Провадження №2/761/1707/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Юзькової О.Л.,

при секретарях
Іовенко М.В., Звонцовій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Першої
Київської державної нотаріальної
контори про припинення дії, яка порушує
право. Визнання не чинними
нотаріальних дій, визнання недійсними
договорів дарування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_6, мотивуючи свої вимоги тим, що
відповідач перешкоджає отримати
позивачу спадщину за померлим батьком
ОСОБА_7. ОСОБА_6 є сторонньою для
померлого особою, яка не перебувала з
ним в родинних стосунках. За таких
обставин позивач просить суд визнати
незаконними дії ОСОБА_6 щодо вступу у
спадщину на майно померлого ОСОБА_8;
усунути ОСОБА_6 від спадкування
відносно спадкового майна квартири
АДРЕСА_1.

В подальшому у зв'язку із смертю
відповідача ОСОБА_6 і вступу у справу в
якості правонаступника ОСОБА_2 позивач
неодноразово збільшував свої вимоги та
остаточно просив суд припинити дію
спадкової справи № 386, відкритої у
Першій Київській державній
нотаріальній конторі стосовно
квартири АДРЕСА_2 спадкового майна
померлого ОСОБА_7; визнати нечинними
нотаріальні дії щодо відкриття
спадкової справи № 386/2013; визнати
недійсним договір дарування квартири
АДРЕСА_2; визнати недійсним договір
дарування приватного будинку по
АДРЕСА_7 в м. Києві; припинити дію заяви
відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_5 поданих
до Першої Київської державної
нотаріальної контори стосовно
спадкового майна померлого ОСОБА_7 -
квартири АДРЕСА_1; визнати нечинною
відмову Першої Київської державної
нотаріальної контори у видачі
свідоцтва по право на спадщину та
поновити ОСОБА_1 строк вступу у
спадщину на все майно в тому числі і на
приватний будинок АДРЕСА_7 що належав
матері позивача - ОСОБА_9.

В судовому засіданні позивач пояснив,
що із заяв про прийняття спадщини, які
подали ОСОБА_5 12.04.2013 р., а ОСОБА_3 04.07.2013 р.
до Першої Київської державної
нотаріальної контори вбачається, що
відповідачі вбачаються наміри
прийняти у спадщину майно, що належить
померлому ОСОБА_7, який є батьком
позивача. Такі заяви містять посилання
на заповіт, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_10 28.01.2013 р. і
який стосується квартири АДРЕСА_3.. Такі
заяви є безпідставними та такими, що
порушують права позивача на
спадкування, як спадкоємця першої
черги. Зазначає, що квартира та будинок
АДРЕСА_7 в м. Києві належали на праві
приватної власності померлому у 2008
році ОСОБА_7 Проте, у незаконним спосіб
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5
заволоділи і будинком АДРЕСА_7 і чинять
перешкоди у вступ у спадщину позивачу.
Оскільки квартира АДРЕСА_4 також є
спадковим майном має бути визнано
недійсним і договір дарування цією
квартири.

ОСОБА_2, яка одночасно є представником
ОСОБА_5 та законним представником
ОСОБА_3 заперечувала щодо задоволення
позову. Пояснила, що ОСОБА_11 перебувала
у шлюбі з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_8 Після смерті чоловіка ОСОБА_11 та
його син - ОСОБА_1 звернулись з заявами
про прийняття спадщини. Після смерті
ОСОБА_11 її спадкоємцями стали онука
ОСОБА_3 та син ОСОБА_5 Будинок же АДРЕСА_8
в м. Києві був подарований їй матір'ю .

Представник Першої Київської
державної нотаріальної контори в
судове засідання не з'явився, про день
та час розгляду справи повідомлявся
належним чином.

Вислухавши пояснення позивача,
відповідача ОСОБА_2, дослідивши
матеріали справи, суд вважає. що позов
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер
ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом
про смерть, що його видано відділом
реєстрації смерті у місті Києві,
актовий запис № 9759.

Як свідчить свідоцтво про реєстрацію
шлюбу ОСОБА_7 перебував у шлюбі з
ОСОБА_11 з 11 червня 1996 року.

Позивач ОСОБА_1 є рідним сином
померлого ОСОБА_7

Як зазначає позивач на день смерті його
батьку належало таке нерухоме майно на
праві приватної власності: квартира
АДРЕСА_5 та будинок АДРЕСА_7 м. Києві,
якими незаконно заволоділи спочатку
ОСОБА_11, а після її смерті і
відповідачі. А тому він звернувся до
суду з даним позовом.

Як свідчать матеріали справи після
смерті ОСОБА_7, його спадкоємці, а саме
дружина і син звернулись до Першої
Київської міської нотаріальної
контори з заявами про прийняття
спадщини за померлим та було відкрито
спадкову справу № 820.

ІНФОРМАЦІЯ_3 р. померла ОСОБА_11, про що
відділом реєстрації актів цивільного
стану Шевченківського РУЮ у м. Києві
складено актовий запис № 47.

Після смерті ОСОБА_11 з заявами про
прийняття спадщини звернулись її діти
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 та ОСОБА_2 як законний
представник ОСОБА_3 у зв'язку із
наявністю заповіту померлої, що його
складено 28.01.2013 р. і посвідчено
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_10
Спадкова справа № 386

Положеннями ст. 1216 ЦК України
визначено, що спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Спадкування відповідно до ст. 1217 ЦК
України, здійснюється за заповітом або
за законом.

Право на спадкування за заповітом, як
це визначено ст. 1223 ЦК України, мають
право особи, визначені у заповіті.

В свою чергу спадкоємці за законом,
відповідно до положень ст. 1258 ЦК
України, одержують право на
спадкування позачергово.

При цьому до першої черги спадкоємців,
згідно до приписів ст. 1261 ЦК України,
належать, зокрема, діти спадкодавця.

Позивач зазначає, що дії відповідачів
направлені на заволодіння спадковим
майном, а тому є необхідність припинити
дію заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_5, припинити
дію спадкової справи № 386, відкритої у
Першій Київській державній
нотаріальній конторі стосовно
квартири АДРЕСА_2 спадкового майна
померлого ОСОБА_7; визнати нечинними
нотаріальні дії щодо відкриття
спадкової справи № 386/2013.

Приписами ст. 15 ЦК України встановлено,
що кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

В свою чергу приписами ч. 2 ст. 16 ЦК
України встановлено, що способами
захисту цивільних прав та інтересів,
згідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, можуть
бути: 1) визнання права; 2) визнання
правочину недійсним; 3) припинення дії,
яка порушує право; 4) припинення
становища, яке існувало до порушення; 5)
примусове виконання зобов'язання в
натурі; 6) зміна правовідношення; 7)
припинення правовідношення, 8)
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди; 9)
відшкодування моральної (немайнової
шкоди; 10) визнання незаконним рішення,
дії чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим, або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

За положеннями ст. 1269 ЦК України,
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини. Заява про
прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто.

Аналізуючи положення наведених норм
матеріального права, суд приходить до
висновку, що подання до нотаріальної
контори заяви про прийняття спадщини,
це обумовлена законом спрямована для
прийняття спадщини дія особи, яка
вважає себе спадкоємцем, а отже така
заява не може бути припиненою.

Також, суд вважає, що спосіб захисту,
який обрано позивачем - припинення дії
спадкової справи та визнання нечинними
нотаріальної дії щодо відкриття
спадкової справи не передбачений
чинним законодавством України, і не є в
розумінні положень ст. 16 ЦК України
припиненням дії, яка порушує право.

Як свідчать матеріали справи 20 січня 2014
р. Шевченківським районним судом м.
Києва відмовлено у задоволенні позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення
реєстрації у будинку АДРЕСА_7 в м. Києві.

При цьому судом встановлено, що право
власності на будинок АДРЕСА_7 в м. Києві
перейшло до ОСОБА_12 на підставі
свідоцтва про право власності, далі
перейшло до ОСОБА_11 на підставі
договору дарування посвідченого 14-ою
Київською державною нотаріальною
конторою 15.10.1996 року. В подальшому
будинок на підставі договору дарування
від 18.03.1997 року подарований ОСОБА_2

Рішення набрало законної сили, і
встановлені судовим рішенням
обставини в силу ст. 61 ЦПК України не
потребують доказвання.

Позивач зазначає. що даний будинок є
спадковим майном, оскільки після
смерті його матері - ОСОБА_9 право
власності на нього перейшло до батька -
ОСОБА_8, а тому договір дарування за
яким будинок був подарований ОСОБА_2
має бути визнаний недійсним.

Приписами ст. 60 ЦПК України
встановлений обов'язок кожної сторони
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Положеннями ст. 1218 ЦК України
визначено, що до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Зважаючи на те, що спадкодавець задовго
до своє смерті подарував нерухоме
майно ОСОБА_11, а отже воно не входило до
складу спадкового майна підстави для
визнання договору дарування
зазначеного будинку відсутні.

Щодо визнання недійсним договору
дарування квартири АДРЕСА_5 слід
зазначити наступне.

Як свідчить довідка Комунального
підприємства «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна» від 08.05.2014 р. ?
квартири АДРЕСА_6 зареєстровані за
ОСОБА_11 на підставі рішення
Апеляційного суду м. Києва 22.03.2011 р., ?
частина за ОСОБА_7 на підставі договору
купівлі-продажу посвідченого Першою
Київською державною нотаріальною
конторою 29.05.2001 р.

Як пояснила в судовому засіданні
ОСОБА_2 станом на день розгляду справи
ці відомості не змінні.

Доказів, які б свідчили про укладання
договору дарування спірної квартири її
власниками відсутні, а отже і відсутні
підстави для визнання такої угоди
недійсною.

Також не підлягає задоволенню і вимога
позивача стосовно.

За таких обставин відсутні підстави і
для задоволення вимоги позивача
визнати нечинною відмову Першої
Київської державної нотаріальної
контори у видачі свідоцтва по право на
спадщину та поновити ОСОБА_1 строк
вступу у спадщину на все майно в тому
числі і на приватний будинок АДРЕСА_7 що
належав матері позивача - ОСОБА_9,
виходячи з наступного.

По - перше такий спосіб захисту, як
визнання нечинною відмову контори у
видачі свідоцтва по право на спадщину
не передбачено чинним законодавством
України.

По - друге, Цивільним кодексом України
не передбачено і поновлення строку для
вступу у спадщину.

За встановлених обставин, суд
приходить до висновку про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_1.

Розподіляючи судові витрати суд
керується положеннями ст. 88 ЦПК
України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.
3,11,57,60,61,88,169,212-215 ЦПК України, ст.ст.
15,16,1216-1218,1269 ЦК України.

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили в разі
закінчення вищезазначених строків або
якщо його не скасовано після розгляду
справи судом апеляційної інстанції.

Суддя