Справа № 344/4895/13-ц
Провадження № 2/344/285/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Бородовського С.О.

за участі секретаря
Гупан Х.М.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідачів: Вовчинецької сільської
ради, представник Литвин М.А., ОСОБА_4,
Відділу Держземагентства у м.
Івано-Франківську, представник
Креховецька М.Р.

Третьої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Вовчинецької
сільської ради, ОСОБА_4, Відділу
Держземагентства у м.
Івано-Франківську, третя особа ОСОБА_6
про визнання недійсними рішень
Вовчинецької сільської ради від 22/02/2012
р., 12/07/2012 р. та державного акту на право
власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області звернулась
ОСОБА_1 з позовом до Вовчинецької
сільської ради, ОСОБА_4, Відділу
Держземагентства у м.
Івано-Франківську, третя особа ОСОБА_6
про визнання недійсними рішень
Вовчинецької сільської ради від 22/02/2012
р., 12/07/2012 р. та державного акту на право
власності на земельну ділянку. В позові
вказано, що позивачка є власником двох
земельних ділянок по АДРЕСА_1, між якими
розташована земельна ділянка площею 0,03
га, яку Вовчинецька сільська рада
надала ОСОБА_4 з вказаним рішенням
позивачка не погоджується та просила
суд про визнання недійсними рішень
Вовчинецької сільської ради від 22/02/2012
р., 12/07/2012 р. та державного акту на право
власності на земельну ділянку
відповідача ОСОБА_4

В судовому засіданні представник
позивачки підтримала позов та просила
його задовольнити з тих підстав, що
вона бажає отримати у власність
позивачки земельну ділянку, яку було
передано у власність ОСОБА_4 також
представник позивача надала суду
пояснення про те, що спірною земельною
ділянкою до виникнення спору постійно
користувався ОСОБА_4, а до нього нею
користувався його дядько ОСОБА_6, який
був записаний користувачем спірної
земельної ділянки в погосподарській
книзі. Також представник позивача
пояснила, що вона не оспорює право
ОСОБА_4 на приватизацію в цілому, а лише
щодо передання в його власність
земельної ділянки, площею 0,03 га; коли
зверталась до Вовчинецької сільської
ради з заявою про надання у власність
позивачки земельної ділянки площею 0,03
га, то не вказувала на конкретне
розміщення бажаної земельної, в тому
числі і щодо тієї земельної ділянки,
яку використовував ОСОБА_4 При цьому
вперше із заявою до Вовчинецької
сільської ради про надання позивачці
земельної ділянки для об`єднання її
земельних ділянок представник
позивача звернулась в 2007 році, вдруге з
цим питанням звернулась 14/03/2008 року,
втретє 30/04/2010 р.

В судовому засіданні Литвин М.А. позов
заперечив та надав суду пояснення про
те, що спірна земельна ділянка постійно
використовувалась ним до 2005 року, що
було відображено в погосподарській
книзі і ніколи не була вільною; спірна
земельна ділянка не вилучалась у нього
і була передана у користування його
племінника за його ж заявою до
сільської ради у 2005 році.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та його
представник ОСОБА_7 заперечили позов з
тих підстав, що під час звернення до
сільської ради в 2007 році позивачка не
вказувала яку конкретно земельну
ділянку вона просить для з`єднання
своїх земельних ділянок, відповідно
вона не претендувала на земельну
ділянку, передану ОСОБА_4 Крім цього з
заявою про надання земельної ділянки
позивачка звернулась вперше в 2007 році,
тобто через 2 роки після отримання
земельної ділянки ОСОБА_4 Позивачка не
вправі оспорювати право ОСОБА_4 на
приватизацію землі в межах розмірів,
встановлених законом для громадян
України.

В судовому засіданні представник
Відділу Держземагентства у м.
Івано-Франківську позов заперечила та
надала пояснення про те, що передання
земельної ділянки ОСОБА_4 здійснено без
будь-яких порушень чинного
законодавства; на даний час видача
державних актів на землю чинним
законодавством не передбачена,
процедура їх скасування відсутня,
правових наслідків визнання
державного акту недійсним та його
скасування законодавством не
передбачена.

