Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/4339/14 Головуючий у 1 інстанції: Галущенко Ю.А.
Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Славутич» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Славутич» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Агрофірма «Славутич» про стягнення заборгованості по заробітній платі, який в ході судового розгляду уточнила.

У позові зазначалось, що в період з лютого 2011 року позивачка перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Агрофірма «Славутич», де працювала за сумісництвом на посаді юрисконсульта. 09.12.2013 року вона була звільнена з підприємства за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

В період з листопада 2011 року по вересень 2013 року відповідач не сплачував позивачці заробітну плату і заборгованість на день звільнення становила 24 561 грн. 20 коп.

Після звільнення на письмове звернення позивачки відповідачем було підтверджено факт наявності заборгованості по заробітній платі в розмірі 24 561 грн. 20 коп. та зобов'язання її погасити до 31.01.2014 року.

21 серпня 2014 року ОСОБА_3 змінила позовні вимоги, зазначивши, що згідно довідок ТОВ «Агрофірма Славутич» про суму виплаченого доходу та утриманого податку їй нарахована заробітна плата за 2011 рік у розмірі 11 061,90 грн.; за 2012 рік у розмірі 14 210,44 грн.; за 2013 рік у розмірі 11 125,55 грн. з урахуванням суми утриманого податку. За 2013 рік із нарахованої суми заробітної плати у розмірі 11 125,55 грн. їй виплачено 500грн., 592,40 грн., 583,40 грн., 500 грн., 1472,09 грн., залишок заборгованості за цей рік складає 7 477,66 грн. За 2011 рік та 2012 рік нарахована заробітна плата їй не виплачувалася, тому на тепер заборгованість по заробітній платі складає 32 750 грн. (11 061,90 грн. + 14 210,44 грн. + 7 477,66 грн.)

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 32 750 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2014 року позов ОСОБА_3 до ТОВ «Агрофірма «Славутич» про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Агрофірма «Славутич» на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі за період з 01.04.2011 року по 09.12.2013 року в сумі 32 750 грн. і судовий збір в сумі 327 грн. 50 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ «Агрофірма «Славутич» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, заперечення представника позивачки, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Судом встановлено, що на підставі наказу № 32-К від 01.04.2011 року з лютого 2011 року позивачка перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Агрофірма «Славутич», де працювала за сумісництвом на посаді юрисконсульта (а.с.32). 09.12.2013 року вона була звільнена з підприємства за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с 34).

Відповідно до довідок ТОВ «Агрофірма Славутич» про суму виплаченого доходу та утриманого податку їй нарахована заробітна плата за 2011 рік у розмірі 11 061,90 грн.; за 2012 рік у розмірі 14 210,44 грн.; за 2013 рік у розмірі 11 125,55 грн.

Відповідачем проводилося часткове погашення заборгованості по заробітній платі, а саме: в грудні 2013 року позивачка особисто отримала 500 грн., 10.01.2014 року позивачка особисто отримала 592,40 грн. та 583, 40 грн. (за жовтень та листопад 2013 року), 22.01.2014 року на рахунок позивачки в АТ «Дельтабанк» перераховані кошти в сумі 500грн. та 20.02.2014 року - в сумі 1472,09 грн. Ці обставини визнані позивачкою та підтверджені належними та допустимими доказами (а.с. 35, 36).

В судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта пояснила, що підприємство регулярно виплачувало ОСОБА_3 заробітну плату з 01.04.2011року, але відомості про виплату заробітної плати не збереглися. Згідно з актом №08-15-0024/0041 від 17.01.2014 року Територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області було встановлено, що станом на 15.01.2014 року заборгованість по заробітній платі позивачці складала 1972,09 грн., які їй були виплачені видатковими касовими ордерами від 20.12.2013 року - 500грн., від 10.01.2014 року - 592 грн. та 583 грн. Також, представник апелянта підтвердила про перерахування 22.01.2014 року на рахунок позивачки в АТ «Дельтабанк» коштів у сумі 500грн. та 20.02.2014 року - в сумі 1472,09 грн. Вважає, що іншої заборгованості за підприємством не значиться, довідка про заборгованість по заробітній платі в розмірі 24 561 грн. 20 коп. видана помилково, без урахування знаходження позивачки у відпустці за основним місцем роботи.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем не надано суду відомостей про отримання всієї суми заробітної плати позивачкою за період її трудових відносин, тому є безпідставними твердження відповідача про відсутність заборгованості по заробітній платі.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Суд повно і всебічно дослідив обставини справи та враховуючи, що за довідками ТОВ «Агрофірма Славутич» позивачці нарахована заробітна плата за 2011 рік у розмірі 11 061,90 грн.; за 2012 рік у розмірі 14 210,44 грн.; за 2013 рік у розмірі 11 125,55 грн. з урахуванням суми утриманого податку та у 2013 - 2014 роках їй виплачено 3 647,89 грн. (500грн. + 592,40 грн. + 583,40 грн. + 500 грн. + 1472,09 грн.) дійшов до правильного висновку, що заборгованість по заробітній платі позивачці складає 32 750 грн. (11 061,90 грн. + 14 210,44 грн. + 11 125,55 грн. - 3 647,89 грн.), тому задовольнив позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а лише відображують позиції сторони, неодноразово висловлену у запереченнях на позовні вимоги та полягають лише в переоцінці доказів, які належним чином перевірені і оцінені судом першої інстанції і не доводять порушення судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права.

Надану суду апеляційної інстанції платіжну відомість за листопад 2011 року колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки вона не була предметом дослідження у суді першої інстанції та позивачка звернулася до правоохоронних органів зі скаргою на ТОВ «Агрофірма Славутич» щодо підроблення її підпису у платіжних відомостях.

З огляду на зазначене рішення суду відповідає матеріалам справи та закону. Підставі для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Славутич» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2014 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: