КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2516/14-ц
Провадження № 2/488/1279/14 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

22.09.2014 року
м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючої по справі судді -
Циганок В. Г.,

при секретарі судового засідання -
Спільній Ю. В.,

за участю представника позивача -
Шпонарського М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі засідань суду
цивільну справу за позовом Публічне
акціонерне товариство Комерційний
Банк „ПРИВАТБАНК" до Відділу державної
виконавчої служби Жовтневого
районного управління юстиції, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про звільнення майна з під
арешту, -

Встановив:

В травні 2014 року позивач
звернувся до суду до відповідачів -
ВДВС Жовтневого РУЮ, ОСОБА_4, ОСОБА_5 із
позовом, в якому просив звільнити з-під
арешту, накладеного відділом державної
виконавчої служби Жовтневого
районного управління юстиції, квартиру
загальною площею 56,40 кв.м., житловою
площею 37,00 кв.м., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

В обґрунтування свого позову
позивач зазначив, що 18.09.2007р. між ЗАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4 й ОСОБА_5, для
забезпечення виконання умов
кредитного договору № NKTGGK04040106 від
17.09.2007 року, був укладений договір
іпотеки, згідно з п. 33.3 якого ОСОБА_4,
ОСОБА_5 надали в іпотеку нерухоме майно,
а саме: квартиру загальною площею 56,40
кв. м., житловою площею 37,00 кв. м., яка
розташована за адресою АДРЕСА_1.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стало відомо,
що 12.01.2010 року постановою державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Жовтневого
районного управління юстиції про
відкриття виконавчого провадження (№
17625085) було накладено арешт на все
нерухоме майно ОСОБА_4, зокрема й на
предмет іпотеки - квартиру загальною
площею 56,40 кв. м., житловою площею 37,00 кв.
м., яка розташована за адресою АДРЕСА_1,
що підтверджується витягом з Єдиного
реєстру заборон відчуження обєктів
нерухомого майна № 21322028 від 07.05.2014р.

Окрім того, постановою старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Жовтневого районного управління
юстиції Опята Ю.Ю. від 12.10.2012р. про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження (виконавче
провадження № 34647255) було накладено
арешт на нерухоме майно ОСОБА_4 та
оголошено заборону на його відчуження.

Як наслідок, ПАТ КБ «ПриватБанк»
має перешкоди у здійсненні права
продажу предмета іпотеки з укладенням
договору купівлі-продажу з третьою
особою - покупцем, оскільки ВДВС
Жовтневого РУЮ на предмет іпотеки
накладено арешти.

В судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги та просив
позов задовольнити.

Представник відповідача - ВДВС
Жовтневого РУЮ надіслав до суду заяву,
в якій просив розглядати справу у його
відсутність на підставі наявних в
матеріалах справи доказів.

Відповідачі - ОСОБА_4 й ОСОБА_5 в
судове засідання повторно не з'явилися,
про час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення
представників сторін та дослідивши
надані сторонами письмові докази по
справі, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
виходячи із наступного.

Згідно з п.1 ст.54 Закону України
«Про виконавче провадження», п. 5.3.1.
Інструкції про проведення виконавчих
дій від 15.12.1999 № 74/5 звернення стягнення
на заставлене майно в порядку
примусового виконання допускається за
виконавчими документами для
задоволення вимог стягувача -
заставодержателя.

Згідно із частиною другою статті 1
Закону України "Про заставу" в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право в разі невиконання боржником
(заставодавцем) забезпеченого заставою
зобов'язання одержати задоволення з
вартості заставленого майна переважно
перед іншими кредиторами.

Відповідно до ст. 20 Закону України
"Про заставу" заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, якщо в момент настання
терміну виконання зобов'язання,
забезпеченого заставою, воно не буде
виконано, якщо інше не передбачено
законом чи договором.

Відповідно п.3 ст. 54 Закону України
«Про виконавче провадження» для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернено у разі:

- виникнення права застави після
винесення судом рішення про стягнення
з боржника коштів;

- якщо вартість предмета застави
перевищує розмір заборгованості
боржника заставодержателю.

Судом встановлено, що 18.09.2007 р. між
ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4 й ОСОБА_5,
для забезпечення виконання умов
кредитного договору № NKTGGK04040106 від
17.09.2007 року, був укладений договір
іпотеки, згідно з п. 33.3 якого, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 надали в іпотеку нерухоме майно,
а саме: квартиру загальною площею 56,40
кв. м., житловою площею 37,00 кв. м., яка
розташована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.7-9).

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стало відомо,
що 12.01.2010 року постановою державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Жовтневого
районного управління юстиції про
відкриття виконавчого провадження (ВП
№ 17625085) було накладено арешт на все
нерухоме майно ОСОБА_4, зокрема й на
предмет іпотеки - квартиру загальною
площею 56,40 кв. м., житловою площею 37,00 кв.
м., яка розташована за адресою АДРЕСА_1,
що підтверджується витягом з Єдиного
реєстру заборон відчуження обєктів
нерухомого майна № 21322028 від 07.05.2014р.
(а.с. 12).

Окрім того, постановою старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Жовтневого районного управління
юстиції Опята Ю.Ю. від 12.10.2012р. про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження (ВП № 34647255) було
накладено арешт на нерухоме майно
ОСОБА_4 та оголошено заборону на його
відчуження.

Право застави у ПАТ КБ
«ПриватБанк» виникло 18.09.2007 р., а
постанови про накладення арештів на
нерухоме майно були винесені 12.01.2010р. та
12.10.2012р., тобто пізніше, ніж заставне
майно було передано в іпотеку
ПриватБанку. При цьому, вартість
предмету застави не перевищує розмір
заборгованості боржника
заставодержателю.

Окрім цього, 22.08.2013р. ОСОБА_4 на
підставі нотаріально посвідченої
довіреності уповноважила ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» розпоряджатися належною
їй 1/2 часткою квартири АДРЕСА_1 (а.с.10).

22.08.2013р. ОСОБА_5 також на підставі
нотаріально посвідченої довіреності
уповноважила ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
розпоряджатися належною їй 1/2 часткою
квартири АДРЕСА_1 (а.с.11).

Отже, між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та
ОСОБА_4, ОСОБА_5 було досягнуто згоди
щодо добровільної реалізації предмету
іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону
України «Про виконавче провадження»
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього
арешту.

Статтею 54 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачено право
заставодержателя звернутися до суду
про звільнення заставленого майно з -
під арешту.

Суд, аналізуючи вищезазначені
обставини справи, прийшов до висновку
про обґрунтованість вимог позивача,
оскільки державний виконавець
відповідно до статті 54 Закону України
"Про виконавче провадження" за
обставин, що склалися, не мав законних
підстав проводити арешт заставленного
майна - квартири загальною площею 56,40
кв. м., житловою площею 37,00 кв. м., яка
розташована за адресою АДРЕСА_1, а тому
вказаний предмет іпотеки слід
звільнити з-під арештів, накладених
відділом державної виконавчої служби
Жовтневого районного управління
юстиції.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 8, 10, 60, 88, 208, 212, 213-215 ЦПК
України, суд -

В и р і ш и в :

Позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» -
задовольнити.

Звільнити з-під арештів,
накладених постановою державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Жовтневого
районного управління юстиції про
відкриття виконавчого провадження (ВП
№ 17625085) від 12.01.2010 року та постановою
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Жовтневого районного управління
юстиції від 12.10.2012р. про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження (ВП № 34647255), квартиру
загальною площею 56,40 кв. м., житловою
площею 37,00 кв. м., яка розташована за
адресою АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Миколаївської області
через Корабельний районний суд м.
Миколаєва протягом 10 днів з моменту
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
В. Г. Циганок