________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/6701/14
УХВАЛА

05.11.2014 року суддя Київського районного
суду м. Одеси Літвінова І.А.,
ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1
до ОСОБА_2 «про спростування
недостовірної інформації, захисту
честі, гідності, ділової репутації»,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси
шляхом поштової кореспонденції
надійшла позовна заява ОСОБА_1, якою
позивач просить:

1.          «Визнати інформацію
поширену ОСОБА_2 в заяві від 25.11.2013 р.
недостовірною, такою, що не відповідає
дійсності, порушує права, свободи,
ганьбить честь, гідність і ділову
репутацію, а саме:

-          зазначену в абзаці 2, про те,
що: «ОСОБА_1 ігнорує з червня 2013 р.
прохання опікунської ради м. Одеси
надати повний пакет документів
необхідних для складання висновку,
який має бути поданий в суд для
винесення судового рішення, тим самим
умисно затягує розгляд судової
справи».

-          зазначену в абзаці 3, про те,
що: «Зловживаючи своїми батьківськими
правами ОСОБА_1, шкодить своїй
малолітній доньці та відмовляється
надати дозвіл мені колишній дружині
ОСОБА_2 на вивіз дитини за кородон в
лікувальних цілях, такі дії негативно
визначаються на здоров’я дитини».

-          зазначену в абзаці 6, про те,
що: «ОСОБА_1 не лише не піклується про
здоров’я своєї малолітньої доньки, не
надає коштів на оздоровлення, але і
перешкоджає лікувати доньку».

-          зазначену в абзаці 7, про те,
що: «такі умисні дії псують авторитет
державного службовця та установи в
якій він працює в цілому, та можуть
нанести непоправні наслідки здоров’ю
моєї дитини».

2.          Зобов’язати ОСОБА_2
спростувати вказану інформацію шляхом
надіслання листа голові первинної
профспілкової організації
Чернівецького обласного
територіального відділення про те, що
поширена інформація є недостовірною,
такою, що не відповідає дійсності.

3.Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 1 грн. за завдану моральну шкоду
внаслідок розповсюдження
недостовірної інформації».

За загальними правилами, встановленими
ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до
фізичної особи пред'являються в суд
за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК
України, судом витребувана інформація
з відділу адресно-довідкової роботи ГУ
ДМС України в Одеській області про
зареєстроване у встановленому законом
порядку місце проживання відповідача.

05 листопада 2014 року, ознайомившись із
одержаною з ВАДР інформацією
встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
значиться зареєстрованою в Київському
районі АДРЕСА_1.

Справа підсудна Київському районному
суду м. Одеси на підставі ч. 1 ст. 109 ЦПК
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЦПК України,
суддя відкриває провадження у
цивільній справі не інакше як на
підставі заяви, поданої і
оформленої в порядку, встановленому
цим Кодексом.

Порядок подання та оформлення позовних
заяв встановлений статтями 119, 120 ЦПК
України, якими визначенні вимоги до
форми та змісту позовної заяви та
порядку подання копій позовної заяви
та доданих до неї документів.

При ознайомлені з позовною заявою
ОСОБА_1 та додатками до заяви виявлені
підстави для залишення позову без руху,
у зв’язку з недодержанням вимогам
ст.ст. 119, 120 ЦПК України при його
оформлені.

Так, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України, позовна заява повинна містити
ім'я (найменування) позивача і
відповідача, а також ім'я представника
позивача, якщо позовна заява подається
представником, їх місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку, якщо такі відомі.