В судовому засіданні представник
Вовчинецької сільської ради надала
суду пояснення про те, що спірна
земельна ділянка не була вільною до 2005
року, а тому не могла бути передана
позивачці. Без згоди ОСОБА_6 спірна
земельна ділянка не могла бути у нього
вилучена. В 2005 році ОСОБА_6, який був
користувачем спірної земельної
ділянки передав її своєму племіннику
ОСОБА_4 Рішенням Вовчинецької
сільської ради від 30/08/2005 р. ОСОБА_4
передано в користування спірну
земельну ділянку, рішення чинне, ОСОБА_4
є законним користувачем спірної
земельної ділянки. Факт не порушення
виділенням ОСОБА_4 спірної земельної
ділянки меж землеволодінь позивачки
встановлено в мотивувальній частині
рішення Івано-Франківського міського
суду від 17/02/2012 р. На час звернення
позивачки до Вовчинецької сільської
ради спірна земельна ділянка не була
вільною. Судження позивачки про
необхідність продажу їй спірної
ділянки не визнається відповідачем,
оскільки не могла бути продана
земельна ділянка без її вилучення з
користування і володіння ОСОБА_4, для
чого не було жодних правових підстав.

Судом встановлено, що 22/02/2012 р. рішенням
Вовчинецької сільської ради
затверджено матеріали інвентаризації
земельної ділянки площею 0,1364 га для
ведення особистого селянського
господарства, що розташована в АДРЕСА_1
ОСОБА_4 без підписів суміжних
землекористувачів ОСОБА_1 та ОСОБА_8

Тобто земельний спір між ОСОБА_4 та
ОСОБА_1, який на той час існував вже було
вирішено органом місцевого
самоврядування в межах його
компетенції, передбаченої земельним
законодавством. Доказу скасування
рішення Вовчинецької сільської ради
щодо вирішення спору в цій частині суду
не надано. Існування правових підстав
для визнання незаконним рішення в цій
частині суду не доведено.

12/07/2012 р. рішенням Вовчинецької
сільської ради затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,1148 га для ведення
особистого селянського господарства,
що розташована в АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та
передано у власність ОСОБА_4 вказану
земельну ділянку.

20/12/2007 р. та 30/04/2010 р. ОСОБА_1 просила
Вовчинецьку сільську раду передати їй
земельну ділянку для об`єднання двох її
земельних ділянок площею 0,03 га. При
цьому позивачка не вказувала саме на
необхідність передання їй земельної
ділянки, що перебувала в користуванні
ОСОБА_4

14/03/2008 р. позивачка просила дозволу
Вовчинецької сільської ради на викуп
земельної ділянки площею 0,003 га
всупереч діючому на той час порядку
продажу такого виду земельних ділянок
на конкурсній основі.

Відповідно до рішення
Івано-Франківського міського суду
рішенням Вовчинецької сільської ради
від 20/02/2007 р. ОСОБА_4 було надано дозвіл
на складання проекту відведення
земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства,
що розташована в АДРЕСА_1, а відповідно
до акту комісії, який зареєстрований у
виконкомі Вовчинецької сільської ради
24/01/2008 р. встановлено фактичне
збільшення земельної ділянки, яке не
порушує меж з суміжниками.

30/08/2005 р. рішенням Вовчинецької
сільської ради від передано у
власність ОСОБА_4 земельну ділянку
площею 0,10 га для ведення особистого
селянського господарства.

20/02/2007 р. рішенням Вовчинецької
сільської ради ОСОБА_4 надано дозвіл на
складення проекту відведення
земельної ділянки площею 0,11 га для
ведення особистого селянського
господарства.

Відповідно до заяви ОСОБА_6 до
Вовчинецької сільської ради від 19/08/2005
р. він просив передати обліковувану за
ним земельну ділянку ОСОБА_4

Відповідно до пункт 7 розд. X "Перехідні
положення" ЗК України громадяни та
юридичні особи зберігають право на
земельні ділянки, одержані ними до 1
січня 2002 р. у власність, у тимчасове
користування або на умовах оренди в
розмірах, що були раніше передбачені
чинним законодавством.

