Провадження №2-з/761/173/2014
У Х В А Л А

іменем України

15 липня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Фролової І. В.,

при секретарі - Вітріщаку
Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву позивача про
забезпечення позову шляхом
призупинення дії договору у справі за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»,
третя особа - Публічне акціонерне
товариство «Промінвестбанк» про
визнання кредитного договору удаваним
правочином, -

В С Т А Н О В И В:

23 червня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
договір на іпотечний кредит №4-30-1158 від
08 грудня 2006 року, укладений між
Публічним акціонерним товариством
«Промінвестбанк» та ОСОБА_1 удаваним
правочином та зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок боргових
зобов'язань за вказаним договором.

Разом з позовною заявою
представником позивача - ОСОБА_2 подано
заяву про забезпечення позову шляхом
призупинення дії договору на іпотечний
кредит №4-30-1158 від 08 грудня 2006 року,
укладеним між Публічним акціонерним
товариством «Промінвестбанк» та
ОСОБА_1, до моменту вирішення судового
спору за даною позовною заявою.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України
відповідач та інші особи, що беруть
участь у справі, у судове засідання не
викликались.

Вивчивши подану заяву, суд прийшов до
висновку про її необґрунтованість з
наступних підстав.

Суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову
(ч. 1 ст. 151 ЦПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 152 ЦПК України
позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити
певні дії;

4) забороною іншим особам здійснювати
платежі або передавати майно
відповідачеві чи виконувати щодо нього
інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого
майна, якщо подано позов про визнання
права власності на це майно і про
зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору,
на зберігання іншим особам.

Такий вид забезпечення позову як
призупинення дії договору не
передбачений ч. 1 ст. 152 ЦПК України.

Однак, згідно ч. 2 ст. 152 ЦПК України у
разі необхідності судом можуть бути
застосовані інші види забезпечення
позову. Суд може застосувати кілька
видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд (суддя) має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Так, позивачем заявлено вимогу про
визнання кредитного договору удаваним
правочином. Договором на іпотечний
кредит № 4-30-1158 від 08 грудня 2006 року, що
укладений між ЗАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» та ОСОБА_1, на сторін покладено
певні права та обов'язки, невиконання
яких тягне відповідальність учасників
договору.

Враховуючи, що судом не встановлено
удаваність вказаного правочину, суд
приходить до висновку, що вимога про
призупинення його дії є передчасною та
необґрунтованою.

Крім того, забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду (ч. 3
ст. 151 ЦПК України).

Судом не вбачається підстав вважати, що
такий захід забезпечення позову як
призупинення дії спірного правочину
може утруднити виконання можливого
рішення суду про задоволення позову,
адже згідно ч. 2 ст. 235 ЦК України якщо
буде встановлено, що правочин був
вчинений сторонами для приховання
іншого правочину, який вони насправді
вчинили, відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину, який сторони
насправді вчинили. Таким чином,
визнання правочину удаваним тягне за
собою наслідки у вигляді застосування
до спірних правовідносин прав та
обов'язків сторін, що випливають зі
змісту правочину.

Аналізуючи викладене, суд приходить до
висновку, що заява про забезпечення
позову є необґрунтованою та такою, що
не відповідає вимогам закону, а тому
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151-153, 209, 395 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И
В:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк», третя особа - Публічне
акціонерне товариство
«Промінвестбанк» про визнання
кредитного договору удаваним
правочином - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: