печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 року Печерський районний суд
м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинова І. В.,

при секретарі - Коваленко Т.
С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Ковальська-Житлосервіс» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги, зустрічним
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ковальська-Житлосервіс» про визнання
недійсним договору та зобов»язання
укласти договори,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач в особі Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Ковальська-Житлосервіс» звернувся до
суду з позовом про стягнення з
відповідача ОСОБА_1 заборгованості за
житлово-комунальні послуги. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є
власником квартири АДРЕСА_1 та не
сплачує витрати по утриманню будинку
та плату за комунальні послуги,
внаслідок чого, станом на 01.09.2013р. у неї
виникла заборгованість в розмірі 19162
грн. 25 коп., яку позивач просить
стягнути в примусовому порядку. З
огляду на прострочення відповідачем
виконання зобов»язання, позивач також
просив стягнути три проценти річних
від простроченої суми в розмірі 591 грн.
11 коп. та понесені ним судові витрати.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
просила їх задовольнити. Зустрічний
позов ОСОБА_1 про визнання недійсним
договору про участь у витратах на
утримання будинку та прибудинкової
території, надання комунальних послуг
та додаткових послуг від 08.11.2010р. та
зобов»язання укласти договори не
визнала, вважаючи його безпідставним
та необґрунтованим. При цьому
посилалась на те, що відсутні підстави
для визнання укладеного сторонами
договору недійсним, на які посилається
ОСОБА_1, оскільки волевиявлення сторін
було вільним і відповідало їх
внутрішній волі. Крім того, посилання
позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1
на ст.217 ЦК України, як на підставу
визнання договору недійсним, є
невірним тлумаченням закону. Що
стосується вимоги за зустрічним
позовом про зобов»язання укласти
договори про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій та договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення, то
представник позивача вважала, що ця
вимога також задоволенню не підлягає,
оскільки обов»язок укласти зазначені
договори покладено саме на позивача за
зустрічним позовом ОСОБА_1 як споживача
відповідних послуг і в даному випадку
її права не порушені, оскільки
відповідні договори їй направлялись
для підписання в 2012р.

Представник відповідача ОСОБА_1 в
судовому засіданні позовні вимоги
первісного позову не визнав,
зазначивши, що обов»язок по сплаті
житлово-комунальних послуг виникає
тільки після укладення сторонами у
справі відповідного договору про
участь у витратах на утримання будинку
та прибудинкової території, надання
комунальних послуг, який повинен
відповідати вимогам закону. Оскільки
наданий стороною позивача - Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Ковальська-Житлосервіс» договір від
08.11.2010р. не відповідає вимогам закону,
стороною відповідача було заявлено
зустрічний позов про визнання його
недійсним з підстав, передбачених ст.
ст. 203,217 ЦК України. Одночасно заявлено
вимогу про зобов»язання ТОВ
«Ковальська-Житлосервіс» укласти
договори про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій та договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення з ОСОБА_1
згідно з Типовими договорами,
затвердженими постановами Кабінету
Міністрів України від 20.05.2009р. №529 та
від 21.07.2005р. №630.

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
письмові докази у справі, вважає, що
позовні вимоги первісного позову
підлягають задоволенню, у задоволенні
зустрічного позову необхідно
відмовити.

Як встановлено в судовому засіданні,
відповідач ОСОБА_1 є власником квартири
АДРЕСА_1, відповідно до свідоцтва,
виданого Головним управлінням
житлового забезпечення Київської
міської державної адміністрації 21
січня 2011р. (а.с.13). Зазначене свідоцтво
було зареєстровано в КМБТІ 28 лютого
2011р. (а.с.14).

Обгрунтовуючи вимоги первісного
позову, Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Ковальська-Житлосервіс» посилалось
на те, що 08 листопада 2010р. з
відповідачем ОСОБА_1 було укладено
комплексний договір про участь у
витратах на утримання будинку та
прибудинкової території, надання
комунальних послуг та додаткових
послуг. Згідно з умовами договору
позивач взяв на себе зобов»язання
обслуговувати та проводити поточний
ремонт житлового будинку та
прибудинкової території, надавати
відповідачу житлово-комунальні
послуги, а відповідач зобов»язався
своєчасно сплачувати зазначені
послуги у строки та на умовах,
передбачених договором. Разом з тим,
відповідачем ОСОБА_1 умови договору не
виконуються, оскільки відповідна
оплата за надані послуги нею не
здійснюється.

Згідно наданого позивачем
розрахунку, у відповідача ОСОБА_1
виникла заборгованість за надані
послуги з утримання будинку і
прибудинкової території та опалення
за період з червня 2011р. по 01 вересня
2013р. в розмірі 19162 грн. 25 коп. (а.с.12)
Одночасно позивачем наведено
розрахунок трьох процентів річних від
простроченої суми, який становить 591
грн. 11 коп., що є передбаченою ст. 625 ЦК
України відповідальністю боржника за
порушення грошового зобов»язання.

Відповідно до ст.66 ЖК України плата за
користування житлом (квартирна плата)
обчислюється виходячи із загальної
площі квартири, а плата за комунальні
послуги (водопостачання,газ,
електрична, теплова енергія ті інші
послуги) береться крім квартирної
плати за затвердженими в установленому
порядку тарифами (ст.67 ЖК України).

Статтею 179 ЖК України передбачено, що
користування будинками (квартирами)
приватного житлового фонду та їх
утримання здійснюється з обов»язковим
додержанням Правил користування
приміщеннями жилих будинків і
прибудинковими територіями, які
затверджуються Кабінетом Міністрів
України. Згідно до п.п. 17, 35 Правил
користування приміщеннями житлових
будинків і прибудинковими територіями,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 08.10.1992р. №572,
власники квартир багатоквартирних
будинків зобов»язані оплачувати
надані житлово-комунальні послуги у
строки, встановлені договором або
законом.

Судом встановлено, що
житлово-комунальні послуги позивачем
надаються, відповідач ОСОБА_1 як
споживач їх отримує, що обумовлює її
обов»язок проводити оплату наданих
послуг та виконувати відповідні
зобов»язання за укладеним сторонами
договором, відповідно до вимог ст. 526 ЦК
України.

За таких обставин, суд вважає первісний
позов обгрунтованим і таким, що
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Заперечуючи вимоги первісного позову,
представник відповідача зазначав, що
відповідачем ОСОБА_1 оплата наданих
житлово-комунальних послуг не
проводилась, оскільки укладений з ТОВ
«Ковальська-Житлосервіс» договір від
08.11.2010р. вони вважають недійсним з
огляду на те, що на час його укладення
ОСОБА_1 не була власником квартири
АДРЕСА_1; у договорі відсутні істотні
умови, передбачені законом;
волевиявлення ОСОБА_1 не було вільним,
оскільки позивач примушував укласти
договір під погрозою ненадання ключів
від квартири. Зазначені обставини були
перелічені як підстави вимоги
зустрічного позову про визнання
договору, укладеного сторонами у
справі 08.11.2010р., недійсним з посиланням
на ч.3 ст. 203 та ст. 217 ЦК України. Разом з
тим, позивачем за зустрічним позовом
ОСОБА_1 не надано відповідних доказів
та не доведено, що її волевиявлення як
учасника правочину не було вільним та
не відповідало її внутрішній волі. Що
стосується посилання ОСОБА_1 на
положення ст.217 ЦК України, то воно є
помилковим, оскільки зазначеною нормою
закону визначені правові наслідки
недійсності окремих частин правочину.

Крім того, на час укладення
оспорюваного правочину, ОСОБА_1 була
інвестором і спірна квартира була
визначена інвестиційною угодою,
будинок АДРЕСА_1 був прийнятий в
експлуатацію та переданий на баланс,
обслуговування і експлуатацію ТОВ
«Ковальська-Житлосервіс». Посилання
представника ОСОБА_1 на відсутність у
договорі істотних умов, передбачених
законом, як на підставу визнання його
недійсним, також не може бути прийнято
до уваги, оскільки договір на надання
житлово-комунальних послуг був
підготовлений виконавцем відповідно
до типового договору.

Що стосується вимоги зустрічного
позову про зобов»язання ТОВ
«Ковальська-Житлосервіс» укласти
договори про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій та договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення з ОСОБА_1
згідно з Типовими договорами,
затвердженими постановами Кабінету
Міністрів України від 20.05.2009р. №529 та
від 21.07.2005р. №630, то вона також
задоволенню не підлягає, з огляду на
наступне.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
споживач зобов»язаний укласти договір
на надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору. Отже, укладення
договору є обов»язком, а не правом
споживача житлово-комунальних послуг,
що свідчить про відсутність порушення
ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» прав
ОСОБА_1 на укладення відповідного
договору. Крім того, в липні 2012р. ТОВ
«Ковальська-Житлосервіс» надсилало
ОСОБА_1 для укладення договір про
надання житлово-комунальних послуг,
який вона зобов»язана укласти як
споживач житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
необхідно стягнути з відповідача
ОСОБА_1 на користь позивача за
первісним позовом понесені ним судові
витрати - сплачений судовий збір в
розмірі 229 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 66, 67, 179, 191 ЖК України,
ст.ст. 526, 625 ЦК України, ст.20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», ст.ст.10,11,60,61,212,213,215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Ковальська-Житлосервіс» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Ковальська-Житлосервіс»
(ідентифікаційний код 32912720)
заборгованість за житлово-комунальні
послуги в сумі 19162 грн. 25 коп., три
проценти річних в розмірі 591 грн. 11 коп.,
судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Ковальська-Житлосервіс» про визнання
недійсним договору та зобов»язання
укласти договори - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя
І. В.
Литвинова