Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаною
позовною заявою посилаючись на те, що
17.12.2010 року відповідач позичив у нього 30
000,00 доларів США, та зобов'язався
повернути до 20.05.2011 року. 19.11.2012 року
відповідач віддав суму в розмірі 6 000,00
доларів США, про що було зроблені
відповідні записи на розписці. Таким
чином, борг відповідача складає 24 000,00
доларів США, що на момент подачі позову
до суду становить 191 760,00 грн. В
зазначений строк борг не погашено, на
його (позивача) вимогу щодо повернення
суми боргу відповідач відповів, що борг
повертати не буде, так як грошей не
брав. Що змусило його звернутися до
суду з даним позовом. Оскільки
відповідач построчив виконання свого
зобов'язання просив стягнути 3 % річних.
За період з 20.05.2011 року по 19.11.2012 року
(борг в розмірі 30 000,00 грн., еквівалент
станом на 19.11.2012 року - 239 700,00 грн.) - 10 796,00
грн.; за період з 20.11.2012 року по 30.04.2013
року (борг 24 000,00 доларів США, еквівалент
станом на 30.04.2013 року - 191 760,00 грн.) - 2 569,00
грн. В процесі розгляду справи збільшив
позовні вимоги у зв'язку з підвищенням
курсу долара США, та просив стягнути з
відповідача на його користь додатково
140 521,86 грн., 3 % річних в розмірі 15 795,58
грн., та судові витрати.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача підтримали усі
обставини викладені в позовній заяві,
збільшені позовні вимоги, просили їх
задовольнити. Позивач зауважив, що
кошти відповідач мав повернути до
20.05.2011 року, але цього не зробив, він
тільки обіцяв, а в останній раз сказав,
що грошей в нього немає. В процесі
розгляду справи на картку було
переведено 30 000,00 грн. Розмір боргу
відповідача з урахуванням сплачених
сум становить 21 918,00 доларів США.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, просив
відмовити у його задоволенні. Зазначив,
що договір позики між сторони не
укладав, розписки відповідач не писав.
Експертиза не була проведена через
тяжкий фінансовий стан. Вважав, що
розписка, яка надана стороною позивача
не є належним доказом.

Вислухавши пояснення позивача,
представника позивача, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню.

В суді встановлено, що відповідно до
розписки від 17.12.2010 року (а.с. 6)
відповідач отримав від позивача кошти
в сумі 30 000,00 доларів США, та
зобов'язався повернути ці кошти в
термін до 20.05.2011 року. Факт передачі
коштів підтверджено розпискою від
17.12.2010 року. В назначений строк
відповідач кошти не повернув. Лише в
листопаді 2012 року відповідач повернув
частину коштів в сумі 6 000,00 доларів США,
та в процесі розгляду справи - 30 000,00 грн.
Таким чином, сума боргу відповідача
становить 21 918,00 доларів США.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином, відповідно до умов
договору та у встановлені договором
строки. Одностороння відмова від
зобов'язань або одностороння зміна
умов договору не допускається.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.
Статтею 1047 ЦК України передбачено, що
договір позики укладається у письмовій
формі. На підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
пред'явлена розписка позичальника або
інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.
Підтверджувати факт укладення
договору позики, тобто факт передачі
грошей та строк їх повернення або
пред'явлення вимоги до повернення,
можуть боргові документи - розписка,
акт передання та прийняття, розрахунок
- фактура тощо.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики). Договір позики є
укладеним з моменту передання грошей.

Посилання сторони відповідача на те, що
відповідач боргової розписки не писав,
не може бути враховано, оскільки за
його клопотанням призначалася
почеркознавча експертиза, яка не була
проведена через відсутність оплати. В
силу ст. 146 ЦПК України суд визнає факт
написання відповідачем боргової
розписки на суму 30 000,00 доларів США, від
17.12.2010 року. Не приймається до уваги і
інші заперечення сторони відповідача,
оскільки вони є безпідставними,
необґрунтованими та недоведеними.

Суд дійшов обґрунтованого висновку, що
відповідач має повернути борг з
урахуванням курсу долара станом на
11.11.2014 року.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України
порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору; зміна умов
зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір не
встановлений договором або законом.

Період нарахування трьох відсотків
річних за період з 20.05.2011 року по 19.11.2012
року (борг в розмірі 30 000,00 грн.,
еквівалент станом на 19.11.2012 року - 239 700,00
грн.) - 10 796,00 грн.; за період з 20.11.2012 року
по 30.04.2013 року (борг 24 000,00 доларів США,
еквівалент станом на 30.04.2013 року - 191 760,00
грн.) - 2 569,00 грн. Дана вимога є
обґрунтованою, та підлягає
задоволенню.

Позивач просить стягнути з відповідача
3 % річних в розмірі 15 795,58 грн., дана сума
є обґрунтованою та підлягає стягненню.

Оскільки позичальник взяті на себе
зобов'язання не виконав, у встановлений
строк борг не повернув, вимога щодо
стягнення з нього боргу з урахуванням
штрафних санкцій підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої постановлено рішення,
суд присуджує з другої сторони всі
судові витрати. По даній справі
позивачем було сплачено судовий збір - 3
614,43 грн., дана сума підлягає стягненню
з відповідача на користь позивача.

На підставі вище викладеного та
керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 625, 1047-1049
ЦК України, ст.ст. 60, 88, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК
України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість в загальній сумі - 363 005
грн. 62 коп.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду міста Києва через
Дніпровський районний суд міста Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя: