Справа № 495/5632/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:
головуючого судді: Мишко В.В.
при секретарі судового засідання:
за участю представників сторін:
від позивача: не з'явився
від відповідача: не з'явився
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 495/5632/14-ц
до Публічного акціонерного товариства
«Міський комерційний банк»
про повернення грошових коштів
31.07.2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач) звернувся до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до Публічного
акціонерного товариства «Міський
Комерційний Банк» (далі по тексту -
відповідач) про повернення грошових
Так, позивач просить суд стягнути з
відповідача всю суму з двох рахунків в
розмірі 2 720 доларів США, що по курсу
гривні дорівнює 31 144 грн., а також 5 000
грн. моральної шкоди.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.04.2013
року у м. Білгород-Дністровському
Одеської області між ОСОБА_1 та ПАТ
«Міський Комерційний Банк» в особі
відділення № 57 м.
Білгород-Дністровський Одеської
області, в особі начальника відділення
Копилової І.В., що діяла на підставі
довіреності № 97, виданої ПАТ «Міський
Комерційний Банк» від 13.09.2013 року та
діючим законодавством України, було
укладено договір банківського вкладу
№ 2630/57/114052 «Ваш стабільний» на суму 1 450
доларів США. Однак, після закінчення
терміну дії Договору, тобто 02.01.2014 року,
відповідач не повернув позивачу в
повній сумі грошові кошти згідно умов
Договору, в тому числі і тоді, коли
ОСОБА_1 особисто звернувся до Банку з
вимогою про повернення йому суми
депозиту. Відповідач у визначені
Договором строки суму депозитного
банківського вкладу та суму
нарахованих за користування ним
процентів не сплатив, чим порушив умови
Також, 27.02.2014 року у м.
Білгород-Дністровському Одеської
області між ОСОБА_1 та ПАТ «Міський
Комерційний Банк» в особі відділення №
57 м. Білгород-Дністровський Одеської
області, в особі начальника відділення
Копилової І.В., що діяла на підставі
довіреності № 660, виданої ПАТ «Міський
Комерційний Банк» від 13.09.2013 року та
діючим законодавством України, було
укладено договір акційного строкового
банківського вкладу № 2630/57/162163
«Валютна симфонія» на суму 1 270 доларів
США з кінцевим терміном закінчення
терміну дії договору 27.06.2014 року. Однак,
коли ОСОБА_1 особисто звернувся до
Банку з вимогою про дострокове
повернення йому суми депозиту у
розмірі 1 270 доларів США відповідач не
повернув позивачу в повній сумі
грошові кошти згідно умов Договору,
суму нарахованих за користування ним
процентів не сплатив, чим порушив умови
ОСОБА_1 належним чином виконав свої
зобов'язання по депозитним Договорам, а
саме поклав грошові кошти на строковий
депозитний рахунок НОМЕР_2 в сумі 1 450
доларів США та на строковий депозитний
рахунок НОМЕР_3 в сумі 1 270 доларів США.
Проте, ПАТ «Міський Комерційний Банк»
порушило умови договору, не виконало
свої зобов'язання належним чином.
Невиконання відповідачем зобов'язань
по укладеному договору зумовило
звернення ОСОБА_1 до суду із
відповідним позовом.
Позивач - ОСОБА_1, в судове засідання
30.10.2014 року не з'явився, але подав до
суду заяву, згідно якої просив
розглянути справу за його відсутності
та зазначив, що заявлені позовні вимоги
підтримує у повному обсязі та не
заперечує проти заочного розгляду
справи.
Відповідач - ПАТ «Міський Комерційний
Банк», відзив або заперечення на позов
ОСОБА_1 до суду не надав та його
представник в судові засідання 10.09.2014
року, 30.09.2014 року та 30.10.2014 року не
з'явився без поважних причин, про
причини неявки суд не повідомив,
будь-яких клопотань не заявляв, хоча
був належним чином повідомлений про
час та місце судового розгляду.
Так, ухвала про відкриття провадження
по справі і призначення слухання
справи на 10.09.2014 року, копія позовної
заяви ОСОБА_1, повістки про призначення
слухання справи на 30.09.2014 року та 30.10.2014
року були надіслані на адресу ПАТ
«Міський Комерційний Банк» (Одеська
область, м. Білгород-Дністровський,
вулиця Ізмаїльська,66), яка наявна в
матеріалах справи.
Ухвала про відкриття провадження по
справі і призначення слухання справи
на 10.09.2014 року, а також копія позовної
заяви ОСОБА_1 були отримані банком
14.08.2014 року, про що свідчить наявне в
матеріалах справи відповідне поштове
повідомлення.

Усі інші документи, надіслані судом на
визначену адресу ПАТ «Міський
Комерційний Банк», з зазначеної адреси
були повернуті до суду без вручення
адресату у зв'язку з закінченням
терміну зберігання.

Відповідно до ч.5 ст.74 Цивільного
процесуального кодексу України, судова
повістка разом із розпискою, а у
випадках, встановлених цим Кодексом,
разом з копіями відповідних документів
надсилається поштою рекомендованим
листом із повідомленням або через
кур'єрів за адресою, зазначеною
стороною чи іншою особою, яка бере
участь у справі. У разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі, за
такою адресою, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.169 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
відкладає розгляд справи в межах
строків, встановлених статтею 157 цього
Кодексу, у разі першої неявки в судове
засідання сторони або будь-кого з інших
осіб, які беруть участь у справі,
оповіщених у встановленому порядку про
час і місце судового розгляду, якщо
вони повідомили про причини неявки, які
судом визнано поважними.

Згідно із ст.157 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
розглядає справи протягом розумного
строку, але не більше двох місяців з дня
відкриття провадження у справі, а
справи про поновлення на роботі, про
стягнення аліментів - одного місяця. У
виняткових випадках за клопотанням
сторони, з урахуванням особливостей
розгляду справи, суд ухвалою може
подовжити розгляд справи, але не більше
як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи викладені обставини, норми
чинного законодавства та ті факти, що
відповідач в судові засідання не
з'явився, будь-яких клопотань не
заявляв, хоча був належним чином
повідомлений про час та місце
проведення судових засідань, позивач в
судове засідання не з'явився, але
просив розглянути справу без його
присутності та проти винесення
заочного рішення не заперечував, строк
розгляду справи, відповідно до ст.157
Цивільного процесуального кодексу
України, закінчився і ніхто із сторін
не заявив клопотання про його
подовження, суд вважає за можливе і
необхідне, у відповідності до ч.4 ст.169,
ч. 1 ст.224 Цивільного процесуального
кодексу України розглянути справу без
участі сторін або їх представників, на
підставі наявних та достатніх для
розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані
докази, суд дійшов до наступних
висновків.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства. Кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Так, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до ПАТ «Міський Комерційний Банк» про
повернення грошових коштів.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
02.04.2013 року у м. Білгород-Дністровському
Одеської області між ОСОБА_1 та ПАТ
«Міський Комерційний Банк» в особі
відділення № 57 м.
Білгород-Дністровський Одеської
області, в особі начальника відділення
Копилової І.В., що діяла на підставі
довіреності № 97, виданої ПАТ «Міський
Комерційний Банк» від 13.09.2013 року та
діючим законодавством України, було
укладено договір банківського вкладу
№2630/57/114052 «Ваш стабільний» на суму 1 450
доларів США.

Згідно із п.1.2 Статті №1 Частини №1
Договору, Банк приймає від Вкладника
грошові кошти на строковий депозитний
рахунок № 02 в сумі 1 450 (одна тисяча
чотириста п'ятдесят) доларів США
строком на 275 днів зі сплатою річних
процентів 8,98% щомісячно.

Згідно із п.1.1 статті 2 частини 2
Договору, Банк приймає від Вкладника
грошові кошти на строковий депозитний
рахунок, в сумі та на умовах дійсного
Договору, що викладені в Статті 1
частини 1 цього Договору на строк з 02
квітня 2013 року по 02 січня 2014 року зі
сплатою Банком Вкладнику процентів за
зазначений період в розмірі та порядку,
що визначений п.1.2 статті 1 частини 1.

Відповідно до п.2.2 статті 2 частини 2
Договору, проценти, нараховані
відповідно до п.1.2 статті 1 частини 1
Договору, п.2.3 та п.2.4 статті 2 частини 2
Договору, сплачуються Вкладнику окремо
від суми Вкладу готівкою через касу
Банку за його вимогою, щомісячно 2-го
числа кожного календарного місяця, а
також в день повернення суми Вкладу,
вказаного в п.1.1 статті 1 частини 2
Договору. Проценти на суму Вкладу
виплачуються Вкладнику також при
поверненні Вкладу за першою вимогою
Вкладника до закінчення строку,
вказаного в п.1.1 статті 1 частини 2
Договору.

Пунктом 1.7 ст.1 ч.2 Договору передбачено,
що повернення Вкладу та нарахованих
процентів Вкладнику здійснюється
Банком шляхом видачі коштів готівкою
через касу Банку або безготівкового
перерахування на власний поточний
рахунок Вкладника.

29.11.2013 року ПАТ «Міський Комерційний
Банк» було прийнято від ОСОБА_1 грошові
кошти на строковий депозитний рахунок
№ 02 в сумі 1 000 доларів США, що
підтверджується квитанцією № 475 про
залучення коштів на депозит від 29.11.2013
року та 01.02.2013 року ПАТ «Міський
Комерційний Банк» було прийнято від
ОСОБА_1 грошові кошти на строковий
депозитний рахунок № 02 в сумі 450
доларів США, на загальну суму 1 450
доларів США.

Також, 27.02.2014 року у м.
Білгород-Дністровському Одеської
області між ОСОБА_1 та ПАТ «Міський
Комерційний Банк» в особі відділення №
57 м. Білгород-Дністровський Одеської
області, в особі начальника відділення
Копилової І.В., що діяла на підставі
довіреності № 660, виданої ПАТ «Міський
Комерційний Банк» від 13.09.2013 року та
діючим законодавством України, було
укладено договір акційного строкового
банківського вкладу № 2630/57/162163
«Валютна симфонія» на суму 1 270 доларів
США з кінцевим терміном закінчення
терміну дії договору 27.06.2014 року.

Згідно із п.1.2 статті 1 частини 1
Договору, Банк приймає від Вкладника
грошові кошти на строковий депозитний
рахунок № 03 в сумі 1 270 (одна тисяча
двісті сімдесят) доларів США строком на
120 днів зі сплатою річних процентів 9,3 %
щомісячно.

Згідно із п.1.1 статті 2 частини 2
Договору, Банк приймає від Вкладника
грошові кошти на строковий депозитний
рахунок, в сумі та на умовах дійсного
Договору, що викладені в статті 1
частини 1 цього Договору на строк з 27
лютого 2014 року по 27 червня 2014 року зі
сплатою Банком Вкладнику процентів за
зазначений період в розмірі та порядку,
що визначений п.1.2 статті 1 частини 1.

Відповідно до п.2.2 статті 2 частини 2
Договору, проценти, нараховані
відповідно до п.1.2 статті 1 частини 1
Договору, п.2.3 та п.2.4 статті 2 частини 2
Договору, сплачуються Вкладнику окремо
від суми Вкладу готівкою через касу
Банку за його вимогою, щомісячно 27-го
числа кожного календарного місяця, а
також в день повернення суми Вкладу,
вказаного в п.1.1 статті 1 частини 2
Договору. Проценти на суму Вкладу
виплачуються Вкладнику також при
поверненні Вкладу за першою вимогою
Вкладника до закінчення строку,
вказаного в п.1.1 статті 1 частини 2
Договору.

Відповідно до п.4.1.3 статті 4 частини 2
Договору, Вкладник зобов'язаний
письмово повідомити Банк про свій
намір отримати Вклад за першою вимогою
до закінчення строку дії Договору,
встановленого п.1.1 статті 1 частини 2
Договору, за п'ять банківських днів до
бажаної дати отримання Вкладу.

Відповідно до п.4.3.2 статті 4 частини 2
Договору Банк зобов'язується на вимогу
Вкладника повернути Вклад та виплатити
нараховані на суму Вкладу проценти на
умовах та в строки, що встановлені цим
Договором.

Однак, після закінчення терміну дії
Договору, ПАТ «Міський Комерційний
Банк» не повернуло ОСОБА_1 в повній сумі
передбачені грошові кошти згідно умов
Договорів, в тому числі і тоді, коли
ОСОБА_1 особисто звернувся до Банку з
вимогою про дострокове повернення йому
сум депозитів по договорам.

Відповідно до п.1.7 ч.2 ст.1 Договору,
повернення Вкладу та нарахованих
процентів Вкладнику здійснюється
шляхом видачі коштів готівкою через
касу Банку або безготівкового
перерахування на власний поточний
рахунок Вкладника.

Згідно із ч.1 ст.1058 Цивільного кодексу
України, за договором банківського
вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч.1 ст.1060 Цивільного
кодексу України, договір банківського
вкладу укладається на умовах видачі
вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу)
або на умовах повернення вкладу зі
спливом встановленого договором
строку (строковий вклад).

Після закінчення терміну дії
Депозитного договору № 2630/57/114052 від
02.04.2013 року та у зв'язку із бажанням
дострокового закриття Депозитного
договору №2630/57/162163 від 27.02.2014 року,
відповідно до положень пунктів 2.9, 6.2.1
Договору, ч.2 ст.1060 та ч.1 ст.1061
Цивільного кодексу України ОСОБА_1
повідомив ПАТ «Міський Комерційний
Банк» про свій намір дострокового
повернення сум депозитних вкладів
готівкою з нарахованими відсотками на
умовах, зазначених у Договорах.

Однак, на протязі всього часу ОСОБА_1
відмовляли в видачі сум даних
депозитних вкладів з нарахованими
відсотками, посилаючись на відсутність
готівки.

До цих пір причини відмови в видачі
грошових коштів позивачу невідомі.

Разом із тим, як зазначено вище,
відповідно до положень ст.1172
Цивільного кодексу України саме з ПАТ
«Міський Комерційний Банк» повинно
бути стягнуто вищевказану суму
депозитного вкладу.

Окрім цього, 05.06.2014 року на підставі
заяви ОСОБА_1 про дострокове повернення
йому сум з двох рахунків в загальному
розмірі 2 720 доларів США з проханням
підготовити грошові кошти на 27.06.2014
року для отримання, однак дана заява
залишена без відповіді та задоволення.

В добровільному порядку ПАТ «Міський
Комерційний Банк» не повернуло ОСОБА_1,
згідно його заяви та умов Депозитного
договору № 2630/57/114052 від 02.04.2013 року,
основну суму вкладу в розмірі 1 450
доларів США, 10 % річних від простроченої
суми за чотири місяці у сумі 40,60 доларів
США, та Депозитного договору №2630/57/162163
від 27.02.2014 року на суму 1 280 доларів США, а
всього на загальну суму 2 770,60 доларів
США.

Невиконання відповідачем своїх
зобов'язань по вищезазначеним
договорам зумовило звернення ОСОБА_1 до
суду із відповідним позовом.

Відповідно до ст.ст. 509. 510, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматись від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Загальними умовами зобов'язання є те,
що зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. (ст.ст. 525, 625 ЦК України).

Згідно із ст.530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч.1 ст.610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення (ст.612 ЦК України).

Своїми діями відповідач порушив вимоги
ст.ст.629 та 1060, 1061 Цивільного кодексу
України, пункт 3.3 Постанови НБУ від
03.12.2003 року № 516 «Про затвердження
Положення про порядок здійснення
банками України вкладних (депозитних)
операцій з юридичними і фізичними
особами» (Зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 29.12.2003 р. за №1256/8577).

Як встановлено матеріалами справи, ПАТ
«Міський Комерційний Банк» в порушення
умов Депозитного договору № 2630/57/114052
від 02.04.2013 року, Депозитного договору №
2630/57/162163 від 27.02.2014 року та зазначених
вище норм чинного законодавства свої
зобов'язання в частині дострокового
повернення ОСОБА_1 сум вкладів та
сплати процентів не виконало, у зв'язку
з чим у ПАТ «Міський Комерційний Банк»
в особі ПАТ «Міський Комерційний Банк»
відділення № 57 перед ОСОБА_1 виникла та
залишається і наданий час непогашеною
заборгованість по Депозитному
договору № 2630/57/114052 від 02.04.2013 року,
основну суму вкладу в розмірі 1 450
доларів США, 10 % річних від простроченої
суми за чотири місяці у сумі 40,60 доларів
США, та Депозитному договору № 2630/57/162163
від 27.02.2014 року на суму 1 280 доларів США, а
всього на загальну суму 2 770,60 доларів
США.

Крім того, ОСОБА_1 просить стягнути на
його користь з ПАТ «Міський
Комерційний Банк» моральну шкоду, що
складає 5 000 грн.

Статтею 23 Цивільного кодексу України
встановлено, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного
кодексу України, моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Так, компенсація моральної шкоди
здійснюється за наявності всіх
загальних умов відповідальності за
завдання шкоди, а саме: протиправної
поведінки, моральної шкоди, причинного
зв'язку між протиправною поведінкою та
завданою моральною шкодою та вини
заподіювача.

Згідно із п.5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№4 «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», відповідно до загальних
підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Беручи до уваги, що відповідачем не
повернуто позивачу депозитні вклади та
нараховані на нього відсотки, позивач
зазнав незручності та інші негативні
наслідки, зокрема, погіршення здоров'я
із-за несвоєчасного коштовного
лікування своєї доньки та був
вимушений позичити кошти на її
лікування у сторонньої особи, а тому
такі дії відповідача дійсно призвели
до моральних страждань, негативних
емоцій і переживань позивача.

Між тим, суд вважає, що розмір моральної
шкоди підлягає зменшенню з 5 000 грн. до 1
000 грн. у зв'язку з тим, що в порушення
положень Цивільного кодексу України та
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» ОСОБА_1 не
визначено з яких міркувань він виходив,
визначаючи розмір шкоди саме у розмірі
5 000 грн. та якими доказами це
підтверджується.

Відповідно до ст.6 Європейської
конвенції з прав людини та
основоположних свобод, кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення.

Згідно із ст.1 Цивільного
процесуального кодексу України,
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного
процесуального кодексу України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, при цьому
суд розглядає цивільні справи не
інакше як в межах заявлених позовних
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів. Кожна сторона повинна довести
ті обставин, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 6
цього Кодексу, тобто тягар доказування
лежить на сторонах цивільно-правового
спору.

Доказами є будь які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування
(ст.ст. 57-58 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60
Цивільного процесуального кодексу
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 ЦПК України.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.212 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні (ст.213
ЦПК України).

Враховуючи вищевикладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
дійшов до висновку про часткову
законність, обґрунтованість та
правомірність позовних вимог ОСОБА_1 до
ПАТ «Міський Комерційний Банк» про
стягнення грошових коштів, у зв'язку з
чим такий позов підлягає частковому
задоволенню.

Згідно із ст.ст. 79, 88 Цивільного
процесуального кодексу України, з
відповідача підлягають стягненню на
користь держави судові витрати за
розгляд позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 23, 509, 510, 525, 526, 530, 610,
612, 625, 1167, Цивільного кодексу України,
ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218,
224-228 Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Міський
Комерційний Банк» про повернення
грошових коштів - задовольнити
частково.

Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство «Міський Комерційний Банк»
() повернути ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (67770, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1):

- грошові кошти, які були внесені 02.04.2013
року на депозитний рахунок №2630/57/114052 в
сумі 1 450 (одна тисяча чотириста
п'ятдесят) доларів США та 10 % річних від
простроченої суми за чотири місяці у
сумі 40 (сорок) доларів США 60 (шістдесят)
центів США;

- грошові кошти, які були внесені 27.02.2014
року на депозитний рахунок №2630/57/162163 на
суму 1 280 (одна тисяча двісті вісімдесят)
доларів США;

- завдану моральну шкоду в розмірі 1 000
(одна тисяча) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Міський Комерційний Банк»
() на користь держави
судовий збір за розгляд позовної заяви
в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60
(шістдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
В.В. Мишко