Справа № 127/5376/13-ц Провадження №
22-ц/772/2598/2014Головуючий в суді першої
інстанції Сичук М. М.Категорія 24
Доповідач Чорний В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Вінницької області в складі :

Головуючого : Чорного В.І.

Суддів: Оніщука В.В., Чуприни В.О.

при секретарі : Богацькій О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за апеляційною скаргою
Харківського національного
університету внутрішніх справ на
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 22 серпня 2013 року
у справі за позовом Харківського
національного університету внутрішніх
справ до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и л а :

В березні 2013 року Харківський
національний університет внутрішніх
справ (надалі - ХНУВС) звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
фактичних витрат, пов'язаних з його
утриманням під час навчання в
університеті, мотивуючи свої вимоги
тим, що наказом ХНУВС № 403 о/с від 10.08.2010
року відповідача зараховано до складу
курсантів ХНУВС. 01 вересня 2010 року між
ХНУВС та відповідачем було укладено
договір про підготовку фахівця у
вищому навчальному закладі МВС.
Відповідно до наказу ХНУВС № 18 о/с від
18.01.2012 року ОСОБА_2 було відраховано з
числа курсантів та звільнено з органів
внутрішніх справ за п. 63 «ж» (за власним
бажанням) Положення про проходження
служби рядовим та начальницьким
складом ОВС. Посилаючись на п. 2.3.6.
договору, що передбачає зобов'язання
відповідача у разі відрахування з
навчального закладу чи звільнення з
органів внутрішніх справ по закінченню
навчання до встановленого трирічного
терміну перебування на службі
відшкодувати фактичні витрати,
пов'язані з його утриманням під час
навчання в університеті згідно з
затвердженим розрахунком, позивач
просив стягнути з відповідача на свою
користь такі витрати в сумі 19 125, 87 грн.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 22 серпня 2013 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь Харківського
національного університету внутрішніх
справ кошти, які пов'язані з навчанням у
розмірі 4394,13 грн. Вирішено питання про
судовий збір.

В апеляційній скарзі Харківський
національний університет внутрішніх
справ, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить зазначене рішення
скасувати та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

В судове засідання апеляційного суду
сторони не з'явилася без поважних
причин, хоча про час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином, тому відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК
України, колегія суддів вважає за
можливе розгляд справи провести у їх
відсутність.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає, що
вона підлягає задоволенню з таких
міркувань.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим;
законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом;
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції виходив з того, що
з відповідача належить стягнути кошти,
що були сплачені йому у виді грошового
забезпечення за період з вересня 2010
року по грудень 2011 року, а також
витрати, пов'язані з речовим
забезпеченням, що підтверджені
належними та допустимими доказами,
натомість доказів на підтвердження
фактичних витрат на утримання
відповідача в частині продовольчого
забезпечення та понесення витрат по
комунальним послугам та вартості
спожитих енергоносіїв позивачем не
надано.

Проте з таким висновком повністю
погодитися не можна з таких міркувань.

Судом встановлено, що наказом ХНУВС №
403 о/с від 10.08.2010 року ОСОБА_2 зараховано
до складу курсантів ХНУВС.

01 вересня 2010 року між ХНУВС в особі
ректора Бандурки О.М. з одного боку,
Головним Управлінням МВС України у
Вінницькій області в особі начальника
Ноніка В.В. з другого боку та рядовим
міліції ОСОБА_2 з третього боку було
укладено договір № 9905-10 гб/Вн про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі МВС України.

Відповідно до наказу ХНУВС № 18 о/с від
18.01.2012 року ОСОБА_2 було відраховано з
числа курсантів та звільнено з органів
внутрішніх справ за п. 63 «ж» (за власним
бажанням) Положення про проходження
служби рядовим та начальницьким
складом ОВС.

Згідно п. 2.1.3 Договору про підготовку
фахівця у вищому навчальному закладі
МВС України в обов'язки університету
входить забезпечення ОСОБА_2
харчуванням, речовим майном та
грошовим утриманням за нормами,
затвердженими нормативно-правовими
актами МВС України.

Відповідно до п. 2.3.6. Договору
відповідач зобов'язувався у разі
відрахування з навчального закладу чи
звільнення з органів внутрішніх справ
по закінченню навчання до
встановленого трирічного терміну
перебування на службі відшкодувати
фактичні витрати, пов'язані з його
утриманням під час навчання в
університеті згідно з затвердженим
розрахунком.

Пунктами 2-4,6 Порядку відшкодування
особами витрат, пов'язаних з їх
утриманням у вищих навчальних закладах
Міністерства внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 01 березня 2007 року
№ 313 передбачено, що відшкодування
здійснюється в розмірі фактичних
витрат, пов'язаних з: грошовим,
продовольчим і речовим забезпеченням;
перевезенням до місця проведення
щорічної основної і канікулярної
відпустки та у зворотному напрямку, за
направленням до місця служби після
закінчення навчального закладу;
оплатою комунальних послуг і вартості
спожитих енергоносіїв. Витрати
відшкодовуються згідно договору про
підготовку фахівця в навчальному
закладі, який укладається між
навчальним закладом, головним
управлінням або управлінням МВС та
особою. У разі відмови від
добровільного відшкодування витрат
таке відшкодування здійснюється в
судовому порядку.

Позивач надав розрахунок фактичних
витрат, пов'язаних з утриманням
відповідача у ХНУВС, з якого
вбачається, що протягом періоду
навчання у 2010-2011, 2011-2012 рр. на його
утримання було витрачено 19 125, 87 грн.
Надані Університетом розрахунки
відповідачем належними та допустимими
доказами не спростовані.

При цьому період навчання, за який
здійснюється відшкодування витрат,
пов'язаних з утриманням, визначається з
дня зарахування по день виключення
курсанта зі списків особового складу
ВНЗ.

Висновок суду першої інстанції про те,
що в період з 15 жовтня 2010 року по 21
листопада 2010 року та з 24 січня 2011 року
по 18 січня 2012 року відповідач проживав
за межами ХНУВС, а відтак не повинен
відшкодовувати витрати на харчування
та комунальні послуги, на думку колегії
суддів є необгрунтованим, оскільки
згідно з порядком розрахунку витрат,
пов'язаних з утриманням курсантів у
вищих навчальних закладах, такі
витрати здійснювалися Університетом в
незалежності від місця проживання
курсанта, фактично на забезпечення
начального процесу.

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що оскаржуване рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового про задоволення позовних вимог
в повному обсязі та відповідно до ст. 88
ЦПК про стягнення з ОСОБА_2 судових
витрат.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Харківського
національного університету внутрішніх
справ задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 22 серпня 2013 року
скасувати. Ухвалити нове рішення, яким
позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Харківського
національного університету внутрішніх
справ (пр. 50-річчя СРСР, 27 м.Харків, 61080,
, п/р 0027 в Головному
управлінні Державної казначейської
служби в Харківській області, МФО 851011)
кошти, які пов'язані з навчанням у
розмірі 19125 (дев'ятнадцять тисяч сто
двадцять п'ять гривень) 87 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Харківського національного
університету внутрішніх справ судові
витрати у розмірі 121 грн. 80 коп. та в
дохід держави в розмірі 52 грн. 70 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
(підпис) В.І.Чорний

Судді:
(підпис) В.В.Оніщук

(підпис) В.О.Чуприна

З оригіналом вірно: