З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 грудня 2014 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., при секретарі Корягіній Ю.С., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ЖБК №3 Дніпровський титаномагнієвий завод про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа: ЖБК №3 Дніпровський титаномагнієвий завод про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що відповідно до ордеру від 02.02.1983 року позивач, відповідач та їх син вселилися в квартиру АДРЕСА_1. В 1996 році відповідач покинув родину та переїхав мешкати в інше житло. У 1998 році між позивачем та відповідачем шлюб було розірвано. Речей відповідача в квартирі не має, ніякого інтересу до неї він не виказує з 1996 року. З цього часу відповідач не користується квартирою, однак зареєстрований у ній. Витрати на квартиру нараховуються із розрахунку реєстрації відповідача, всі платежі за користування квартирою сплачуються позивачем.
На підставі викладеного просить суд, визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
Позивачка у судове засідання надала заяву, згідно якої підтримала заявлені позовні вимоги, проти заочного вирішення справи не заперечує та просить розглядати справу у її відсутність.
Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень до суду не надав, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно і належним чином.
Представник третьої особи у судове засідання надав заяву, згідно якої підтримав заявлені позовні вимоги, проти заочного вирішення справи не заперечує та просить розглядати справу у його відсутність.
З огляду на вищезазначене, суд, у відповідності до вимог статті 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що згідно ордеру НОМЕР_1 від 02.02.1983 року, виданого виконавчим комітетом Запорізької міської ради, у квартиру АДРЕСА_1, було вселено позивачку ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та їх сина.
Згідно інформації адресно-довідкового сектору від 03.11.2014 року у вказаній квартирі, зареєстрований відповідач ОСОБА_2.
Відповідно до довідки від 29.07.2014 року, засвідченого ЖБК №3, відповідач ОСОБА_2 не проживає у зазначеній квартирі з 1996 року.
Крім того, як вбачається з пояснень позивачки, особистих речей відповідача в квартирі немає, і взагалі даним житлом він не цікавиться.
Також встановлено, шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_2 виданого 23.06.1998 року відділом РАГС Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, актовий запис №249.
Статтею 71 Житлового кодексу України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Стаття 71 Житлового кодексу України встановлює, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, в разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Таким чином, згідно положень ст. ст. 71, 72 ЖК України відповідач є особою, яка втратила право користування житлом, внаслідок не проживання в квартирі більше ніж шість місяців.
Позивач має право на усунення перепон в користуванні житловою площею, які чинить відповідач у зв'язку з реєстрацією за даною адресою.
Суд, з урахуванням обставин того, що відповідач з 1996 року без поважних причин не проживає у вказаній квартирі, вважає вимоги позивача про визнання відповідача ОСОБА_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, підлягаючими задоволенню.
Керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 10, 60, 208, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя І.А. Крамаренко