Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2014 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Гапоненко А. П. ,

при секретарі Миронова Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 1 м. Біла Церква справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Білоцерківського району Київської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на землю в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 08 березня 2012 року помер його батько ОСОБА_4. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, розміром 0,1071 га, яка розташована в межах ОСОБА_2 сільської ради, в садовому товаристві «Азбест» Білоцерківського району Київської області. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості, так як державний акт на право власності на землю не пройшов відповідну реєстрацію, а тому позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, яким просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на зазначену земельну ділянку.

В судове засідання позивач не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, надіславши до суду письмову заяву, в якій позов визнав, просить справу заслухати без участі представника.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, визнала позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні даного судового засідання.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов знайшов своє підтвердження в суді і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так в суді встановлено, що позивач та його мати, відповідач по справі, являються сином та дружиною спадкодавця і відповідно спадкоємцями першої черги за законом на спадкове майно, в тому числі і на земельну ділянку площею: 0,1071 га, яка належала спадкодавцю згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯИ № 403711 для індивідуального садівництва, яка розташована в межах ОСОБА_2 сільської ради Білоцерківського району Київської області. В передбачений шестимісячний строк з дня відкриття спадщини позивач звернувся в ОСОБА_5 міську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. 29 травня 2012 року було відкрито спадкову справу за № 136/2012. Окрім позивача з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався.

Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді земельної ділянки в Другій ОСОБА_5 державній міській нотаріальній конторі позивач не має можливості, так як державний акт не пройшов відповідну реєстрацію в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю. Тому 19.06.2013 року нотаріус Другої ОСОБА_5 міської державної нотаріальної контори видала йому постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій, що змусило позивача звернутися до суду з даним позовом.

Наведені обставини у позовній заяві підтверджені письмовими доказами, а саме: копією паспорта позивача, копією свідоцтва про народження позивача, копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією зазначеного державного акту про право власності на земельну ділянку, копією постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій.

Спадкоємцем першої черги є позивач, як син спадкодавця, який у шестимісячний строк звернувся із заявою в ОСОБА_5 державну міську нотаріальну контору і прийняв спадщину, однак отримати свідоцтва про право на спадщину не має можливості, так як державний акт не зареєстрований в управління Держкомзему.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу та інших цивільно-правових угод, прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходять до спадкоємця на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Таким чином, враховуючи, що факт прийняття спадщини позивачем після смерті його батька знайшов своє підтвердження в суді, позовні вимоги слід задовольнити і слід визнати право позивача на отримання у власність спадкового майна у вигляді зазначеної земельної ділянки.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 ЗК України, ст.ст. 1261,1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку № 258, площею 0,1071 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯИ № 403711, наданої для індивідуального садівництва, яка розташована в межах ОСОБА_2 сільської ради в Садовому Товаристві «Азбест» Білоцерківського району Київської області в порядку спадкування за законом після померлого 08 березня 2012 року його батька ОСОБА_4.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_6