Справа № 685/76/14-ц
Провадження № 2/685/68/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 року Теофіпольський
районний суд Хмельницької області в
складі головуючого судді Самойловича
А.П., при секретарі Самойлюк Н.П., за
участі позивача, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт
Теофіполь цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Борщівської сільської ради
Теофіпольського району Хмельницької
області про визнання права власності
на житловий будинок в порядку
спадкування за законом,

В С Т А Н О В
И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом,
заявивши вимогу визнати за нею право
власності на житловий будинок по вул.
АДРЕСА_1 успадкований за законом після
смерті батька ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Необхідність
визнання права власності на спадковий
будинок через суд викликана
неможливістю отримання свідоцтва про
право на спадщину, так як спадкодавець
за життя не виготовив
правовстановлюючий документ на
будинок.

В ході судового розгляду позивач свої
позовні вимоги підтримала та пояснила,
що являється єдиним спадкоємцем по
закону після смерті батька, так як мати
померла у 1988 році, а брат та сестра
проживають окремо та не претендують на
спадщину, однак нотаріус їй відмовила в
оформленні прийняття спадщини, так як
відсутній правовстановлюючий
документ.

Відповідачем подано до суду заяву про
розгляд справи за відсутності їх
представника.

Заслухавши пояснення позивача та
дослідивши матеріали справи суд дійшов
переконання про наявність підстав для
задоволення позову.

Позивач прийняла у спадщину за законом
майно після смерті батька ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що
підтверджується свідоцтвом про
народження позивача серії НОМЕР_1,
виданим 24 травня 1950 р.
Великолазучинським ЗАГС Базалійського
р-ну Кам'янець-Подільської області,
свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 серії
НОМЕР_2, виданим 5 вересня 1993 р.
Борщівською сільською радою, довідкою
Борщівської сільської ради від 9 січня
2014 р. № 5.

Крім позивачки, інших спадкоємців
померлого ОСОБА_2 немає, що
підтверджується інформаційною
довідкою зі Спадкового реєстру № 36298509,
виданою 13 січня 2014 р. приватним
нотаріусом Теофіпольського
райнотокругу ОСОБА_4, та довідкою
Борщівської сільради від 13 грудня 2013 р.
№ 207 та від 9 січня 2014 р. № 6.

Як вбачається з довідки приватного
нотаріуса Теофіпольського
райнотокругу ОСОБА_4 від 13 січня 2014 року
№ 3/01-16, єдиною підставою для відмови у
видачі позивачу свідоцтва про право на
спадщину на будинок після смерті
батька є відсутність
правовстановлюючого документу на цей
будинок.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України власник майна має
право пред'явити позов про визнання
його права власності, якщо це право не
визнається іншою особою.

Статтями 1216 та 1268 ЦК України
встановлено, що спадкування є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців), а також належність
спадщини спадкоємцю з часу відкриття
спадщини незалежно від часу її
прийняття.

Відповідно до п. 1 Указу Президії
Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 р.
«Про право громадян на придбання і
будівництво індивідуальних житлових
будинків», побудовані або придбані
громадянами на відведених їм земельних
ділянках будинки є їх особистою
власністю.

Порядок правової реєстрації будинків
та господарських будівель і споруд, а
також домоволодіння в містах та
селищах міського типу був
врегульований в Україні Інструкцією
про порядок реєстрації будівель в
містах, робочих, дачних і курортних
селищах України від 23/25 грудня 1947 року,
Інструкцією про порядок реєстрації
будинків і домоволодінь в містах і
селищах міського типу Української РСР,
затвердженою 31 січня 1966 року
Мінкомгоспом УРСР.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 13 Закону УРСР «Про
сільську Раду депутатів трудящих УРСР»
від 2 червня 1968 року, зі змінами від 13
грудня 1979 р., кожна сільська рада вела
погосподарські книги, в яких
відповідним записом посвідчувалося
право землекористування всіх громадян
на території сільської ради, в
особовому рахунку вказувались
прізвище, ім'я та по батькові глави
сім`ї, на ім'я якого відкрито особовий
рахунок, він і був власником будинку.

Таким чином, запис в реєстраційній
книзі про належність домоволодіння на
праві особистої власності певній особі
є офіційним доказом права власності
даної особи на це домоволодіння.

Згідно виписок з погосподарських книг
Великолазучинської та Борщівської
сільрад по господарству ОСОБА_2 в с.
Борщівка Теофіпольського р-ну, довідки
Борщівської сільської ради від 9 січня
2014 р. № 4, покійний ОСОБА_2 був головою
двору з 1967 р. до дня своєї смерті в 1993 р.,
проживав та користувався будинком.

Будинок ОСОБА_2 не являється об'єктом
комунальної власності Борщівської
сільради, що підтверджується довідкою
сільської ради від 13 грудня 2013 р. № 206.

Оцінивши надані докази, суд прийшов до
висновку, що ОСОБА_2 за життя набув
право власності на спірний житловий
будинок відповідно до закону, який діяв
на час його набуття, проте не
зареєстрував це право відповідно до
закону, який почав діяти пізніше,
зокрема, на час його смерті, тому
позивачка, успадкувавши даний будинок
за законом, набула в порядку
спадкування право власності на нього, а
також на господарські будівлі та
споруди, як приналежність.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 392, 1217, 1218, 1223 ЦК
України, ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд,

В
И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 з
господарськими будівлями та спорудами,
в порядку спадкування за законом після
смерті батька ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Хмельницької
області шляхом подання апеляційної
скарги через Теофіпольський районний
суд протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя
Самойлович А.П.