Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі : головуючого - судді
Черновського Г.В.,

при секретарі -
Шнейдеріс А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: Головне управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
усунення перешкод в користуванні
власністю, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська надійшла
вищезазначена позовна заява (а. с. 2-4), в
обґрунтування якої позивач посилалась
на те, що на праві приватної власності
володіє та користується квартирою
АДРЕСА_1. Проте у реалізації прав
власника даною нерухомістю позивачу
заважає наявність реєстрації ОСОБА_2 в
зазначеній квартирі, яка в ній не
проживає більше року, та місце
перебування якої не відомо. Тому ОСОБА_1
просила суд визнати відповідачку
такою, що втратила право користування
вказаною квартирою та усунути
перешкоди у користуванні власністю
шляхом зняття ОСОБА_2 з реєстраційного
обліку.

Представник позивача надав заяву про
розгляд даної цивільної справи за його
відсутності, в заяві вказав, що позовні
вимоги підтримує, на задоволенні
позову наполягає (а. с. 24).

Відповідач у судове засідання не
з'явилась про час, дату та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином шляхом надання
оголошення в засобах масової
інформації про виклик у судове
засідання (а. с. 25), про причини неявки
суду не повідомила, тому суд відповідно
до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, вважає за
можливе розглянути справу в заочному
порядку.

Представник третьої особи - Головного
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області, для участь в розгляді даної
цивільної справи не з'явився, про час,
дату та місце слухання справи був
повідомлений належним чином (а. с. 21).

Дослідивши матеріали даної цивільної
справи, суд приходить до висновку щодо
можливості задоволення позовних вимог
з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 27 серпня 2013 року
ОСОБА_1 набула право власності на
квартиру АДРЕСА_1. Викладене
підтверджується витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності, копія
якого наявна в матеріалах справи (а. с.
11-12).

З довідки про склад сім'ї № 15872 від 02
вересня 2014 року вбачається, що за
адресою квартири АДРЕСА_1
зареєстровані: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а. с. 13).

Правовідносини, які виникли між
сторонами урегульовані нормами
Цивільного кодексу України, Житлового
кодексу України.

Згідно з ст. 316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається майном на власний
розсуд. Власник має право вчиняти щодо
свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до статті 72 ЖК України
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Згідно частини 1 статті 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно до статті 72 ЖК України
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Таким чином, відповідач відсутня за
адресою: АДРЕСА_1 понад строки
встановлені частиною 1 статті 71 ЖК
України.

У зв'язку з чим, відповідач відповідно
до статті 72 ЖК України може бути
визнаний таким, що втратив право
користування даним житловим
приміщенням.

Так, згідно частини 1 статті 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом семи
днів на підставі остаточного рішення
суду про позбавлення права
користування житловим приміщенням.

У відповідності до частини 3 статті 10
ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

За таких обставин, суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання
відповідача такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття її з реєстраційного обліку,
доведеними, обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 60, 169, 212,
213, 215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, 1965 року
народження, такою, що втратила право
користування квартирою АДРЕСА_1.

Усунути перешкоди в реалізації
прав власника належного на праві
приватної власності ОСОБА_1, квартири
№? 128, розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом зняття з реєстраційного обліку
місця проживання у вказаній квартирі
ОСОБА_2, 1965 року народження.

Виконання дій щодо зняття з
реєстраційного обліку ОСОБА_2, 1965 року
народження, покласти на Жовтневий
районний відділ державної міграційної
служби ГУ ДМС у Дніпропетровській
області.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії. В разі
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення заочне рішення
може бути оскаржене в загальному
порядку, вттановленому ЦПК України, а
саме: рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом 10
днів з дня його проголошення шляхом
подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська.

Головуючий-суддя Г.В.Черновськой