Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 27» січня 2014 р. Кіровський районний
суд м. Донецька в складі:

судді Юр'євої Т.І.,

при секретарі Власенко Н.М.,

за участю:

заявника: ОСОБА_1 і ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку справу за
заявою ОСОБА_1 і ОСОБА_3, 3-я особа: ВДВС
Кіровського РУЮ м. Донецька, про
звільнення майна з-під арешту, суд

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулась до суду з
заявою про звільнення майна з-під
арешту, у якому вказує, що згідно
постанови по виконавчому провадженні
№ 10626493 від 13.12. 2013 року державним
виконавцем ВДВС Кіровського РУЮ м.
Донецька накладений арешт на все
майно, яке належить її чоловіку ОСОБА_3,
в зв'язку з тим, що по виконавчому листу
про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на її
користь на утримання дитини стягнути
аліменти, і з 2007 року по 1 вересня 2013
року державним виконавцем нарахована
заборгованість по аліментах на
утримання дитини у розмірі 48970,40 грн.
Однак, з 2007 року вони з чоловіком
проживають сумісно, ведуть спільно
господарство і сумісно виховують свою
дитину, тому ніякої заборгованості у
її чоловіка по аліментах на утримання
дитини не має, ніяких претензій
майнового характеру до чоловіка у неї
не має. Вона звертала до ВДВС
Кіровського РУЮ м. Донецька про
закриття виконавчого провадження.
Виконавче провадження постановою
державного виконавця закрито 18.12.2013
року, однак арешт, накладений
постановою державного виконавця від
13.12.2013 року, не знятий. Вона просить
зняти арешт, накладений постановою
державного виконавця від 13.12.2013 року.

В судовому засідання заявниця
підтримала свою заяву повністю.

Заявник ОСОБА_3, який приєднався до
заяви, також просить скасувати
постанову державного виконавця від
13.12.2013 року про накладення арешту на все
його майно, тому що ніякої
заборгованості по аліментах на
користь заявниці у нього не має, з 2007
року вони проживають сумісно і ведуть
сумісно господарство та виховують
дитину. Він вважає, що не має підстав
для продовження арешту його майна, та
просить суд зняти арешт з всього
майна, яке належить йому на праві
приватної власності.

Суд, вислухавши сторони,
перевіривши матеріали справи,
встановив, що рішенням Кіровського
райсуду м. Донецька від 27.04.2006 року
стягнути аліменти з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 по ? частини
заробітку відповідача.

З огляду виконавчого провадження №
10626493 від 13.12. 2013 року ВДВС
Кіровського РУЮ м. Донецька вбачається,
що виконавчий лист знаходився на
виконанні на місцем роботи
відповідача, у 2007 році він був
повернутий до ВДВС Кіровського РУЮ м.
Донецька в зв'язку зі звільненням
відповідача з роботи. Згідно акту
державного виконавця ВДВС Кіровського
РУЮ м. Донецька у 2012 році, державний
виконавець виходив за місцем
проживання відповідача, однак нікого
не було вдома. У 2013 році державний
виконавець нарахував заборгованість
відповідача по аліментах на 1.09.2013 року
у розмірі 48970,40 грн. Не викликаючи ні
стягувача, ні боржника, державний
виконавець Кіровського РУЮ м. Донецька
ОСОБА_5 винесла постанову від 13.12.2013
року про накладання арешту на все
майно, яке належить ОСОБА_3. 16.12.2013 року
ОСОБА_1 звернулась до ВДВС Кіровського
РУЮ м. Донецька про закриття
виконавчого провадження, та повернення
виконавчого листа до суду. Що ніяких
матеріальних претензій до чоловіка
вона не має. Постановою державного
виконавця Кіровського РУЮ м. Донецька
від 18.12.2013 року виконавче провадження
закрито.

Допитаний у судовому засідання у
якості свідка державний виконавець
ОСОБА_5, суду пояснила, що вона працює
державним виконавцем у Кіровському
РУЮ м. Донецька з літа 2010 року.
Заборгованість по аліментах боржника
ОСОБА_3 нараховувалась по виконавчому
листу. Вона викликала боржника, але він
не з'явився. Після заяви стягувача,
вона закрила провадження по справі,
однак арешт, накладений 13.12.2013 року
вона скасувати не може, тому, що не
сплачені витрати у розмірі 70 грн., які
стягуються при оголошенні розшуку.

В зв'язку з тим, що сторони (стягувач
і боржник), які виховують дитину, на
утримання якої стягнені аліменти,
проживають сумісно, ведуть сумісно
господарство з 2007 року по наступний
час, тому ніякої заборгованості по
аліментам у боржника не має.

Відповідно до ст. 60 Закону України
«Про виконавче провадження» зняття
арешту з майна чи коштів боржника по
незакінчених виконавчих провадженнях
проводиться за рішенням суду.

Оцінюючі зібрані докази, суд вважає, що
не має підстав для продовження
арешту майна ОСОБА_3 , тому слід зняти
арешт з всього майна, яке належить
ОСОБА_3 на праві приватної власності,
на яке був накладений арешт постановою
державного виконавця Кіровського РУЮ
м. Донецька від 18.12.2013 року.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 59, 60 Закону України «Про
виконавче провадження» , ст. 383,384 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про звільнення всього
майна, яке належить її чоловік ОСОБА_3,
з-під арешту задовольнити.

Зняти арешт з всього майна, яке
належать ОСОБА_3 на праві приватної
власності, накладений постановою
державного виконавця Кіровського РУЮ
м. Донецька від 18.12.2013 року.

Копію ухвали суду направити до ЦНПП
ВАЗ -2 м. Донецька ( МРЕО №2) і у відділ
реєстрації обтяжень речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Ворошиловського районного управління
юстиції у м. Донецьку.

Рішення може бути оскаржене протягом 10
днів.

Суддя: