Хотинський районний суд Чернівецької
Справа № 724/2929/13-ц Провадження № 2/724/71/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року
м. Хотин

Хотинський районний суд Чернівецької
області в складі:

головуючого Єфтеньєва О. Г.

при секретарі Шинкарюк О. В.,

за участі сторін у справі: позивача
ОСОБА_1,представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Хотин цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловими приміщеннями в
будинку, який належить на праві
особистої власності, -

в с т
а н о в и в:

09 грудня 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовною заявою до
ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловими
приміщеннями в будинку, який належить
на праві особистої власності.

В обґрунтування заявлених вимог
посилається на те, що він,
зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1.
По цій адресі зареєстрований та
проживає його син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2,
а також зареєстрована його колишня
дружина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 Дані
обставини підтверджуються довідкою з
місця проживання .

Вказав, що житловий будинок по АДРЕСА_1
належить йому на праві власності, що
підтверджується копією свідоцтва про
право власності на нерухоме майно від
21.12.2009 року видане виконавчим комітетом
Атакської сільської ради на підставі
договору дарування від 20.12.2005 року
посвідченого приватним нотаріусом
Хотинського районного нотаріального
округа ОСОБА_5 .

Зазначив, що ОСОБА_3 зареєстрована в
даному будинку в якості його дружини з
2003 року, але жодного дня в даному
будинку не проживала, оскільки вони
проживали на квартирі в м. Чернівці, яку
винаймали, а в лютому 2011 року
відповідачка виїхала закордон , до
Іспанії , де і проживає по даний час
постійно.Дані обставини
підтверджуються довідкою сільської
ради та актом обстеження.

Більше одного року ми не підтримуємо
жодних стосунків , оскільки він
зрозумів , що відповідачка не
турбується ні про нього , ні про дитину
. Телефонні розмови сина з нею
закінчувалися завжди дитячими слізьми
і дитина завжди переживала коли мама не
телефонувала , а обіцяла -це і стало
підставою для припинення « телефонних
відносин « між мною та відповідачкою.

Відповідно до рішення Хотинського
районного суду Чернівецької області
від 14 листопада 2013 року шлюб між ним та
відповідачкою розірвано. Рішення
набрало законної сили .Дані обставини
підтверджуються копією судового
рішення , що додається до позовної
заяви .

Посилаючись на викладене просив
визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що
втратила право проживання та
користування житловими приміщеннями в
будинку АДРЕСА_1 у зв'язку із не
проживанням в ньому без поважних
причин більше одного року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, посилаючись на обставини
викладенні в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилась, причину неявки не
повідомила.

Представник відповідача ОСОБА_2, в
судовому засіданні погодився на
визнання позовних вимог за умови що
позивач, надасть ОСОБА_3 її паспорт та
зазначив що його довірителька
добровільно хотіла знятися з
реєстрації вказаного житлового
будинку, однак не може цього зробити у
зв'язку у неї паспорта громадянки
України.

Визнав, той факт, що ОСОБА_3 не проживає
у вказаному житловому будинку більше
року, ніхто при цьому не чинив їй
перешкоди користуватися житлом.
ОСОБА_2 вказав також що визнає, що
ОСОБА_3.є його дочкою та безпідставно
не проживала в будинку більше року, на
даний час продовжує бути за кордоном,
доказів того того, що вона проживає за
кордоном він надати не може.

Свідок ОСОБА_6 - в судовому засіданні
показав, що він постійно приїжджає до
будинку позивача, однак ні одного разу
він там не бачив ні відповідачки ні її
речей.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають
у державі.

Як встановлено у судовому засіданні,
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 21.12.2009
року видане виконавчим комітетом
Атакської сільської ради та на
підставі договору дарування від 20.12.2005
року посвідченого приватним
нотаріусом Хотинського районного
нотаріального округа ОСОБА_5, належить
житловий будинок та господарські
споруди за адресою: АДРЕСА_1

В вказаному житловому будинку
зареєстрована відповідачка ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, що вбачається з довідки
Атакської сільської ради Хотинського
району Чернівецької області за № 314 від
2013 року.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами
Конституції України, Житлового Кодексу
України та Цивільного Кодексу України.

