АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження 22-ц7741898К14
Категорія № 27 ( ІУ )
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Савіної Г.О., Турік
В.П.,

при секретарі: Булах К.А.,

за участю: представника позивача
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» -
Подолінного Романа Георгійовича,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
заочне рішення Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 05 лютого 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за
кредитним договором , -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» зазначив, що згідно
договору 25.09.2007 року КRХRR508541280 між
Закритим акціонерним товариством
комерційний банк «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» та відповідачем ОСОБА_4
укладений договір, про видачу кредиту в
сумі 5369,00 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 0,12 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом, з кінцевим терміном
повернення 24 вересня 2009 року.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичними особами
(«Розстрочка») (Стандарт) складає між
ним і банком Договір. Проте,
заборгованість за кредитом
відповідачем не сплачувалась, станом
на 26.11.2013 року заборгованість складає
16440,32 грн., яку позивач і просить
стягнути.

Заочним рішенням Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 05
лютого 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
відмовлено в задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідністю
висновків суду обставинам справи,
ставить питання про скасування рішення
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення, про задоволення позову
у повному обсязі.

Вважає, що суд не взяв до уваги, що
умовами договору передбачений строк
позовної давності 5 років, тому строк
звернення до суду за захистом прав
позивач не пропустив.

У суду відсутні підстави для
застосування строку позовної
давності, без клопотання зі сторони
відповідача, який в судове засідання
не з'явився.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.
Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення суду
не відповідає.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Одним із загальних принципів
законодавства є принцип свободи
договору, який знайшов своє
підтвердження у положеннях ст. 627 ЦК
України, і передбачає вільне
визначення сторонами його умов, де
фіксуються взаємні права та обов'язки
учасників.

Судом встановлено, що 25.09.2007 року між
Закритим акціонерним товариством
комерційний банк «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» та відповідачем ОСОБА_4
укладений договір, про видачу кредиту в
сумі 5369,00 грн. зі сплатою 0,12 % на рік на
суму залишку заборгованості за
кредитом, з кінцевим терміном
повернення 24 вересня 2009 року( а.с.4-8).

Заява разом з Умовами надання кредиту
фізичними особами («Розстрочка»)
(Стандарт) складає між сторонами
Договір ( а.с.4 на звороті).

Колегія суддів звертає увагу на доводи
апеляційної скарги з приводу того, що
суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку щодо
застосування пропуску позивачем
строку позовної давності, як підставу
для відмови в задоволенні позовних
вимог.

Висновок суду першої інстанції з
приводу того, що позивач звернувся до
суду з позовом у грудні 2013 року, тобто
поза межами трирічного строку
позовної давності, застосовано із
порушенням вимог законодавства та є
передчасним.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору у
встановлені строки і боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти) у такій самій
сумі, що були передані йому
позикодавцем у строк та в порядку, що
встановлені договором, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 цього
кодексу.

Так згідно ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

А як роз'яснив Вищій спеціалізований
суд України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у Постанові № 5 від
30 березня 2012 року "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин", п.31 (в
редакції від 07.02.2014 року): «кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, с уди мають виходити з
того, що у системному зв'язку з ч. 11 ст. 11
зазначеного Закону ця вимога
стосується позасудового порядку
повернення споживчого кредиту і
спрямована на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту. У зв'язку
із цим та враховуючи,що ЦК України не
передбачає заборони пред'явлення
окремих вимог у зв'язку з пропущенням
строку позовної давності, при
вирішенні таких спорів, суди повинні
враховувати положення ЦК про позовну
давність».

Згідно п.3, п. 4 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Однак, як вбачається з
матеріалів справи, відповідач ОСОБА_4
не зверталась до суду із заявою про
застосування строку позовної давності
під час судового розгляду. Більш того
вона не приймав участі при розгляді
даної справи в суді першої інстанції.

У зв'язку із чим, висновок суду першої
інстанції про застосування строку
позовної давності до спірних
правовідносин без заяви сторони у
справі є помилковим.

Стаття 611 ЦК України містить перелік
правових наслідків, які можуть
застосовуватись до порушника в
сукупності або окремо, залежно від
умов, передбачених договором або
законом.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає за необхідне рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове рішення про часткове задоволення
позовних вимог Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості.

Перевіривши правильність даного
позивачем розрахунку (а.с. 3), колегія
суддів погоджується з сумою
заборгованості за кредитом та
відсотками, яка підлягає стягненню з
відповідача за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором,
однак не може погодитися із визначеним
позивачем розміром пені.

Розглянувши наявні у справі матеріали
та дослідивши доводи сторін, колегія
суддів вважає неправомірним стягнення
пені за несвоєчасне погашення
відсотків та кредиту у сумі 5471,28 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені) застосовується позовна давність
в один рік.

Статтею 253 ЦК України визначено, що
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка
нараховується з першого дня
прострочення й до тих пір поки
зобов'язання не буде виконано. Її
розмір збільшується залежно від
продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна
давність до вимог про її стягнення
обчислюється по кожному дню (місяцю), за
яким нараховується пеня, окремо. Право
на позов про стягнення пені за кожен
день (місяць) виникає щодня (щомісяця)
на відповідну суму, а позовна давність
обчислюється з того дня (місяця), коли
кредитор дізнався або повинен був
дізнатися про порушення права.

Отже аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК
України дає підстави для висновку про
те, що стягнення неустойки (пені,
штрафу) обмежується останніми 12
місяцями перед зверненням кредитора до
суду, а починається з дня (місяця), з
якого вона нараховується, у межах
загального строку позовної давності за
основною вимогою.

Пунктами 5.1 Умов надання споживчого
кредиту передбачено, що при
порушенні позичальником взятих на
себе зобов'язань Банк, має право
нарахувати , а Позичальник сплатити
пню в розмірі 0,15 % від суми
простроченого платежу, але не менше 1
гривні за кожний день прострочки
платежу. ( а.с.8).

Враховуючи викладене, розмір
неустойки, який підлягає стягненню з
відповідачів за період з грудня 2012 року
по 01 грудня 2013 року, тобто за рік до
звернення до суду із позовом, та в межах
заявлених позовних вимог становить 1938
грн.11 коп., виходячи з розрахунку :
прострочена заборгованості по кредиту
становить 3589,10 грн. х 0,15% х 360 днів /100%
=1938,11 грн.

Таким чином з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню
заборгованість у зв'язку з порушенням
зобов`язань за кредитним договором №
КRХRR508541280 від 25 вересня 2007 року, 12924 грн.
55 коп., яка складається із
заборгованості по кредиту - 3580 грн.77
коп.; заборгованості по відсоткам - 6146
грн. 61 коп.; штраф - 500 грн. (фіксована
частина); штраф - 759грн.06 коп. (процентна
складова), та заборгованості по пені за
1 рік 1938грн.11 коп.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Тому, відповідно до вимог ч.5 ст.88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню судові
витрати за розгляд справи в суді
першої та апеляційної інстанції в
розмірі 351,20 грн.

Керуючись ст.ст.303,307,п.п1,4 ч.1 ст.309, ст. 316
ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" задовольнити
частково.

Заочне рішення Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 05 лютого 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк"
заборгованість за кредитним договором
№ КRХRR508541280 від 25 вересня 2007 року, 25
вересня 2007 року, 12924 грн. 55 коп., яка
складається із заборгованості по
кредиту - 3580 грн.77 коп.; заборгованості
по відсоткам 6146 грн. 61 коп.; штраф - 500
грн. (фіксована частина); штраф - 759грн.06
коп. (процентна складова), та
заборгованості по пені за 1 рік - 1938грн.11
коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" судові
витрати зі сплати судового збору в
сумі 351грн.20 коп. В решті позову
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом
двадцяти днів з дня набрання ним
законної сили.

Головуючий :

Судді: