Провадження № 2/161/3463/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

29 вересня 2014 року
м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області

в складі головуючого судді - Присяжнюк
Л.М.,

при секретарі - Фурман Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Еталон» в особі
регіонального представництва (Луцький
філіал) Управління страхування по
Волинській області про стягнення суми
страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом
до ПАТ «Страхова компанія «Еталон» в
особі регіонального представництва
(Луцький філіал) Управління
страхування по Волинській області про
стягнення суми страхового
відшкодування. Вказує, що 13.12.2013 року о 17
год. на нерегульованому перехресті
вулиць Рівненська-Задворецька в м.
Луцьку, водій ОСОБА_2 керуючи
автомобілем «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1,
порушив правила дорожнього руху шляхом
ненадання переваги в русі здійснюючи
поворот ліворуч, в результаті чого
відбулось зіткнення з транспортним
засобом «Субару», д.н.з. НОМЕР_2, що
належить йому на праві приватної
власності, чим здійснила
правопорушення, що передбачене ст. 124
КУпАП. Постановою Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 20.12.2013 року ОСОБА_2
притягнутий до адміністративної
відповідальності. Зазначає, що
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 застрахована відповідачем. На
всі його звернення в офіс
представництва відповідача в м. Луцьку
йому рекомендували телефонувати на
номер гарячої лінії, а на письмові
звернення до відповідача відповідь не
надходила. 05.02.2014 року відповідачем
була прийнята заява про страхове
відшкодування, водночас виплату
страхового відшкодування в розмірі
9769,10 грн. відповідачем було проведено
16.06.2014 року, та лише після звернення до
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг. Водночас, сума
виплачених коштів не покриває вартості
відновлювального ремонту
транспортного засобу. Просить стягнути
з ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» на
свою користь суму страхового
відшкодування у розмірі 8514,92 грн.,
нараховану пеню у розмірі 947,49 грн.,
інфляційні у розмірі 1785,56 грн., 3
відсотки річних у розмірі 166,86 грн.,
вартість проведеної експертизи у
розмірі 500 грн. та розмір упущеної
вигоди в сумі 20000 грн., а разом 31914,83 грн.,
стягнути із відповідача судовий збір в
розмірі 319,94 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання
не з'явився, подав на адресу суду заяву,
якою просив справу розглядати у його
відсутності по наявних у ній
матеріалах, позов підтримав в повному
обсязі, щодо ухвалення заочного
рішення не заперечив.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, заперечень чи
пояснень по суті заявлених вимог не
подав, хоча повідомлявся належним
чином про дату, час та місце розгляду
справи (а.с.47,52).

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК
України суд ухвалює рішення в порядку
заочного розгляду справи.

Дослідивши та оцінивши представлені у
справі докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення повністю, з
врахуванням наступного.

Судом встановлено, що 13.12.2013 року
близько 17:00 год. водій ОСОБА_2 керуючи
автомобілем марки «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1
на нерегульованому перехресті вул.
Рівненська - Задворецька в м. Луцьку,
повертаючи ліворуч не надав переваги в
русі автомобілю марки «Субару» д.н.з.
НОМЕР_2, який рухався в зустрічному
напрямку руху, прямо, внаслідок чого
відбулося зіткнення та транспортні
засоби отримали механічні пошкодження,
чим порушив вимоги п.16.6 Правил
дорожнього руху України. Постановою
Луцького міськрайонного суду від 20.12.2013
року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП та
застосувати до нього адміністративне
стягнення у виді штрафу у розмірі 400
грн. (а.с.16).

Як вбачається із п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК
України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою. Таким
чином, ОСОБА_2 зобов'язаний
відшкодувати шкоду спричинену ДТП.

Водночас, із матеріалів справи
вбачається що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 застрахована
відповідачем ПАТ «СК «Еталон» в особі
управління страхування по Волинській
області на підставі полісу
обов'язкового страхування № АС200338, а
тому відповідач зобов'язаний в силу
вимог ст. 22, 28, 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» відшкодувати позивачу, як
потерпілому, завдану внаслідок ДТП
шкоду у межах лімітів
відповідальності, встановлених у ст.ст.
9, 22.3. Закону, з врахуванням зносу
деталей автомобіля.

Із матеріалів справи встановлено,
що 16.12.2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся
до відповідача із заявою про настання
страхового випадку, яка була
зареєстрована лише 05.02.2014 року
відповідачем.

У зв'язку із відсутністю
відомостей щодо руху заяви, позивач
31.03.2014 року та 07.04.2014 року звернувся із
скаргами на дії (бездіяльність)
відповідача до Мтороно (транспортного)
страхового бюро та Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг (а.с.31-32).

Як вбачається із відповіді
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг від 14.05.2014 року №
4904/13-12, під час перевірки виявлено
ознаки порушення ПАТ «СК «Еталон»
законодавства у сфері фінансових
послуг щодо невиконання страховиком
обов'язку протягом трьох робочих днів з
дня прийняття відповідного рішення
направити заявнику письмове
повідомлення про прийняте рішення,
щодо визначення розміру відшкодування
витрат, пов'язаних із пошкодженням
транспортного засобу, не у
відповідності до порядку,
встановленому законодавством та
порушення в частині нездійснення
страхового відшкодування у строки,
визначені Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», і несплати пені за кожен день
прострочення сплати страхового
відшкодування (а.с.33).

Водночас, відповідач здійснив
виплату страхового відшкодування лише
16.06.2014 року у розмірі 9769,10 грн., що
підтверджується копіями заяв на видачу
готівки (а.с.35).

У відповідності до ст. 28 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» шкода, заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
потерпілого, - це шкода, пов'язана: з
пошкодженням чи фізичним знищенням
транспортного засобу; з пошкодженням
чи фізичним знищенням доріг, дорожніх
споруд, технічних засобів регулювання
руху; з пошкодженням чи фізичним
знищенням майна потерпілого; з
проведенням робіт, які необхідні для
врятування потерпілих у результаті
дорожньо-транспортної пригоди; з
пошкодженням транспортного засобу,
використаного для доставки
потерпілого до відповідного закладу
охорони здоров'я, чи забрудненням
салону цього транспортного засобу; з
евакуацією транспортних засобів з
місця дорожньо-транспортної пригоди.

Водночас, на підставі ст. 29
вищевказаного Закону, у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Згідно звіту № 16/14 про визначення
вартості матеріального збитку,
вартість відновлювального ремонту
належного позивачу автомобіля
«Субару» д.н.з. НОМЕР_2 із врахування
зносу становить 18284,02 грн. (а.с. 18-30).
Визначена вказаним звітом вартість
відновлювального ремонту відповідачем
не спростована.

А тому із відповідача слід
стягнути матеріальної шкоди на суму
8514,92 грн.

Згідно п.п. 36.1-36.2. ст. 36 вищевказаного
Закону, страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), керуючись нормами цього Закону,
приймає вмотивоване рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) або про відмову
у здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати). Страховик
(МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження
ним розміру страхового відшкодування з
особою, яка має право на отримання
відшкодування, за наявності
документів, зазначених у статті 35 цього
Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

Пунктом 36.5. ст. 36 вищевказаного Закону,
передбачено, що за кожен день
прострочення виплати страхового
відшкодування (регламентної виплати) з
вини страховика (МТСБУ) особі, яка має
право на отримання такого
відшкодування, сплачується пеня з
розрахунку подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Враховуючи те, що заява про страхове
відшкодування була прийнята
відповідачем 05.02.2014 року, а виплата
страхового відшкодування проведена
лише 16.06.2014 року, суд приходить до
висновку, що з відповідача підлягає
стягненню пеня в розмірі 947,49 грн.

Водночас, п. 34.3. ст. 34
вищевказаного Закону передбачено, що
якщо представник страховика (у
випадках, передбачених статтею 41 цього
Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений
строк, потерпілий має право самостійно
обрати аварійного комісара або
експерта для визначення розміру шкоди.
У такому разі страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати
потерпілому витрати на проведення
експертизи (дослідження).

Так, як позивач через бездіяльність
відповідача вимушений був звертатися
до суб'єкта оціночної діяльності для
визначення розміру втрат, пов'язаних з
відновлюваним ремонтом свого
транспортного засобу, суд приходить до
висновку, що із відповідача підлягає
стягненню вартість робіт з оцінки
розміру матеріальної шкоди в розмірі 500
грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено
обов'язок боржника, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Водночас, застосування судом п. 36.5
ст. 36 зазначеного Закону щодо стягнення
пені за прострочення виплати
страхового відшкодування не виключає
можливості застосування положень ч. 2
ст. 625 ЦК України, оскільки проценти та
неустойка є різними правовими
інститутами, обмеження можливості
одночасного застосування яких законом
не встановлена.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що із відповідача на користь
позивача слід стягнути три відсотки
річних в розмірі 166,86 грн. та інфляційні
втрати в розмірі 1785,56 грн.

Відповідно до ст.ст. 22, 623 ЦК
України, у зв'язку із тим, що позивач як
суб'єкт підприємницької діяльності у
зв'язку із пошкодженням автомобіля,
яким надавав послуги із перевезення
пасажирів, припинив їх надавати, суд
приходить до висновку, що із
відповідача підлягає стягненню
упущена вигода в розмірі 20000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦК України із
відповідача на користь позивача слід
стягнути судовий збір в розмірі 319,14
грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 212-215,
224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 22, 525,
610-612, 623, 625 ЦК України, ст. 2, 22, 28, 29, 30, 33, 36
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Еталон» на користь ОСОБА_1
суму страхового відшкодування в
розмірі 8514 (вісім тисяч п'ятсот
чотирнадцять) гривень 92 копійки,
нараховану пеню в розмірі 947 (дев'ятсот
сорок сім) гривень 49 копійок,
інфляційні втрати в розмірі 1785 (одна
тисяча сімсот вісімдесят п'ять) 56
копійок, три відсотки річних у розмірі
166 (сто шістдесят шість) гривень 86
копійок, вартість проведеної
експертизи у розмірі 500 (п'ятсот)
гривень та розмірі упущеної вигоди в
розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень, а
всього 31914 (тридцять одну тисячі
дев'ятсот чотирнадцять) гривень 83
копійки.

Стягнути із Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Еталон» на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 319 (триста
дев'ятнадцять) гривень 14 копійок.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Присяжнюк
Л.М.