19/08/2005 р. ОСОБА_4 звернувся до
Вовчинецької сільської ради із заявою
про передання йому земельної ділянки,
яка перебувала в користуванні ОСОБА_6

Відповідно до п. 1 ст. 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідач ОСОБА_4 набув право
власності на спірну земельну ділянку в
порядку та з підстав, встановлених в ЗК
України, оскільки відповідно до п. 5 ст.
116 ЗК України земельні ділянки, які
перебувають у власності чи
користуванні громадян або юридичних
осіб, передаються у власність чи
користування за рішенням органів
виконавчої влади чи органів місцевого
самоврядування лише після припинення
права власності чи користування ними в
порядку, визначеному законом. Отже без
згоди ОСОБА_6 спірна земельна ділянка
не могла бути у нього вилучена, а
відповідно, і надана позивачці. При
цьому ОСОБА_4 звернувся до Вовчинецької
сільської ради з заявою про надання
йому спірної земельної ділянки в 2005
році, а позивачка 20/12/2007 року.

Відповідно до п. 11 Пленуму Верховного
Суду України від 16.04.2004 р. № 7 "Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ" розглядаючи позови
про захист прав власників земельних
ділянок і землекористувачів, суд має
перевіряти законність рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про передачу земельної
ділянки іншій особі без вилучення
(викупу) її в позивача в установленому
порядку і за наявності для цього
підстав ухвалювати рішення про його
недійсність.

Однак позивачка не надала суду жодного
доказу того, що оскаржувані нею рішення
Вовчинецької сільської ради були
ухвалені із порушенням правового
регулювання земельних відносин.

Відповідно до п. е ч. 1 ст. 91 ЗК України
власники земельних ділянок зобов'язані
дотримуватися правил добросусідства.

Відповідно до ст. 1 першого Протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод кожна фізична
або юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

Так, позивачка не довела суду тієї
обставини, що відповідач порушив
будь-які її права на земельну ділянку.
Спір виник з приводу того, що позивачка
бажає з`єднати дві земельні ділянки за
рахунок відібрання у відповідача
наданої йому у власність земельної
ділянки. Отже без жодних правових
підстав позивачка вважає, що її
інтереси в сфері використання земель є
пріоритетними над інтересами
відповідача. Вказаний позов є формою
зловживання правом на звернення до
суду, а прохання позивачки на
скасування оспорюваних рішень
Вовчинецької сільської ради
спрямоване на спонукання суду до
порушення земельних прав відповідача
ОСОБА_4

Таким чином правових підстав вказаного
позову суду не доведено, позов є
необґрунтованим та незаконним, а тому
не підлягає до задоволення.

Відповідно до зазначеного та на
підставі ст. ст. 10, 60 ЦПК України, ст. ст.
91, 116 ЗК України суд, -

У Х В А Л И В :

в позові ОСОБА_1 до Вовчинецької
сільської ради, ОСОБА_4, Відділу
Держземагентства у м.
Івано-Франківську, третя особа ОСОБА_6
про визнання недійсними рішень
Вовчинецької сільської ради від 22/02/2012
р. про затвердження матеріалів
інвентаризації земельної ділянки
площею 0,1364 га для ведення особистого
селянського господарства, що
розташована в АДРЕСА_1 ОСОБА_4, рішення
Вовчинецької сільської ради від 12/07/2012
р. про затвердження матеріалів
інвентаризації земельної ділянки
площею 0,1148 га для ведення особистого
селянського господарства в АДРЕСА_1
ОСОБА_4, визнання недійсним державного
акту на право власності на земельну
ділянку 0,1148 га, виданого ОСОБА_4 29/12/2012 р.
на підставі рішення Вовчинецької
сільської ради від 12 липня 2012 року,
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області протягом 10 днів з моменту його
проголошення. Рішення набирає законної
сили після закінчення строку на
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Суддя:
Бородовський С.О.