У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Нагорняка В.А., Леванчука
А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа - Орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Хмельницької міської ради, про
визначення місця проживання
малолітніх дітей, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 27 червня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 15 серпня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5, третя
особа - Орган опіки та піклування
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради, про визначення місця
проживання малолітніх дітей.

ОСОБА_4 посилався на те, що від шлюбу з
ОСОБА_5 вони мають двох малолітніх
дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. У період з 24
січня по 07 березня 2014 року діти
проживали з ним, але 07 березня 2014 року
відповідачка забрала дітей. 26 березня
2014 року в присутності дітей вона
виражалася нецензурною лайкою, вчиняла
хуліганські дії, за що була притягнута
до адміністративної відповідальності.
Відсутність у матері самостійного
доходу, її аморальна поведінка дають
підстави просити суд про визначення
місця проживання дітей разом з ним.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 27 червня
2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Хмельницької
області від 15 серпня 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду, ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
правильно врахував вимоги ст. 161 СК
України і положення п. 6 Декларації прав
дитини, затвердженої Генеральною
асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, та
дійшов правильного висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 про визначення місця проживання
малолітніх дітей.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
та з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги,
змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права при розгляді
даної справи судами попередніх
інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 27
червня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Хмельницької області від 15 серпня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Нагорняк В.А. Леванчук
А.О. Маляренко А.В.