Статтею 9 ЖК України передбачено, що
ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.

Житлові права охороняються законом, за
винятком випадків, коли вони
здійснюються в суперечності з
призначенням цих прав чи з порушенням
прав інших громадян або прав державних
і громадських організацій.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право
власності непорушно, ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права
або обмежений в його здійсненні,
власник може бути позбавлений права
власності або обмежений в його
здійсненні тільки у випадках і в
порядку, встановленому законом,
примусове відчуження об'єктів права
власності може бути застосоване тільки
як виняток по мотивах суспільної
необхідності на підставах і в порядку,
встановленому законом, і за умови
попереднього і повного відшкодування
їх вартості.

Статтею 109 ЖК України передбачено, що
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку.

Згідно ст.317 ЦК України, власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

У відповідність до ст.319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ст.47 Конституції України,
кожен має право на житло. Держава
створює умови, за яких кожний
громадянин матиме змогу побудувати
житло, придбати його у власність або
взяти в оренду.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Судом встановлено, що відповідачка
ОСОБА_3, проти волі позивача , продовжує
бути зареєстрованою за вказаною
адресою : АДРЕСА_1

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1
та ОСОБА_3 розірвано 14 листопада 2013
року, що вбачається з рішення
Хотинського районного суду
Чернівецької області.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, ст. 41
Конституції України, ст. 1 Першого
протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, до якої
Україна приєдналася 17 липня 1997 року,
право власності - це право особи на
майно, яке він здійснює відповідно до
закону, по своїй волі і незалежно від
волі інших осіб. Зміст права власності
складаються із володіння, користування
і розпорядження. Володіння майном - має
на увазі юридично закріплену
можливість фактично володіти майном,
впливати на нього у будь-який момент,
здійснювати відносно такого майна свою
волю. Право користування полягає в
юридично закріпленій можливості
власника використовувати корисні
якості майна для себе, отримувати з
цього користь, вигоду. Розпорядження
майном - це можливість власника
встановлювати, змінювати, припиняти
юридичне існування майна.

Стаття 15 ЦК України передбачає право
на захист цивільних прав та інтересів:
« 1. Кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або
оспорювання…»

Стаття 16 ЦК України передбачає, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

У відповідності зі ст. 41 Конституції
України кожний має право володіти,
користуватися й розпоряджатися своєю
власністю. У відповідності зі ст. 319 ЦК
України власник на свій розсуд
володіє, користується й
розпоряджається приналежним йому
майном. Власник має право робити
відносно свого майна будь-які дії, що не
суперечать закону.

У відповідності до положень статті 212
ЦПК України суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Судом встановлено з матеріалів справи
і це визнав представник відповідача, що
ОСОБА_3 не проживала у вказаному
житловому будинку більше одного року
без поважних причин.

Отже, заслухавши та дослідивши
пояснення позивача, представника
відповідача, покази свідка , суд вважає
їх належними та достатніми для
вирішення справи по суті, та такими, що
відповідають вимогам статей 59-60 ЦПК
України, згідно яких належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування, а сторони мають
право обґрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень.

На підставі викладеного, суд вважає за
необхідне задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_1 про усунення перешкод в
користуванні житловим приміщенням.

Таким чином, вирішуючи відповідно до
вимог статті 88 ЦПК України питання
щодо розподілу судових витрат, суд
приходить до висновку про необхідність
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп. .

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 15, 57-61, 79, 81, 88, 209, 212-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И
В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що
втратила право проживання та
користування житловими приміщеннями,
що розташований за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене у
апеляційному порядку до
апеляційного суду Чернівецької
області через Хотинський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: О. Г. Єфтеньєв З оригіналом
згідно.

СУДДЯ: