Справа № 510/875/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.08.2014 Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- при секретарі Пройка С.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Нива» про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача СВК «Нива» позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності.

Позивачка на задоволенні уточнених позовних вимог наполягала, просила розглянути справу без її участі.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія відповіді Ренійської районної державної нотаріальної контори від 19.02.2014р.; копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.02.2014р.; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла 11.11.2012р.; копія інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 18.02.2014р.; копія паспорту громадянки України ОСОБА_1, серії КЕ № 736545; копія свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, серії ОД-ХХ № 03922, вид. ОСОБА_2; копія свідоцтва про народження ОСОБА_3; копія інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 01.07.2013р.; копія заповіту ОСОБА_2 від 31.01.2008 р., складеного на імя ОСОБА_1; копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 02.07.2013р.; копія державного акту серії ІІ-ОД № 060049 від 12.02.2004р. на право власності на земельну ділянку загальною площею 7,601 га, оформленого на імя ОСОБА_2

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі є донькою нині померлого ОСОБА_2 За життя батьку позивачки належали: на підставі державного акту серії ІІ-ОД № 060049 від 12.02.2004р. про право власності на земельну ділянку - земельна ділянка загальним розміром 7,601 га, розташована на території Ренійської міської ради, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; на підставі свідоцтва серії ОД-ХХ № 03922 від 19.02.2009р. - майновий пай члена СВК «Нива».

На випадок смерті ОСОБА_2 розпорядився належним йому майном, 31.01.2008 р. залишив заповіт на імя ОСОБА_1, 11.11.2012 р. - помер. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на вищезазначене майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, позивачка (як спадкоємець за заповітом) звернулась до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За зверненням позивача нотаріусом було заведено спадкову справу. Пізніше, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів на вищевказане майно, про що 19.02.2014р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Після смерті ОСОБА_2 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на земельну ділянку та майновий пай, як на обєкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого ОСОБА_2 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців немає.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємцем за заповітом (ст. 1235 ЦК України). Вона у передбачений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже вважається такою, що її прийняла. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки її воля, як спадкоємця за заповітом, була виражена у її діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак, вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, оскільки за життя ОСОБА_2 не було отримано витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, у звязку із чим в даний час позивачка вимушена звернутися до суду із позовом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є субєктом набуття права власності на земельну ділянку та майновий пай з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1225, 1235, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на:

- земельну ділянку загальною площею 7,601 га, розташована на території Ренійської міської ради, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:003:0076, згідно державного акту серії ІІ-ОД № 060049 від 12.02.2004р. на право власності на земельну ділянку;

- майновий пай члена СВК «Нива», згідно свідоцтва серії ОД-ХХ № 03922 від 19.02.2009р.,

- що належали ОСОБА_2, померлого 11.11.2012 року.

Строк оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області: 10 днів - з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.І. Дудник