Справа № 443/541/14-ц
Провадження № 2/443/305/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року. Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Галій О.Й.

за участю секретаря Процака А.М.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на його утримання,

В С Т А Н О В И В:

Сторони - колишнє подружжя. На даний час проживають окремо, сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть.

ОСОБА_2 у підтвердження заявлених вимог, посилається на те, що з 2005 р. хворіє, має незадовільний стан здоров»я, є інвалідом першої групи, не в змозі працювати, живе на одну лише пенсію, якої не вистачає на ліки. Окрім того сплачує аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_4. Відповідач матеріально не допомагає йому, хоча має таку можливість оскільки працює, має постійний заробіток, отримує пенсію, її матеріальний стан значно кращий, а тому вважає, що вона може сплачувати аліменти на його утримання.

Просить стягнути з відповідача на його користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно.

У судовому засіданні представник позивача, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві вимоги підтримав.

Відповідач позов не визнала і пояснила, що позивач в 1998 р. залишив сім"ю, матеріально не допомагав, через що вона звернулася з позовом про стягнення аліментів на утримання сина. Однак через нерегулярну сплату аліментів допустив заборгованість, яка до цього часу не сплачена. Вона перенесла інсульт, є інвалідом ІІІ групи, часто хворіє, несе витрати на лікування. Працює не на повне наватаження. Син ОСОБА_4- інвалід дитинства, хворіє. Він навчається, всі витрати пов"язані з навчанням несе вона, батько участі не бере.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши письмові докази, вважає заявлені вимоги безпідставними,

Судом встановлено, що 03 лютого 1994 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем, який розірвано рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 29 квітня 2014 року.

Відповідно до довідки МСЕК від 13.06.2008 року ОСОБА_2 є інвалідом І групи загального захворювання безтерміново (а.с.6), отримує пенсію в розмірі 1137.86 грн.

Згідно довідки МСЕК від 13.02.2014 р. № 685996 ОСОБА_3 є інвалідом ІІІ групи загального захворювання безтерміново, отримує пенсію 1049 грн. Відповідач працює вчителем початкових класів Млиниської НВК, отримує заробітну плату в розмірі 1313.27 грн.

Син сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - дитина - інвалід, проживає з матір"ю, яка отримує пенсію по догляду -979 грн.

Відповідно до змісту ст.ст. 75, 76 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя набуває право на утримання, іншим із подружжя, в тому числі і після розірвання шлюбу, якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу і якщо вона потребує матеріальної допомоги, тобто, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання її майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом, і якщо колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, при вирішенні питання про стягнення аліментів з одного із подружжя на утримання іншого необхідно перевіряти наявність двох умов: непрацездатності, яка в силу ст. 76 СК України має виникнути під час шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, та чи є підстави вважати особу, яка претендує на утримання, такою, що потребує матеріальної допомоги.

Право на утримання непрацездатний або той, хто потребує матеріальної допомоги, може реалізувати лише за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Наявність такої можливості визначається порівнянням доходів кожного з подружжя, співвідношенням їх з прожитковим мінімумом і з реальними витратами кожного з подружжя. Само по собі отримання одним з подружжя більш високого доходу не є підставою для відрахування частини його доходу на користь іншого з подружжя.

Згідно довідки № 4816/10-18 від 24.09.2014 р., виданої УПФ у Жидачівському районі Львівської області, встановлено, що ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності І група внаслідок загального захворювання. З січня 2014 року по вересень 2014 року його пенсія складала 1137.86 гривень.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 року № 719-VII прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність станом з 1 січня 2014 року складає 949,00 гривень (станом на вересень місяць).

Відтак, пенсія позивача не є меншою від прожиткового мінімуму, встановленого законом, а отже, в розумінні ч. 4 ст. 75 СК України, позивач не є особою, яка потребує матеріальної допомоги.

Окрім того, на утриманнні відповідача є син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1- дитина- інвалід , який проживає з матір"ю. Періодично перебуває на стацлікуванні. Син сторін навчається на платній формі навчання. Всі витрати по оплаті навчання, найму житла, транспортні послуги, харчування та лікування несе тільки відповідач.

Відповідно до рішення суду від 20.08.1999 р. позивач зобов"язаний сплачувати аліменти на утримання сина. Однак, позивач аліменти сплачував нерегулярно, внаслідок чого виникла заборгованість, яка на даний час не погашена.

Згідно рішення Жидачівського районного суду від 04.06.2014 р. позивач звільнений від обов"язку утримувати сина (від аліментів), які стягуються в користь ОСОБА_3 згідно виконавчого листа АЕ 41 від 20.08.1999 року на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

При таких обставинах вимоги є безпідставними, а відтак позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 213- 215 ЦПК України, ст. ст. 75, 76 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 10 днів з дня оголошення.

Головуюча- суддя

Примітка: рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику