Справа № 379/2214/13-ц Головуючий у І
інстанції Бабоїд О.М.Провадження №
22-ц/780/1566/14 Доповідач у 2
інстанції Воробйова Н.С.Категорія 22
УХВАЛА

Іменем України

17 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Березовенко Р.В.

при секретарі Ромашиній І.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Таращанського районного суду
Київської області від 30 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Приватного орендного
сільськогосподарського підприємства
«Нива», третя особа: відділ
Дерземагенства у Таращанському районі
Київської області про визнання
договору оренди земельної ділянки
недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулася до суду з
даним позовом, посилалася на те, що

вона хоче розірвати договір оренди
землі і забрати свою землю.

Вказувала, що згідно Державного
акту на право приватної власності на
землю серії ІІІ-КВ № 074517, виданого на
підставі рішення позачергової сесії 23
скликання Великововнянської сільської
ради народних депутатів № 119 від
26.03.2001 року та зареєстрованим 20 червня
2001 року в Книзі записів державних актів
на право приватної власності на землю
за № 119 їй належить земельна ділянка
площею 3,1449 га, що розташована на
території Великововнянської сільської
ради, яка призначена для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва.

22 листопада 2008 року між
позивачкою та ПОСП «Нива» укладено
договір оренди земельної ділянки № 138.
Договір укладено терміном на 15 років з
орендною платою у розмірі 3% від
грошової оцінки земельної ділянки.

Вважала, що укладений з
відповідачем договір не відповідає
вимогам закону, оскільки не містить
істотних умов, визначених в ст.15 Закону
України «Про оренду землі» та додатків,
що мають бути невід'ємною частиною
договору, а саме :

- неповно описаний об'єкт оренди, в
п.1.1. договору вказано лише розмір
земельної ділянки 3,1449 га, але не
вказано кадастровий номер земельної
ділянки та місце її розташування;

- в п. 2.3. зазначено, що орендна плата
виплачується щорічно до закінчення
поточного року; розмір орендної плати -
3% від грошової оцінки земельної
ділянки; форми орендної плати - грошова
або натуральна;

- проте в договорі не зазначено порядок
індексації орендної плати, не
конкретизовані строки, порядок
внесення орендної плати, порядок
перегляду орендної плати та
відповідальність за її несплату;

- не вказані умови використання
земельної ділянки, яка передається в
оренду;

- не вказані умови збереження стану
земельної ділянки, яка є об'єктом
оренди;

- не визначена сторона договору, яка
несе ризик випадкового пошкодження або
знищення об'єкта оренди чи його
частини;

- в договорі взагалі не визначена
відповідальність сторін;

- не зазначені умови передачі у заставу
та внесення до статутного фонду права
оренди земельної ділянки.

До договору оренди не додані:

- план або схема земельної ділянки, яка
передається в оренду;

- акт визначення меж земельної ділянки
в натурі (на місцевості);

- проект відведення земельної ділянки у
разі його розроблення згідно із
законом.

Позивачка зверталася до відповідача
з рекомендованим листом про внесення
змін до договору оренди та приведення
договору оренди у відповідність до
вимог закону, проте відповідач залишив
звернення без реагування.

Крім того, згідно довідки відділу
Держземагентства у Таращанському
районі Київської області від 11
листопада 2013 року № 3738 вартість
належної позивачці земельної ділянки
(паю) станом на 01.01.2011 року становила
59980,80 грн, станом на 01.01.2012 року - 98302,28
грн, станом на 01.01.2013 року - 98302,28 грн. А
тому, у позивачки виникли сумніви щодо
правильності виплати їй орендної плати
за ці роки, тому, що відповідач проводив
розрахунки продукцією
сільськогосподарського виробництва,
вартість та якісні характеристики якої
невідомі. Відповідач відмовляється
надавати бухгалтерські довідки про
розмір сплаченої орендної плати за
2011-2013 роки. Позивачка в листі до
відповідача пропанувала внести зміни
до договору оренди та вказати умову про
виплату орендної плати у грошовій
формі шляхом перерахування на її
банківський рахунок.

З урахуванням викладеного просила
визнати недійсним договір оренди,
укладений між нею та відповідачем.

Рішенням Таращанського районного
суду Київської області від 30 грудня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка
просила скасувати рішення суду з
підстав невідповідності висновків
суду обставинам справи та вимогам
закону та ухвалити по справі нове
рішення.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Статтею 13 ЗУ «Про оренду землі»
визначено, що договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння, користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про
оренду землі» істотними умовами
договору оренди землі є: об»єкт оренди
(місце розташування та розмір
земельної ділянки); строк дії договору
оренди; орендна плата із зазначенням
її розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення та
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду, умови
збереження стану об»єкта оренди, умови
та строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки; існуючі обтяження (обмеження)
щодо використання земельної ділянки,
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового знищення або пошкодження
об»єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін; умови
передачі землі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Невід»ємною частиною договору
оренди землі на підставі ч. 4 ст. 15 ЗУ
«Про оренду землі» є план-схема
земельної ділянки, яка передається в
оренду, кадастровий план земельної
ділянки з відображенням обмежень
(обтяжень) у її використанні та
встановлення земельних сервітутів;
акт визначення меж земельної ділянки
в натурі (на місцевості), акт
приймання-передачі об»єкта оренди;
проект відведення земельної ділянки у
випадках передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про оренду
землі» передача об'єкта оренди
орендарю здійснюється орендодавцем у
строки та на умовах, що визначені у
договорі оренди землі, за актом
приймання-передачі.

Згідно ст. 18 ЗУ «Про оренду землі»
передбачено, що договір оренди землі
набирає чинності після його державної
реєстрації.

Згідно ст. 20 ЗУ «Про оренду землі»
укладений договір оренди землі
підлягає державній реєстрації.
Державна реєстрація договорів оренди
землі проводиться у порядку,
встановленому законом.

Відповідно до п. 2 Порядку державної
реєстрації договорів оренди землі,
затвердженого Постановою КМУ від 25.12.1998
року № 2073, державна реєстрація
договорів оренди є офіційним визнанням
і підтвердженням державою факту
виникнення або припинення права оренди
земельних ділянок.

Згідно п. 5 зазначеного Порядку
юридична або фізична особа (заявник)
подає до відповідного державного
органу земельних ресурсів: заяву про
державну реєстрацію договору оренди;
договір оренди; план (схему) земельної
ділянки, яка надається в оренду; копію
державного акта на право власності на
землю, що перебуває у власності
фізичних або юридичних осіб. Крім
зазначених документів до заяви
додаються: акт перенесення меж
земельної ділянки, яка надається в
оренду, на місцевість у разі не
визначення їх у натурі; проект
відведення земельної ділянки у разі
надання її в оренду із зміною цільового
призначення.

Відповідно до ч. 1 ст.203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Статтею 792 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
найму (оренди) земельної ділянки
наймодавець зобов'язується передати
наймачеві земельну ділянку на
встановлений договором строк у
володіння та користування за плату.
Земельна ділянка може передаватись у
найм разом з насадженнями, будівлями,
спорудами, водоймами, які знаходяться
на ній, або без них. Відносини щодо
найму (оренди) земельної ділянки
регулюються законом.

По справі встановлено, що згідно
Державного акта на право приватної
власності на землю серії ІІІ-КВ № 074517,
виданого на підставі рішення
позачергової сесії 23 скликання
Великововнянської сільської ради
народних депутатів № 119 від 26.03.2001 року
та зареєстрованим 20 червня 2001 року в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 119
позивачці належить земельна ділянка
площею 3,1449 га, що розташована на
території Великововнянської сільської
ради, яка призначена для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва.

22 листопада 2008 року між позивачкою
та відповідачем укладено договір
оренди земельної ділянки № 138. Договір
укладено терміном на 15 років, з
орендною платою у розмірі 3% від
грошової оцінки земельної ділянки.

Даний договір 03.02.2009 року
зареєстрований в Таращанському
відділі Київської філії державного
підприємства УДЗК за № 14.

Відмовляючи позивачці у задоволенні
позову, суд виходив з того, що договір
оренди земельної ділянки № 138 від 22
листопада 2008 року, укладений між
позивачкою та відповідачем в порядку,
визначеному законом та оформлений
належним чином. Договір підписаний
сторонами без застережень, договір
містить усі істотні умови, визначені
Законом України «Про оренду», з моменту
реєстрацію договору будь-яких
претензій до його умов позивачка не
заявляла, питання про розірвання
договору або про внесення змін до
нього в судовому порядку не ставила, а
тому дійшов висновку, що підстави для
визнання його недійсним в розумінні
положень ст.ст. 203, ч.1 ст. 215 ЦК України
відсутні.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду, оскільки він
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Суд обґрунтовано відхилив посилання
позивачки на те, що до договору оренди
не долучено кадастровий план земельної
ділянки, оскільки кадастровий план
земельної ділянки, яка передана в
оренду ПОСП «Нива» землевласником
ОСОБА_2 доданий до укладеного договору
та знаходиться разом з технічною
документацією у Відділі Державного
земельного агентства у Таращанському
районі Київської області, а розрахунок
орендної плати, на відсутність якого
вказувала позивачка, відповідно до
чинного законодавства не є невід»ємною
частиною договору оренди землі. В
судовому засіданні сама позивачка
надала суду план - схему земельної
ділянки, яку передала в оренду, акт
визначення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості), акт
приймання-передачі об'єкта оренди
(земельної ділянки), укладений між
позивачкою та відповідачем відповідно
до договору оренди від 22.11.2008 року № 138.
Вказівки на ці документи мають місце і
в договорі оренди.

При цьому, в п.1.1 вказано, що
орендодавець передає, а Орендар
приймає в строкове платне володіння і
користування земельну ділянку, право
на яке засвідчено державним актом,
серія, номер, виданий 20.06.2001 року 111-КВ №
074517 на території Великововнянської
с/ради. Земельна ділянка виділена в
натурі (на місцевості) у встановленому
законом порядку розміром 3.1449 га.
Грошова оцінка земельної ділянки
становить сімнадцять тисяч чотириста
дев'яносто чотири гривні з корегуючим
коефіцієнтом. В п.2.1 Вказана мета
використання земельної ділянки:
земельна ділянка передається в оренду
з метою вирощування
сільськогосподарської продукції та
ведення сільськогосподарського
виробництва. В п.2.2. зазначено термін
дії договору: договір укладений на 15
років, починаючи з дати його
реєстрації. В п.2.3 вказана орендна
плата, її умови та порядок оплати.
Твердження позивачки, щодо відсутності
порядку індексації спростовується п.1.1
договору, де є вказівка на те, що
грошова оцінка земельної ділянки з
корегуючим коефіцієнтом.

Крім того, зі змісту позовної заяви
вбачається, що у позивачки відсутні
будь-які докази щодо неналежного
виконання відповідачем умов договору,
а з даним позовом про визнання договору
оренди недійсним вона звернулася у
зв»язку з тим, що хоче розірвати
договір та повернути належну їй
земельну ділянку.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду, що позивачкою
пропущено строк позовної давності для
зверненням до суду за захистом свого
права, оскільки договір оренди
укладався 22 листопада 2008 року і саме з
цього моменту позивачці були відомі
всі умови договору, договір
зареєстрований 03.02.2009 року в
Таращанському відділі Київської філії
державного підприємства УДЗК за №
14, проте до суду вона звернулася
лише 03.12.2013 року.

Суд обґрунтовано виходив з положень
ч. 4 ст.267 ЦК України, якою передбачено,
що сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено
відповідачем, є підставою для відмови у
позові.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Таращанського районного суду
Київської області від 30 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: