РІШЕННЯ

Іменем України

30.01.2014 року Кобеляцький районний суд
Полтавської області у складі:

головуючого -
судді Мороз Т.М.

за участі секретаря -
Любовської О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Кобеляки
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання державного акту на
право власності на землю недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
вищевказаним позовом до відповідача
ОСОБА_2, в якому зазначила, що вона 01.12.2010
року придбала 1/10 частину житлового
будинку по АДРЕСА_1 та приватизовану
земельну ділянку площею 0,1145 га за цією
ж адресою. Відповідач є власником 2/5
частини даного будинку. В 2012 році він
приватизував належну йому земельну
ділянку площею 0,0762, включивши до
загальної площі й земельну ділянку, що
є проїздом загального користування з
АДРЕСА_1. Схему визначення меж та
розмірів земельної ділянки,
приватизованої відповідачем вона не
погоджувала. На початку цього проїзду
відповідач поставив ворота, чим
унеможливив використання нею цього
проїзду. В зв»язку з тим, що землі
загального користування відносяться
до земель комунальної власності, вони
не можуть передаватися у приватну
власність. Прохала суд визнати
недійсним державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯМ
№ 620607 від 12.11.2012 року, виданий на ім'я
ОСОБА_2 та зобов'язати останнього
знести самочинно встановлені ворота на
проїзді загального користування до
будинку по АДРЕСА_1 за його рахунок.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3
підтримав позовні вимоги та пояснив
суду, що наявність проїзду
підтверджується планом земельної
ділянки, що міститься у технічному
паспорті на житловий будинок по
АДРЕСА_1. Відповідач незаконно
приватизував свою земельну ділянку,
включивши до неї даний проїзд та
поставивши ворота. Позивачка не
погоджувала та не підписувала схему
погодження меж, а без її згоди земельна
ділянка не може бути приватизованою.
Прохав задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та
пояснив суду, що в 2007 році він придбав 2/5
частини житлового будинку по АДРЕСА_1. В
2010 році до нього звернулася його
сусідка, попередній власник 1/10 частини
будинку та земельної ділянки ОСОБА_4 з
проханням погодження меж та розміру
земельної ділянки з метою її
приватизації. Він підписав схему, тим
самим погодивши межу між його
земельною ділянкою та земельною
ділянкою, що належала ОСОБА_4, а в даний
час ОСОБА_1 Під час приватизації його
земельної ділянки ОСОБА_1 відмовилася
підписати схему погодження меж, однак
його запевнили у селищній раді, що її
підпис не є обов'язкомим, оскільки дана
межа вже є погодженою попереднім
власником, оскільки земля є
приватизованою. Ворота на власній
земельній ділянці він не встановлював,
вони були встановлені попереднім
власником, в якого він придбав дану
частину будинку. Прохав у задоволенні
позову відмовити.

Представник третьої особи - Білицької
селищної ради Касян Г.І. пояснив суду,
що земельна ділянка, на якій
розташований будинок позивача не має
безпосереднього виходу на АДРЕСА_1.
Проїзду загального користування, на
якому наполягає позивачка не має.
Раніше співвласники будинку
користувалися чужою земельною
ділянкою для виходу на АДРЕСА_1 із згоди
цих власників. Ворота та огорожа, яка
знаходиться на межі приватизованої
земельної ділянки ОСОБА_2 встановлена
попереднім власником житлового
будинку ОСОБА_6 Прохав у задоволенні
позову відмовити.

Представник третьої особи-відділу
Держземагенства у Кобеляцькому районі,
будучи належним чином повідомленим про
дату, час та місце слухання справи, до
суду не з»явився, причини неявки суд не
повідомив.

Ухвалою Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 13.01.2014 року до
участі у справі як третю особу на
стороні відповідача залучено ОСОБА_7,
який, будучи належним чином
повідомленим про дату, час та місце
розгляду справи, до суду не з'явився,
причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення відповідача,
представника позивача, третьої особи,
дослідивши матеріали справи, приходить
до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1
1.12.2010 року придбала у ОСОБА_4 1/10 частину
житлового будинку та приватизовану
земельну ділянку, загальним розміром
0,1145 га, що розташовані в АДРЕСА_1 (а.с.5-7).

Державним актом на правло власності на
земельну ділянку, що належить ОСОБА_1,
визначено в натурі межі земельної
ділянки, в тому числі і ті, які межують
із землями ОСОБА_2, тобто фактично
узгоджено дані межі із суміжними
власниками земельних ділянок (а.с.8).

Відповідач ОСОБА_2 межу не змінював,
огорожу не переставляв, що підтвердив у
судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 Також ним було
підтверджено те, що при придбанні
позивачкою частини житлового будинку
та земельної ділянки межі та межові
знаки були встановлені і до цього часу
ні вона, ні ОСОБА_2 їх не змінювали.

Згідно договору купівлі-продажу від
19.11.2007 року ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_6 2/5
частини житлового будинку по АДРЕСА_1
(а.с.25-27).

Рішенням Білицької селищної ради
Кобеляцького району від 18.10.2011 року №312
затверджено технічну документацію із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право власності на
земельну ділянку площею 0,0760 га ОСОБА_2
по АДРЕСА_1 та надано останньому у
власність вищевказану земельну
ділянку (а.с.70).

Правомірність зазначеного рішення
позивачем не оскаржується.

Право власності відповідача на цю
земельну ділянку посвідчується
державним актом на право власності на
земельну ділянку від 16.12.2012 року (а.с.28).

Як вбачається з плану схеми
місцезнаходження земельної ділянки по
АДРЕСА_1, кадастрового плану
земельної ділянки відсутній проїзд від
будинку АДРЕСА_1. Від А до Б земельна
ділянка ОСОБА_2 межує із земельною
ділянкою ОСОБА_1, від А до Д - із
земельною ділянкою ОСОБА_7 Проїзд
загального користування вздовж межі із
земельною ділянкою ОСОБА_7 відсутній
(а.с.54, 62, 13, 15).

Що стосується посилання позивача на
непогодження з ним як із суміжним
землекористувачем меж земельної
ділянки відповідача, суд вважає, що
вказані обставини не можуть бути
підставою для визнання недійсним
державного акту відповідача, оскільки
встановлено, що площа і розміри
земельної ділянки позивача як
суміжника ніким та нічим не змінені і
не порушені. Крім того, дана межа була
узгоджена з ОСОБА_2 попереднім
власником земельної ділянки -ОСОБА_4
ОСОБА_1 придбала дану земельну ділянку
вже з узгодженою межею.

Відповідно до правових висновків
Верховного Суду України, викладених у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
п.1ч.1ст.355 ЦПК України за ІІ півріччя 2012
р., та які є обов'язковими для судів,
виходячи з норм ст. 116 ЗК України
рішення органу виконавчої влади чи
місцевого самоврядування про передачу
у власність земельної ділянки є
необхідною передумовою виникнення
права власності на земельну ділянку.

За змістом ст. 152 ЗК України визнання
недійсним державного акта на право
власності на землю як
правовстановлюючого документа
зазначеною нормою не передбачено.

Захист порушених прав власника на
землю здійснюється заінтересованою
особою шляхом звернення до суду з
вимогою визнання недійсним
відповідного рішення органу
виконавчої влади чи місцевого
самоврядування про передачу у
власність земельної ділянки.

З урахуванням того, що земельна ділянка
надана відповідачу селищною радою у
межах її компетенції відповідно до
вимог діючого земельного
законодавства та у встановлений
законом спосіб, що при складанні та
видачі відповідачу державного акту
прав позивача як власника не порушено,
що останній не оспорює правомірності
рішення сільської ради, згідно якого
відповідачу передано земельну ділянку
у приватну власність, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
визнання недійсним виданого ОСОБА_2
державного акту на право приватної
власності на землю.

Враховуючи, що вимога позивача щодо
знесення самочинно збудованих воріт є
похідною від вищезазначеної вимоги, то
у її задоволенні також слід відмовити.

На підставі викладеного, суд керуючись
ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Полтавської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Суддя: