Провадження № 2-6883/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської
О.В.

при секретарі - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2014 року позивачка
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що
вони з відповідачем останніх півроку
однією сім'єю не проживають, оскільки
вони втратили почуття один до одного, у
них постійно виникають сварки,
непорозуміння, шлюб існує формально.
Вважає їх подальше спільне життя та
збереження сім'ї неможливим. На
підставі викладеного позивачка
просить шлюб розірвати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала, просила їх
задовольнити в повному обсязі,
розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги визнав
повністю, не заперечував проти
розірвання шлюбу.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
письмові матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що сторони перебувають у шлюбі,
зареєстрованому 16 вересня 2006 року
Центральним відділом реєстрації
шлюбів м. Києва, актовий запис № 2524.

Від шлюбу мають синів ОСОБА_3, 2008
року народження та ОСОБА_4, 2012 року
народження.

Відповідно до ст. 112 Сімейного
Кодексу України суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя.

Суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 11
від 27.12.2007 року "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя" проголошена Конституцією
України охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей. Із цією метою
суди повинні уникати формалізму при
вирішення позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного
Кодексу України вжиття судом заходів
щодо примирення подружжя
застосовується у випадку відсутності
згоди одного з них на розірвання шлюбу
за ініціативою однієї зі сторін або
суду у формі відкладення розгляду
справи слуханням та надання сторонам
строку на примирення.

Аналізуючи зібрані та досліджені
судом докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що шлюб між сторонами
підлягає розірванню, а позов ОСОБА_1
задоволенню, так як сторони однією
сім'єю не проживають, спільне
господарство не ведуть, мають різні
інтереси та погляди, втратили почуття
любові та поваги один до одного,
сімейно-шлюбні стосунки сторін
розпались і поновлені бути не можуть,
тому шлюб повинен бути розірваний.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 10, 15, 60, 212-215 ЦПК України,
ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 11 від 21.12.2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5,
зареєстрований 16 вересня 2006 року
Центральним відділом реєстрації
шлюбів м. Києва, актовий запис № 2524,
розірвати.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Суддя: