Провадження № 2/161/3984/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2014 року
Луцький міськрайонний суд Волинської
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луцьк
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним
позовом. В обґрунтування заявленого
позову посилається на те, що 10 серпня 1993
року ОСОБА_2 зареєстрована в гуртожитку
в АДРЕСА_1, що підтверджується карткою
В кімнаті, якій зареєстрована ОСОБА_2,
також зареєстровані та проживають
ОСОБА_1, та його донька ОСОБА_3, яка
після одруження змінила прізвище на
ОСОБА_3. Факт реєстрації
підтверджується картками прописки та
відмітками в паспортах.
Відповідачка - ОСОБА_2 в гуртожитку не
проживає з 2004 року.
16 жовтня 2008 року позивач розлучився з
відповідачкою, що підтверджується
відповідною відміткою в паспорті.
25 липня 2014 року державним інспектором
Луцького МВ мол. Цицюком О.В. складено
висновок, з якого вбачається, що дійсно
гр. ОСОБА_2 не проживає за вказаною
адресою в період з 2004 року.
Даний факт встановлений із пояснень
сусідів гр. ОСОБА_6, та гр. ОСОБА_7
Просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач в судове засідання не з'явився,
про дату, час і місце судового розгляду
справи повідомлявся належним чином,
про причини своєї неявки до суду не
повідомляв, представник позивача подав
до суду заяву про розгляд справи у його
відсутності, позовні вимоги підтримує
повністю, не заперечує проти заочного
розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про дату, час і місце
судового розгляду справи
повідомлялася належним чином, про
причини своєї неявки до суду не
повідомляла, від неї до суду не
надходило заяви про розгляд справи у
його відсутності. Зі згоди
представника позивача, суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК
України.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку, що заявлений
позов підлягає до задоволення повністю
з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

За правилами ст. 72 ЖК України визнан ня
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Судом при розгляді справи встановлено,
що 10 серпня 1993 року ОСОБА_2
зареєстрована в гуртожитку в АДРЕСА_1
(а.с. 7). В кімнаті АДРЕСА_1 також
зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_3. (а.с. 8-9)

Постановою Ради Міністрів УРСР від 3
червня 1986 року № 208 затверджене
Примірне положення про гуртожитки,
яким відповідно до ст. 131 ЖКУ РСР
визначається порядок

користування останніми, передбачає,
зокрема, можливість збереження права
користування жилою площею у гуртожитку
при тимчасовій відсутності деяких
категорій громадян (п.13 Примірного
положення).

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що ОСОБА_2 не
проживає за вказаною адресою в період з
2004 року (а.с. 10).

Частиною 2 ст. 107 ЖК України передбачено,
що в разі вибуття наймача та членів
його сім'ї на постійне проживання до
іншого населеного пункту або в інше
жиле приміщення в тому ж населеному
пункті договір найму жилого приміщення
вважається розірваним з дня вибуття.
Якщо з жилого приміщення вибуває не вся
сім'я, то договір найму жилого
приміщення не розривається, а член
сім'ї, який вибув, втрачає право
користування цим жилим приміщенням з
дня вибуття.

З урахуванням зазначеної норми член
сім'ї, який вибув на інше постійне місце
проживання, втрачає право користування
жилим приміщенням з дня вибуття,
незалежно від пред'явлення позову про
це, і встановленню в такому випадку
підлягають лише обставини й факти, що
свідчать про обрання такою особою
іншого постійного місця проживання.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п.11 постанови від 12.04.85 року
№2 «Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України», у справах
про визнання наймача або членів його
сім'ї такими, що втратили право
користування жилим приміщенням (ст.71
ЖК), необхідно з'ясовувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки. В разі їх
поважності суд може продовжити
пропущений строк.

Відповідно до ст.107 ЖК наймач або член
його сім'ї, який вибув на інше постійне
місце проживання, втрачає право
користування жилим приміщенням з дня
вибуття, незалежно від пред'явлення
позову про це.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що відповідач
зареєстрована, але не проживає за
адресою АДРЕСА_1 починаючи з 2004 року по
даний час. А тому за таких обставин, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_2
втратила право користування
гуртожитком у зв'язку із відсутністю її
без поважних причин за місцем
реєстрації понад шість місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Судом при розгляді справи встановлено,
що позивачем при зверненні до суду були
понесені і документально підтверджено
судові витрати по сплаті судового
збору в сумі 243,60 гривень (а.с. 1). А тому
за таких обставин, суд приходить до
висновку про стягнення з відповідача
на користь позивача понесених і
документально підтверджених судових
витрат по сплаті судового збору в сумі
243,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст.
10, 11, 58, 60, 88, 213-215, 224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням -
задовольнити повністю.

Визнати громадянку ОСОБА_2
такою, що втратила право на
користування кімнатою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесених і документально
підтверджених судових витрат по сплаті
судового збору в сумі 243,60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Волинської

області через Луцький міськрайонний
суд Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
В.В. Ковтуненко