Всупереч вимогам п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України, в позовній заяві ОСОБА_1 не
вказані номери засобів зв’язку як
відповідача ОСОБА_2, так і самого
позивача ОСОБА_1 При цьому не зазначено,
що такі засоби зв’язку у сторін
відсутні, чи позивачу їх номери не
відомі.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити перелік
документів, що додаються до заяви.
Перелік документів, вказаний в
позовній заяві ОСОБА_1 не відповідає
фактично доданим до заяви, оскільки в
перелік не внесені копії наступних
документів:

·          заяви ОСОБА_2 на ім’я
ОСОБА_3 від 25.11.2013 р.;

·          товарно-транспортної
накладної № 5923;

·          товарно-транспортної
накладної № 7207;

·          клопотання до Київського
районного суду м. Одеси від 18.03.2013 р. по
справі № 520/1388/13-ц;

·          квитанція УАППЗ «УКРПОШТА»
від 18.03.2013;

·          супровідний
лист-повідомлення МЦ МЗУ «SNTO-SANA» № 96
від 05.03.2014 р.;

·          витяг з амбулаторної карти
№ ЛД-905 МЦ МЗУ «SNTO-SANA».

Крім цього встановлено, що до позовної
заяви не додана копія конверту, про яку
зазначається в п. 2 переліку.

Частиною 1 ст. 120 ЦПК України, позивач
зобов’язується додати до позовної
заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів
і третіх осіб. Вимоги ч. 1 ст. 120 ЦПК
України не містять виключень,
застережень та є безумовними. Позивач
на це уваги не звернув, та не надав для
направлення відповідачу копії
документів, які указані в п. 1 додатків
до позовної заяви.

Згідно з ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до
позовної заяви додається документ, що
підтверджує сплату судового збору.

Позивач в підтвердження сплати
судового збору додав до позовної заяви
платіжне доручення № Р24А0436 від
17.10.2014 р. Примірник цього доручення
виготовлений шляхом ксерокопіювання,
що не може бути прийнято судом, як
належний доказ сплати судового збору.
Крім того, на наданій копії
проставлений тільки штемпель відділу
електронних платежів та підпис
працівника цього відділу. Платіжне
доручення оформлене без повного
дотримання Інструкції про порядок
обчислення та справляння державного
мита, затвердженої Наказом
Міністерства фінансів України 07.07.2012 №
811.

Позовна заява повинна відповідати
іншим вимогам, встановленим законом (п.
4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України).

Зміст позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України) пропонується уточнити шляхом
конкретизації, в якому вигляді від
відповідача вимагається направлення
листа (письмовому, електронному, тощо)
із спростуванням недостовірної
інформації, в які строки та за якою
адресою.

Така конкретизація є важливою для
точного оформлення виконавчого листа,
в разі задоволення позовних вимог.

Позивач до участі у справі третіх осіб
не залучає. Але, як вбачається із змісту
позовної заяви, відповідач у своєму
звернені від 25.11.2013 року з приводу на її
думку неправомірних дій позивача,
вказувала про те, що його умисні дії
псують авторитет державного службовця
та установи, в якій він працює. Отже,
враховуючи наведене, в спростуванні
інформації, яка на думку позивача є
недостовірною та в захисті честі,
гідності та ділової репутації ОСОБА_1
має пряму зацікавленість й державна
установа, службовцем якої є позивач.
Крім того, зважаючи на посилання
позивача на відсутність навмисного
перешкоджання роботі служб Київської
районної адміністрації Одеської
міської ради та Одеської міської ради,
рішення суду може вплинути в
наступному на права та обов’язки і цих
органів, оскільки загальні
звинувачення ОСОБА_2 зводилися на не
розгляд її заяв у встановлені для цього
процесуальні строки, в чому на думку
ОСОБА_2 був повинен саме ОСОБА_1 Тому
позивачу пропонується визначитися із
колом осіб, участь яких є доцільною при
розгляді вказаної справи, і в разі їх
залучення – надати копії позовної
заяви та доданих до неї документів у
кількості, відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦПК
України.

В п. 14 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про
судову практику у справах про захист
гідності та честі фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної та
юридичної особи» звернуто увагу судів
на те, що при вирішенні питання про
відкриття провадження у справі судам
слід звертати увагу на відповідність
позовної заяви (заяви) вимогам статті 119
ЦПК. Така заява має містити, зокрема,
відомості про те, в який спосіб була
поширена інформація, що порушує
особисті немайнові права позивача
(заявника), яка саме інформація
поширена відповідачем (відповідачами),
із зазначенням часу, способу й осіб,
яким така інформація повідомлена,
інші обставини, які мають юридичне
значення, посилання на докази, що
підтверджують кожну з таких обставин,
а також зазначення способу захисту, в
який позивач бажає захистити своє
порушене право.

Відповідно до п. 5 та п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України, позовна заява повинна містити
виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, та зазначення
доказів, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Позивач дані зобов’язання не виконав,
в позовній заяві не зазначив докази в
підтвердження обставин, на які
особисто посилається та до яких
відносяться:

-          працевлаштованість
позивача в Чернівецькому обласному
територіальному відділенні
Антимонопольного комітету України;

-          перелік трудових/службових
обов’язків позивача, враховуючи, що
під діловою репутацією фізичної
особи розуміється набута особою
суспільна оцінка її ділових і
професійних якостей при виконанні
нею трудових, службових, громадських
чи інших обов'язків;

-          дані співробітників
позивача, яким поширена інформація;

-          яким чином співробітники
дізналися про цю інформацію,
враховуючи, що заяву відповідач
адресно спрямував на ім’я Голови
профспілки Чернівецького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
ОСОБА_3 (дані обставини є важливими для
визначення кола відповідачів та третіх
осіб);

-          яким чином інші громадяни
дізналися про цю інформацію,
враховуючи, що заяву відповідач
адресно спрямував на ім’я Голови
профспілки Чернівецького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
ОСОБА_3 (При цьому слід врахувати, що
відповідно до статті 40
Конституції України усі мають право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.
Зауважується на те, що у випадку, коли
особа звертається до зазначених
органів із заявою, в якій міститься та
чи інша інформація, і в разі, якщо
цей орган компетентний перевірити
таку інформацію та надати відповідь,
проте в ході перевірки інформація не
знайшла свого підтвердження, вказана
обставина не може сама по собі бути
підставою для задоволення позову,
оскільки у такому випадку мала місце
реалізація особою конституційного
права, передбаченого статтею 40
Конституції, а не поширення
недостовірної інформації).

Позивач не зазначає наявність підстав
для звільнення від доказування.

Як роз’яснено в п. 7 Постанови № 2 від 12
червня 2009 року Пленуму Верховного суду
України, позовна заява за змістом
повинна відповідати вимогам статті 119
ЦПК. У зв’язку з цим суди мають
звертати особливу увагу, зокрема, на те,
що у позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

До відома позивача - поняття доказів
наводиться у ст. 60 ЦПК України, згідно з
якою доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. У заяві про забезпечення
доказів повинні бути зазначені: докази,
які необхідно забезпечити; обставини,
що можуть бути підтверджені цими
доказами; обставини, які свідчать про
те, що подання потрібних доказів може
стати неможливим або ускладненим, а
також справа, для якої потрібні ці
докази або з якою метою потрібно їх
забезпечити.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що
реалізуючи п.1. ст. 6 Конвенції про
захист прав людини її основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких не
допустити судовий процес у безладний
рух.

За вимогами ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119 – 122 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1
до ОСОБА_2 «про спростування
недостовірної інформації, захисту
честі, гідності, ділової репутації».

Надати позивачу строк для усунення
недоліків протягом п’яти днів з дня
отримання позивачем ухвали.

Роз’яснити, якщо позивач відповідно
до ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 ЦПК України позовна заява буде
вважатись поданою в день первісного
її подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві, що не перешкоджає
повторному зверненню до суду з цим
позовом у встановленому порядку.

Копію ухвали направити позивачу для
виконання.

Ухвала окремому оскарженню не
підлягає.

Суддя

Літвінова І. А.