазначене майно, що позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали, у звязку з чим суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України , суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автобус-D марки MAN, випуску 1996 року, кузов № НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2, зареєстрований РЕВ-2 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 13.12.2012 року - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя