У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Лесько А.О.,

Хопти С.Ф.,
Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором;
за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк», третя особа - ОСОБА_4, про
визнання кредитного договору
недійсним за касаційною скаргою
ОСОБА_3, поданою представником - ОСОБА_5,
на ухвалу апеляційного суду м. Києва
від 18 вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року публічне акціонерне
товариство «УкрСибанк» (далі - ПАТ
«УкрСиббанк») звернулось до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
19 вересня 2009 року між ним та ОСОБА_3 було
укладено договір про надання
споживчого кредиту на суму 200 тис.
доларів США зі сплатою 14,5
% річних до 17 вересня 2018 року. У
забезпечення виконання зобов'язань за
цим договором між ПАТ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_4 було укладено договір поруки, за
яким ОСОБА_4 взяла на себе обов'язок
солідарно відповідати за
зобов'язаннями позичальника.
Посилаючись на те, що позичальник та
поручитель своїх зобов'язань за
договором не виконали, позивач просив
стягнути з відповідачів солідарно 226 406
доларів 2 центи США, що еквівалентно
2 млн. 129 385 грн 32
коп., та пеню в розмірі 101 тис. 302 грн 50
коп.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 4 червня 2013 року позов ПАТ
«УкрСиббанк» задоволено. У задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
18 вересня 2013 року апеляційну скаргу
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5, на
рішення суду першої інстанції визнано
неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі
представника - ОСОБА_5, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, просить скасувати судове
рішення апеляційного суду та направити
справу для продовження розгляду до
апеляційного суду.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Визнавши неподаною та
повернувши ОСОБА_3 його апеляційну
скаргу, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що заявник у наданий
йому строк не усунув недоліки
апеляційна скарги.

Проте до такого
висновку апеляційний суд дійшов із
порушенням вимог процесуального
закону.

Апеляційна скарга за
формою і змістом повинна відповідати
вимогам ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України
до апеляційної скарги, яка не оформлена
згідно з вимогами, встановленими ст. 295
цього Кодексу, а також у разі несплати
суми судового збору застосовуються
положення ст. 121 цього Кодексу.

Апеляційним судом установлено, що
подана апеляційна скарга не
відповідала вимогам ст. 295 ЦПК України,
оскільки заявником не сплачено судовий
збір.

В ухвалі про визнання
апеляційної скарги неподаною,
апеляційний суд зазначив, що вимоги
ухвали від 15 липня 2013 року про
залишення апеляційної скарги без руху
заявником не виконані.

Між тим, погодитись з цим не можна,
оскільки у матеріалах справи відсутні
дані про отримання ОСОБА_3 копії ухвали
про залишення апеляційної скарги без
руху для усунення недоліків.

Таким чином апеляційний суд, визнавши
апеляційну скаргу неподаною, у
порушення ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
щодо справедливого судового розгляду,
не забезпечив отримання заявником
вимоги суду, що призвело до порушення
права на судовий захист.

Згідно зі ст. 129 Конституції України
однією з основних засад судочинства є
забезпечення апеляційного оскарження
рішення суду.

Отже, доводи, наведені в
касаційній скарзі, підлягають
перевірці, оскільки судові процедури
повинні бути справедливими (ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод), так як особа
безпідставно не може бути позбавлена
конституційного права на апеляційне
оскарження рішення суду.

Ураховуючи викладене та положення
п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувана
ухвала апеляційного суду не може
вважатись законною та підлягає
скасуванню, а справа передачі до суду
апеляційної інстанції для вирішення
питання про відкриття апеляційного
провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану
представником - ОСОБА_5, задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва
від 18 вересня 2013 року скасувати, справу
передати до суду апеляційної інстанції
для вирішення питання про відкриття
апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко