Справа № 454/3223/13
Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/783/1843/14
Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого судді - Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретар - Глинський О.А.

з участю представника позивачки
ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
ухвалу Сокальського районного суду
Львівської області від 18 грудня 2013 року
про закриття провадження у справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третьої особи
органу опіки та піклування Сокальської
районної державної адміністрації про
визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О
В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4
звернулась з позовом та на підставі ч.1
ст. 161 СК України просила винести
рішення про визначення місця
проживання з позивачкою її малолітньої
дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оскаржуваною ухвалою Сокальського
районного суду Львівської області від
18 грудня 2013 року провадження у справі
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третьої
особи органу опіки та піклування
Сокальської районної державної
адміністрації про визначення місця
проживання дитини закрито з підстав
передбачених ст. 205 ЦПК України.

Не погоджуючись з даною ухвалою
позивач ОСОБА_4 оскаржила таку в
апеляційному порядку. Посилаючись на
її незаконність просить ухвалу
скасувати, справу направити для
продовження розгляду до суду першої
інстанції. Мотивує тим, що закриваючи
провадження у даній справі суд не
витребував для огляду справу №454/247/13-ц
по якій винесену ухвалу від 08.05.2013 року,
зміст якої поклав в основу
оскаржуваної ухвали. При розгляді
справи про розірвання шлюбу з ОСОБА_3
була лише домовленість між подружжям,
що дочка тимчасово поживатиме із своїм
батьком, а тому в цій частині написала
заяву про відмову від позовної вимоги з
приводу залишення проживання разом із
нею дитини і в поданій заяві не просила
про закриття провадження у справі.
Судом не роз»яснено наслідки закриття
провадження у справі. Ця ухвала не
оскаржувалась по причині пропуску
строку на її оскарження. Вважає, що
вправі подати до суду позов про
визначення місця проживання дитини,
оскільки на даний час змінились
обставини та відпала необхідність
тимчасового проживання дочки з
батьком.

При розгляді справи представник
позивачки мотиви апеляції підтримав.

Відповідач проти доводів апеляційної
скарги заперечив, вважає ухвалу
законною та просить її залишити без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення. Вважає, що відмовою
позивача від позову в частині
проживання дитини з матір»ю при
вирішенні питання про розірвання
шлюбу, це питання вирішено колишнім
подружжям остаточно і повторне
звернення позивачки про визначення
місця проживання дитини сторін з нею
не може бути предметом судового
розгляду.

Представник третьої особи
органу опіки та піклування в судове
засідання не з'явився. У заяві до
Апеляційного суду просить справу
розглядати у відсутності представника
третьої особи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
оскаржуваної ухвали в межах доводів
апеляційної скарги, оглянувши
матеріали цивільної справи № 454/247/13-ц
Сокальського районного суду
Львівської області про розірвання
шлюбу між сторонами, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Постановляючи ухвалу суд першої
інстанції виходив з того, що ухвалою
Сокальського районного суду
Львівської області від 08.05.2013 року
провадження по справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу в
частині позовної вимоги про
проживання після розлучення дитини з
позивачкою закрито, у зв'язку з
поданням ОСОБА_4 заяви про відмову від
позову в цій частині. Ухвала сторонами
не оскаржувалась та набрала законної
сили. А тому суд першої інстанції
дійшов висновку, що є підстави згідно
п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України закрити
провадження у справі.

Проте з таким висновком суду колегія
суддів не погоджується з наступних
підстав.

Із змісту позовної заяви, який
відповідає нормі Сімейного Кодексу
України, на яку посилається позивач
вбачається, що ОСОБА_4 звернулась в суд
з вимогою про визначення місця
проживання дитини сторін - малолітньої
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір»ю -
позивачем у справі.

З матеріалів даної справи та справи
№ 454/247/13-ц убачається, що позивачка із
ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому
шлюбі, який рішенням Сокальського
районного суду Львівської області від 8
травня 2013 року розірвано. При розгляді
справи про розірвання шлюбу позивач
просила залишити проживати дочку
ОСОБА_5 разом з нею. Заявою від 08.05.2013
року позивач повідомила суд про
відмову від позову в частині вимоги
про залишення на проживання дочки з
нею по причині досягнення згоди про
це з батьком дитини - відповідачем у
справі. За наявності такої заяви судом
08.05.2013 року в частині вказаної вимоги
провадження у справі закрито за
відмовою позивача від позову.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 109 СК
України - подружжя, яке має дітей, має
право подати до суду заяву про
розірвання шлюбу разом із письмовим
договором про те, з ким із них будуть
проживати діти, яку участь у
забезпеченні умов їхнього життя
братиме той з батьків, хто буде
проживати окремо, а також про умови
здійснення ним права на особисте
виховання дітей.

З матеріалів справи про розірвання
шлюбу між сторонами убачається, що
такий договір між сторонами, зокрема
щодо визначення місця проживання
дитини з батьком не укладався.

Суд першої інстанції не звернув увагу
на те, що звертаючись з позовом про
визначення місця проживання
малолітньої ОСОБА_5 з позивачкою,
остання навела детальні підстави
такого позову, з яких убачається
відсутність обставин, за наявності
яких нею 08.05. 2013 року була написана
заява про відмову від позову в частині
залишення на проживанні з нею дитини
при вирішенні питання про розірвання
шлюбу.

Із змісту позовної заяви ОСОБА_4 про
розірвання шлюбу вбачається, що спору
щодо визначення місця проживання
дитини на час подачі позову про
розлучення між сторонами не було і
позивач первинно лише просила залишити
дитину з нею, зазначаючи, що дочка
проживає з матір»ю. Погодження між
сторонами у справі про проживання
дитини з батьком в процесі перебування
справи про розірвання шлюбу у
провадженні суду - не дає підстав для
висновку про остаточне вирішення того
самого спору, про той же предмет між
тими самими сторонами у спосіб відмови
позивача від позову та закриття
провадження у справі.

Сторони не погоджували періоду
проживання дитини з батьком та не
обумовлювали інших передбачених ч. 1
ст. 109 СК України умов щодо дитини, тому
суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про наявність
правових підстав для закриття
провадження у справі з підстав, що у п. 2
ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Колегія суддів приходить до висновку
про порушення судом першої інстанції
норм процесуального права, які
призвели до неправильного вирішення
питання.

Згідно п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК України ухвала
суду підлягає скасуванню з
направленням справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.4 ч.2 ст.307, п.4 ч.1
ст. 311, п.2 ч. 1 ст. 314, 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити.

Ухвалу Сокальського районного суду
Львівської області від 18 грудня 2013 року
скасувати, справу направити в суд
першої інстанції для продовження
розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і оскарженню
не підлягає.

Головуючий

Судді