Ухвала

іменем україни

15 жовтня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік О.М.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Євтушенко О.І.,

Журавель
В.І.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Моторного (транспортного) страхового
бюро України, ОСОБА_4 про відшкодування
шкоди,

за касаційною скаргою
Моторного (транспортного) страхового
бюро України, поданою представником -
Патрик Ганною Григорівною, на рішення
апеляційного суду м. Києва від 22 травня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України (далі - МТСБУ), ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що 14 червня 2013 року

о 15 год. 30 хв. ОСОБА_4, керуючи
транспортним засобом Камаз-5511,
державний номерний знак НОМЕР_1,
здійснив наїзд на автомобіль Mitsubishi Lanser,
державний номерний знак НОМЕР_2, який
був розташований на прилеглій
території готелю «Мечта» в Автономній
Республіці Крим в м. Алушта. В
результаті зіткнення автомобіль Mitsubishi
Lanser, державний номерний знак НОМЕР_2,
зазнав механічних пошкоджень у вигляді
деформації бампера та розбитої задньої
лівої фари. Згідно з постановою
Алуштинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 5 липня
2013 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні
правопорушення передбаченого, ст. 124
КУпАП. Зазначає, що після прибуття на
місце дорожньо-транспортної пригоди
працівників ДАІ ОСОБА_4 повністю визнав
свою провину та повідомив, що
транспортний засіб, яким він керував,
належить на праві власності його
роботодавцю ОСОБА_6, який має поліс
обовʼ?язкового страхування
цивільно-правової відповідальності та
привезе його працівникам ДАІ.

У відділенні ДАІ у наданні йому поліса
було відмовлено, лише дізнався номер
страхового поліса та найменування
страховика - СТДВ «Глобус», якого 15
червня 2013 року за телефоном повідомив
про дорожньо-транспортну пригоду,
письмову заяву щодо скоєння
дорожньо-транспортної пригоди подав 24
червня 2013 року до Донецького
регіонального представництва
страховика. Аварійним комісаром СТДВ
«Глобус» був оглянутий транспортний
засіб позивача.

На початку вересня 2013 року позивач
отримав від СТДВ «Глобус» повідомлення
про відмову у виплаті страхового
відшкодування з тих підстав, що поліс
обовʼ?язкового страхування від 14
червня 2013 року № АС 0776240 набрав
чинності 14 червня 2013 року з 17 год. 00 хв.,
а дорожньо-транспортна пригода сталася
о 15 год. 30 хв.

Крім того, зазначав, що ще до отримання
відмови у здійсненні страхового
відшкодування позивач фактично
відремонтував свій автомобіль у ФОП
ОСОБА_7, та сплатив кошти в розмірі 11 465
грн, що підтверджується
рахунком-фактурою від 9 вересня 2013 року,
товарним чеком від 11 вересня 2013 року та
актом приймання-передачі робіт.

Після отримання відмови страховика у
визнанні події страховим випадком та
усвідомленням того факту, що на час
скоєння дорожньо-транспортної пригоди
відповідальність ОСОБА_4 не була
застрахована, 16 вересня 2013 року позивач
звернувся до МТСБУ з повідомленням про
дорожньо-транспортну пригоду для
отримання регресної виплати за рахунок
фонду захисту потерпілих. У листопаді
2013 року МТСБУ листом від

7 листопада 2013 року відмовило ОСОБА_3 у
відшкодуванні заподіяної шкоди на тій
підставі, що транспортний засіб
частково відновлений. Тому позивач
просив стягнути з відповідача за
рахунок коштів фонду захисту
потерпілих майнову шкоду, спричинену
пошкодженням майна, пеню за
прострочення регламентної виплати, 3 %
річних внаслідок неналежного
виконання грошового зобовʼ?язання.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 13 березня

2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 до МТСБУ,
ОСОБА_4 про відшкодування шкоди
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в
розмірі 1 000 грн та судовий збір в
розмірі 229 грн 40 коп, всього стягнуто 1 229
грн 40 коп. В іншій частині позовних
вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
22 травня 2014 року рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 13 березня 2014
року в частині вирішення позовних
вимог до МТСБУ скасовано та ухвалено в
цій частині нове рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з
МТСБУ на користь ОСОБА_3 за рахунок
коштів фонду захисту потерпілих
матеріальну шкоду, спричинену
пошкодженням майна, в розмірі 11 465 грн,
пеню за прострочення виплати
страхового відшкодування
(регламентної виплати) в розмірі 436 грн
93 коп., інфляційні витрати в розмірі 80
грн 26 коп., 3 % річних внаслідок
неналежного виконання грошового
зобовʼ?язання в розмірі 101 грн 54 коп.,
судові витрати в розмірі 3 383 грн 53 коп.,
всього стягнуто 15 467 грн 26 коп.

У касаційній скарзі представник МТСБУ -
Патрик Г.Г. просить скасувати рішення
апеляційного суду м. Києва від 22 травня
2014 року та залишити в силі рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від

13 березня 2014 року, мотивуючи свої
вимоги порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог до МТСБУ, суд першої інстанції
виходив із того, що вимоги до МТСБУ є
передчасними, оскільки позивачем
попередньо до МТСБУ не подавались
документи про відшкодування шкоди,
визначених Законом України «Про
обовʼ?язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення,
яким позовні вимоги задоволено, суд
апеляційної інстанції виходив із того,
що позивачем не порушено вимоги Закону
України «Про обовʼ?язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» та були дотриманні всі вимоги
при зверненні до страховика.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що згідно зі
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу позивач є
власником автомобіля Mitsubishi Lanser,
державний номерний знак НОМЕР_2 (а. с. 7).

Постановою
Алуштинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 5 липня
2013 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП (а. с. 17).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальному провадженні, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

На час скоєння дорожньо-транспортної
пригоди цивільно-правова
відповідальність водія Камаз-5511,
державний номерний знак НОМЕР_1, була
застрахована у СТДВ «Глобус», про що
було повідомлено позивача

а. с. 13-16)

24 червня 2013 року ОСОБА_3 звернувся із
відповідною заявою щодо страхової
події до СТДВ «Глобус». У відповідь на
дане звернення СТДВ «Глобус» листом
від 28 серпня 2013 року № 3368 ВРСВ
повідомило, що оскільки на момент
настання дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася 14 червня 2013 року о
15 год. 30 хв., договір страхування
автомобіля Камаз-5511, державний
номерний знак НОМЕР_1, не набрав
чинності, а тому відсутні підстави для
визнання події страховим випадком та
виплати страхового відшкодування. (а. с.
38).

У звʼ?язку із цим ОСОБА_3 звернувся із
листом до МТСБУ з повідомленням про
дорожньо-транспортну пригоду для
отримання регресної виплати за рахунок
фонду захисту потерпілих.

Згідно з розрахунком-фактурою від 9
вересня 2013 року

№ СФ-000000076, здійсненим ФОП ОСОБА_7,
вартість відновлювальних робіт
становила 11 465 грн (а. с. 41).

Листом від 7 листопада 2013 року № 3/1-05/31045
МТСБУ повідомило ОСОБА_3 про відмову у
відшкодуванні заподіяної шкоди у
звʼ?язку із тим, що аварійним комісаром
ОСОБА_8, який провів огляд Mitsubishi Lanser,
державний номерний знак НОМЕР_2,
встановлено, що автомобіль частково
відновлений (а. с. 46).

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обовʼ?язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Згідно з п. 34.1 ст. 34 Закону України «Про
обовʼ?язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик зобов'язаний
протягом двох робочих днів з дня
отримання повідомлення про настання
події, що містить ознаки страхового
випадку, розпочати її розслідування, у
тому числі здійснити запити щодо
отримання відомостей, необхідних для
своєчасного здійснення страхового
відшкодування.

Пунктом 36.1 ст. 36 Закону України «Про
обовʼ?язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), керуючись нормами цього Закону,
приймає вмотивоване рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) або про відмову
у здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати). Рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) приймається у
зв'язку з визнанням майнових вимог
заявника або на підставі рішення суду,
у разі якщо спір про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) розглядався в
судовому порядку. Якщо розмір
заподіяної шкоди перевищує страхову
суму, розмір страхової виплати
(регламентної виплати) за таку шкоду
обмежується зазначеною страховою
сумою.

Відповідно до п. 24 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 березня 2013 року № 1 «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» страхове
відшкодування шкоди, завданої
потерпілому, виплачується за кожним
страховим випадком, що настав протягом
періоду дії відповідного договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності в
межах ліміту відповідальності
страховика (МТСБУ), з урахуванням умов,
зазначених у статті 9 та пункті 19.1
статті 19 Закону.

Встановивши, що вимоги Закону
позивачем виконані, у визначений
Законом строк ОСОБА_3 звернувся до
страховика СТДВ «Глобус», про якого
йому було повідомлено органами ДАІ,
страховик, у свою чергу, розпочав
розслідування, направив свого
представника за місцем знаходження
пошкодженого майна для визначення
причин настання страхового випадку та
розміру збитків. Аварійний комісар
оглянув транспортний засіб, склав
відповідний акт, зробив фотознімки
пошкодженого авто, відповідні
матеріали передав експерту для
складання висновку про вартість
пошкодженого майна (а. с. 84-92), отже суд
апеляційної інстанції дійшов
правильного висновку про задоволення
позовних вимог, оскільки огляд
пошкодженого автомобіля було
проведено СТДВ «Глобус».

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судом
апеляційної інстанції при розгляді
справи були допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
таким чином, колегія суддів вважає за
необхідне касаційну скаргу відхилити.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Таким чином, під час розгляду справи
апеляційним судом не були порушені
норми процесуального права, а наведені
в скарзі доводи висновок суду не
спростовують, тому суд касаційної
інстанції згідно з ч. 1

ст. 337 ЦПК України не знаходить підстав
для задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Моторного
(транспортного) страхового бюро
України, подану представником - Патрик
Ганною Григорівною, відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
22 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Ситнік Судді:Є.П.
Євграфова О.І. Євтушенко В.І. Журавель
Ю.Г. Іваненко