Ухвала

іменем україни

05 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Колодійчука В.М., Висоцької В.С.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма ім. М. О.
Посмітного» про визначення недійсним
договору оренди земельної ділянки, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Березівського районного суду Одеської
області від 11 квітня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 24 червня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із вказаним вище позовом,
посилаючись на те, що він є власником
земельної ділянки, площею 9,54 га.,
розташованої на території
Розквітівської сільської ради
Березівського району Одеській області,
яку за договором оренди землі від
01 квітня 2005 року надав у
користування строком на 10 років
товариству з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма ім. М. О.
Посмітного». На вимогу позивача
розірвати договірні зобов'язання в
добровільному порядку відповідач
згоду не дає.

В базі даних автоматизованої системи
ведення державного земельного
кадастру відсутні відомості щодо
реєстрації договорів оренди земельної
ділянки між сторонами спору, а тому, у
зв'язку з відсутністю державної
реєстрації укладеного між сторонами
договору оренди земельної ділянки,
позивач просив визнати зазначений вище
договір недійсним.

Рішенням Березівського районного суду
Одеської області від 11 квітня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
24 червня 2014 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
і направити справу на новий розгляд до
районного суду, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій
норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи у справі судове рішення про
відмову в позові, суд першої інстанції,
з висновками якого погодився і
апеляційний суд, виходив з його
недоведеності та безпідставності.

Судами встановлено, що 01 квітня 2005 року
між сторонами укладено договір оренди
земельної ділянки, згідно якого
відповідач прийняв у платне володіння
і користування строком на 10 років з
моменту його реєстрації земельну
ділянку, площею 9,54 га., належну
позивачеві на праві приватної
власності, розташовану на території
Розквітівської сільської ради
Березівського району.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

За правилами ст. 27 Закону України «Про
оренду землі» орендареві
забезпечується захист його права на
орендовану земельну ділянку нарівні із
захистом права власності на земельну
ділянку відповідно до Закону.

Пунктом 4 вищевказаного договору
оренди землі передбачено, що
розірвання договору оренди землі може
мати місце за взаємною згодою сторін та
за умовою письмового попередження
зацікавленої сторони не пізніше ніж за
12 місяців.

У відповідності до положень ст. 126 ЗК
України укладений між сторонами
договір оренди землі належним чином
зареєстрований у Березівському
районному відділі Одеської
регіональної філії державного
підприємства «Центр державного
земельного кадастру», про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис за № 665 (а. с. 10).

З акту перевірки дотримання
відповідачем вимог земельного
законодавства, складеного державним
інспектором сільського господарства в
Одеській області Луганенком С.В.,
вбачається, що укладений між сторонами
договір оренди земельної ділянки не
суперечить вимогам Закону (а. с 42).

Відсутність запису у книзі реєстрації
договорів оренди земельних ділянок за
наявності фактичних даних, що договір
оренди пройшов державну реєстрацію не
свідчить про недійсність такого
договору.

Матеріали справи та доводи касаційної
скарги не свідчать про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, тому колегія
суддів вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Березівського районного суду
Одеської області від 11 квітня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 24 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.М. Колодійчук

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська