АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1-й інстанції - Калініченко
Доповідач Рубан С.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі
:

головуючого
судді Рубан С.М.

суддів
Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі
Мурга М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 15 серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»
про стягнення суми банківського
вкладу,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача, в якому просить суд
стягнути на його користь суму вкладу за
договором банківського вкладу
№2630/100/151629 від 08.01.20014 року в розмірі 5 000
доларів США, що в еквіваленті за
офіційним курсом Національного банку
України становить 58 561, 46 грн., та
невиплачені проценти за договором на
час його закінчення в сумі 40,98 доларів
США, що в еквіваленті за офіційним
курсом Національного банку України
становить 479, 97 грн.

Позов обґрунтовує тим, що 08.01.2014 року
між сторонами було укладено договір
банківського вкладу №2630/100/151629 «Ваш
Різдвяний» з виплатою відсотків
щомісячно. Сума вкладу становила 5 000
доларів США з процентною ставкою 9,8%
річних строком до 08.07.2014 року.

Відповідно до пунктів 1.3 та 1.7 ст. 1 ч. 2
Договору №2630/100/151629 позивач 16.06.2014 року
подав відповідачу заяву про
витребування суми вкладу та відсотків
шляхом видачі коштів готівкою через
касу банку в день закінчення строку дії
договору.

Крім цього, в день закінчення дії
договору 08.07.2014 року позивач подав
відповідачу повторну заяву про те, щоб
у зв'язку із закінченням строку дії
Договору банківського вкладу
№2630/100/151629 від 08.01.2014 року відповідач
забезпечив належне виконання
цивільно-правових зобов'язань за
зазначеною угодою і вернув суму вкладу
та залишку нарахованих за ним
відсотків (40,98 доларів США) шляхом
видачі коштів готівкою через касу
банку. Однак це зроблено не було.

Позивач вказує, що по завершенню дії
договору 08.07.2014 року всупереч його
умовам та положенням чинного
законодавства сума вкладу та
нараховані проценти йому повернуті не
були, тому на даний час сума внеску - 5000
доларів США разом з сумою залишку
нарахованих за користування ним
процентів - 40,98 доларів США
відповідачем не повернута та не
сплачена, що позивач вважає порушенням
умов Договору та чинного
законодавства.

Рішенням Солом'янського районного
суду м. Києва від 15 серпня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Міський комерційний банк» про
стягнення суми банківського вкладу -
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким стягнути з відповідача суму не
повернутого вкладу в розмірі 5 000
доларів США та суму процентів за
вкладом в розмірі 40,98 доларів США,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні позивач підтримав
апеляційну скаргу та уточнив, що
просить ухвалити рішення у урахуванням
курсу національної валюти на сьогодні,
так як офіційний курс гривні до долару
США становить 12, 950205, тобто (5000 тисяч
доларів США) та невиплачених процентів
за ним (40,98 доларів США) з переводом суми
боргу у гривню України, станом на 08.10.2014
року становить: 5040,98 * 12,950205 = 65281,72 грн.,
суму яких просить стягнути з
відповідача.

Інші учасники процесу в судове
засідання не з'явились, про час і місце
розгляду справи повідомлені належно,
тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх
неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, дійшла
наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до
умов Договору банківського вкладу на
вимогу № 630/100/151629 від 08.01.2013 року,
укладеного між ПАТ «Міський
комерційний банк» та ОСОБА_1, позивач як
вкладник розмістив грошові кошти на
депозиті у сумі 5 000,00 доларів США, з
відсотковою ставкою за депозитом - 9,8 %
річних на період з 08.01.2014 року по 08.07.2014
року.

Відповідно до пункту 1.1. ст. 1 частини 2
Договору Банк прийняв грошові кошти та
на підтвердження внесення коштів на
депозит за договором видав квитанцію №
19466 від 08.01.2014 року про здійснення
касової операції.

По закінченню дії даного договору
валютні кошти були перераховані на
вклад на вимогу, а заяви позивача про
витребовування суми вкладу залишку
нарахованих процентів від 16.06.2014 року
(вх. № 3927) та від 08.07.2014 року (вх. № 7063)
залишились без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідно п. 7 постанови Правління
Національного банку України від 30.05.2014
року № 328 «Про врегулювання діяльності
фінансових установ та проведення
валютних операцій» запроваджені такі
заходи діяльності банків та фінансових
установ, перелік яких наведено в
додатку до цієї постанови, як
зобов'язання уповноважених банків
обмежити видачу (отримання) готівкових
коштів в іноземній валюті з них та
депозитних рахунків клієнтів через
каси та банкомати банків у межах до 15 000
(п'ятнадцять тисяч) гривень на добу на
одного клієнта в еквіваленті за
офіційним курсом Національного банку
України та не допускати обмежень щодо
переказу коштів в іноземній валюті, що
належать клієнтам, відповідно до
нормативно-правових актів
Національного банку України. Зазначена
вимога поширюється на видачу
(отримання) готівкових коштів як у
межах України, так і за її межами
незалежно від кількості рахунків
клієнтів в одному банку.

Нормативно-правові акти Національного
банку є обов'язковими для виконання
вимогами, а не правом банку на
обмеження видачі готівкових коштів.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що відповідач зобов'язаний виконувати
п. 7 постанови Правління Національного
банку від 30.05.2014 року № 328 «Про
врегулювання діяльності фінансових
установ та проведення валютних
операцій» та здійснювати видачу
грошових коштів в іноземній валюті з
депозитних рахунків клієнтів згідно з
діючим порядком.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно ст. 1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Як вбачається п.1 ст. 1 ч. 2 Договору №
2630/100/151629 «Ваш різдвяний» Банк приймає
від Вкладника грошові кошти на
строковий депозитний рахунок в сумі та
на умовах дійсного Договору, що
викладені в статті 1 частини 1 цього
Договору на строк з 08.01.2014 року по 08
липня 2014 року із сплатою Банком
Вкладнику процентів за зазначений
період в розмірі та порядку, що
визначений п.1.2 статті 1 частини 1.

Відповідно п. 1.3 ст. 1 ч. 2 договору у разі,
якщо вкладник за цим Договором не
витребує суму вкладу по закінченню
строку, встановленого п.1.1 ст. 1 ч. 2 цього
Договору, сума вкладу в день закінчення
строку дії цього Договору переноситься
на рахунок з обліку вкладу на вимогу,
про що вкладник доручає банку
здійснити таке договірне списання.

Як вбачається з матеріалів справи,
16.06.2014 року позивачем відповідно до
умов договору № 2630/100/151629 «Ваш
різдвяний» відповідачу подано заяву
про витребування суми вкладу та
відсотків, шляхом видачі коштів
готівкою через касу банку в день
закінчення строку дії договору, тобто 08
липня 2014 року. Проти перенесення коштів
на рахунок вкладу на вимогу заперечує
та згоди на відкриття рахунку вкладу на
вимогу не дає. (а.с.14).

Відповідно до пунктів 1.3, 1.7 статті 1
частини 2 Договору № 2630/100/151629 в день
закінчення дії даного договору, тобто
08.07.2014 року позивачем повторно подано
до банку заяву про те, щоб у зв'язку із
закінченням 08 липня 2014 року строку дії
договору банківського вкладу №
2630/100/151629 від 08.01.2014 року, відповідач
забезпечив належне виконання
цивільно-правових зобов'язань за
угодою, шляхом повернення позивачу
суми вкладу та залишку нарахованих за
ним відсотків, шляхом видачі коштів
готівкою через касу банку. На
одностороннє вчинення банком із
вкладом позивача будь-яких дій,
перерахування його суми на будь-які
інші рахунки тощо, позивач згоди не дає.
(а.с.15).

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за
договором банківського вкладу
незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника, крім
випадків, зроблених юридичними особами
на інших умовах повернення, які
встановлені договором.

Відповідно до ст. 1061 ЦК України
проценти на банківський вклад
нараховуються від дня, наступного за
днем надходження вкладу у банк, до дня,
який передує його поверненню
вкладникові або списанню з рахунка
вкладника з інших підстав.

Судом встановлено, що позивач у день
закінчення дії договору - 08.07.2014 року,
звернувся до банку із заявою про
повернення банківського вкладу, чим
засвідчив свій намір припинити дію
договору.

В зв'язку з цим банк був зобов'язаний
повернути вкладникам депозитні кошти з
процентами в строк закінчення дії
договору, тобто 08.07.2014 року, однак,
всупереч умовам договору, банком сума
вкладу та залишок нарахованих за ним
відсотків позивачу повернута не була.

Крім цього, колегія суддів не
погоджується з висновком суду про те,
що відповідач діє відповідно до п. 7
постанови Правління Національного
банку України від 30 травня 2014 року № 328,
яка набрала чинності з 01 червня 2014 року
та діє до 01 вересня 2014 року і позивач не
позбавлений права отримувати
готівкові кошти в іноземній валюті з
депозитного рахунку через касу банку
та банкомат банку у межах до 15 000 тисяч
гривень на добу за офіційним курсом
Національного банку України, оскільки
відповідачем зазначена постанова в цій
частині не виконується.

Станом на день ухвалення рішення судом
першої інстанції 15 серпня 2014 року та
станом на день розгляду справи
апеляційним судом позивач не отримав
жодного платежу в межах до 15 000 тисяч
гривень на добу, як передбачає
постанова Національного банку України
на яку посилається відповідач та суд
першої інстанції.

Це підтверджується випискою банку по
особовому рахунку позивача, який
колегія суддів приймає як належний
доказ невиконання відповідачем своїх
зобов'язань за договором банківського
вкладу.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 18.12.2009 року
№ 14 «Про судове рішення у цивільній
справі» згідно з частиною першою
статті 192 ЦК законним платіжним
засобом, обов'язковим до приймання за
номінальною вартістю на всій території
України, є грошова одиниця України -
гривня. У зв'язку з цим при задоволенні
позову про стягнення грошових сум суди
повинні зазначати в резолютивній
частині рішення розмір суми, що
підлягає стягненню, цифрами і словами у
грошовій одиниці України - гривні.

У разі пред'явлення позову про
стягнення грошової суми в іноземній
валюті суду слід у мотивувальній
частині рішення навести розрахунки з
переведенням іноземної валюти в
українську за курсом, встановленим
Національним банком України на день
ухвалення рішення.

Станом на день розгляду справи
офіційний курс гривні до долару США
становить 12, 950205 гривень.

Тобто до стягнення підлягає 65281,72
гривень (5000 тисяч доларів США + проценти
40,98 доларів США * 12,950205 = 65281,72 грн.)

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку про скасування
рішення суду першої інстанції з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,313-316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 15 серпня 2014 року - скасувати
та ухвалити нове рішення, яким позов
ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний
банк», на користь
ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 5 000
(п'ять тисяч) доларів США та проценти в
сумі 40 (сорок доларів) 98 центів США, що в
еквіваленті становить 65281,72 грн.
(шістдесят п'ять тисяч двісті
вісімдесят одна грн.) 72 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»
на користь ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 590 грн. 41 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді: