Номер провадження № 22-ц/785/2139/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого: Артеменка І.А.,

суддів: Суворова В.О.,

Черевка П.М.,

при секретарі: Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Приморського
районного суду м. Одеси від 16 грудня 2013
року по справі за позовом
Сервісно-виробничої комерційної фірми
«Діжеро» до ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні власністю,-

встановила:

У грудні 2013 року позивач
Сервісно-виробнича комерційна фірма
«Діжеро» (далі СВКФ «Діжеро») звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні
власністю шляхом знесення самовільної
будови по АДРЕСА_1.

Директором СВКФ «Діжеро» -
Єфановою Г.Л. було подано до суду заяву
про вжиття заходів забезпечення
позову.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 16 грудня 2013 року заяву про
забезпечення позову задоволено.
Заборонено ОСОБА_3 та будь-яким іншим
фізичним та юридичним особам вчиняти
будівельні роботи (в тому числі роботи
з реконструкції) ліворотнього
внутрішньо дворового жилого будинку, з
приєднанням квартири АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2, та заборонено вчиняти роботи,
пов'язані з будівництвом другого
поверху та мансарди за адресою: АДРЕСА_1
(АДРЕСА_2).

Заборонено Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області вчиняти будь-які дії
щодо реєстрації декларації про
готовність об'єкту до експлуатації за
адресою: АДРЕСА_1 (АДРЕСА_2) в м. Одесі на
ім'я ОСОБА_3.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою,
ОСОБА_3 подала до суду апеляційну
скаргу, в якій просить ухвалу суду
скасувати, у задоволенні клопотання
про застосування заходів забезпечення
позову відмовити, посилаючись на
порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст ухвали, яка оскаржена,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватись перевірка
ухвали, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів приходить до висновку про
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

За правилами ч. 2 п. 2 ст. 307 ЦПК України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд має право скасувати
ухвалу і постановити нову ухвалу.

Задовольняючи заяву СВКФ «Діжеро» про
забезпечення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що невжиття
заходів забезпечення позову, може в
подальшому ускладнити виконання
рішення суду.

Але колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1 та 3 ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд має з урахуванням доказів
пересвідчитися, що між сторонами
дійсно виник спір та існує реальна
загроза невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про
задоволення позову.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
в п. 1 та п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22
грудня 2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», за змістом п. 1 ст. 151 ЦПК
України єдиною підставою для
забезпечення позову є відповідне
клопотання у формі мотивованої заяви
будь-якої з осіб, котрі беруть участь у
справі. При цьому, розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. Також, вирішуючи
питання про забезпечення позову, суд
має брати до уваги інтереси не тільки
позивача, а й інших осіб, права яких
можуть бути порушені у зв'язку із
застосуванням відповідних заходів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
СВКФ «Діжеро» звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні будівлею, що
розташована по АДРЕСА_3, шляхом
знесення самовільної будови, що
розташована по АДРЕСА_1

При цьому, як на доказ порушення своїх
прав СВКФ «Діжеро» до позовної заяви
було додано лист Управління
архітектури та містобудування
Одеської міської ради від 20.12.2012 року, в
якому, з посиланням на діюче
законодавство, лише перелічені
документи, необхідні для реконструкції
житлового будинку, та зі змісту якого
вбачається, що з питанням, зазначеним у
зверненні, рекомендовано звернутися до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, яка, як встановлено в
суді апеляційної інстанції, і надала
відповідачу Декларацію про початок
виконання будівельних робіт. Крім того,
в листі також зазначено, що при виході
на місце спеціалістами управління
встановлено, що будівельні роботи не
проводяться.

Суд першої інстанції, постановляючи
ухвалу про забезпечення позову, не
зазначив, яким чином не застосування
заходів забезпечення позову, може
утруднити чи унеможливити виконання
рішення суду про усунення перешкод у
користуванні власністю.

Тобто суд першої інстанції, не
пересвідчившись у наявності реальної
загрози невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду та
наявності між сторонами спору взагалі,
постановив незаконну, необґрунтовану
ухвалу, яка підлягає скасуванню.

На підставі викладеного колегія суддів
приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_3
є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, а ухвала
скасуванню, з постановленням по справі
нової ухвали, про відмову у задоволенні
заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 312, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м.
Одеси від 16 грудня 2013 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у
задоволенні заяви директора
Сервісно-виробничої комерційної фірми
«Діжеро» - Єфанової Г.Л. про
забезпечення позову відмовити.

Ухвала колегії суддів набирає законної
сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів оскарженню не
підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської
області

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

В.О. Суворов