Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2014 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України про стягнення коштів в рахунок виплати страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду, просила стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на свою користь суму коштів в розмірі 22 355грн.13 коп., що є предметом позову.

29 травня 2014 року представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні подав заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до поданої заяви, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на свою користь суму коштів в розмірі 21 284,11 грн.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, та додаткових пояснень, які долучено до справи (а.с.48-53), пояснив, що 25 грудня 2012 року мала місце дорожньо транспортна пригода за участю транспортних засобів - автомобіля «БМВ Х5» д/н НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4, та автомобіля «Мітсубісі Кольт» д/н НОМЕР_1, яким керувала позивач ОСОБА_1. На підставі постанови Київського районного суду м.Донецька від 14 березня 2013 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Оскільки, на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди у водія ОСОБА_4, який керував автомобілем «БМВ Х5», номерний знак НОМЕР_2, зареєстрованим у Німеччині, був дійсний сертифікат «Зелена картка» НОМЕР_3, 26 грудня 2012 року в присутності позивача, водій ОСОБА_4, за участю перекладача, повідомив МТСБУ про настання страхового випадку за допомогою телефонного зв'язку. Позивач, будучи обізнаним про можливість отримання страхового відшкодування з рахунок МТСБУ, в період з 26 грудня 2012 року по 16 січня 2013 року намагалась повідомити МТСБУ про необхідність проведення огляду пошкодженого транспортного засобу для з'ясування розміру заподіяних збитків, однак всі намагання позивача зв'язатись з представниками відповідача виявились марними. Тому, за заявою позивача, 28 грудня 2012 року експертом-оцінювачем ОСОБА_5 складено Протокол огляду транспортного засобу - легкового автомобіля - «Мitsubishi Colt», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на підставі якого Товариством з обмеженою відповідальністю «Експерт» складено Звіт №569 про оцінку транспортного засобу від 01 квітня 2013 року, яким встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Мitsubishi Colt», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на момент проведеного дослідження складає 22355,13 грн. В подальшому, проведено відновлювальний ремонт автомобіля, який виконано працівниками Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО Донецьк», що підтверджується залученими до справи доказами про проведення ремонтних робіт та оплату їх послуг позивачем. 01 квітня 2013 року позивач звернулась до МТСБУ з вимогою виплатити страхове відшкодування по страховому випадку, який мав місце 25 грудня 2012 року, до поданої заяви було долучено всі необхідні документи, що підтверджується переліком документів, які зазначені у додатку до поданої заяви, однак у виплаті страхового відшкодування позивачу було відмовлено на підставі пп.37.1.3 п.37.1 ст.37 ЗУ ««Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», мотивуючи тим, що на момент звернення позивача до страховика пошкоджений автомобіль було відремонтовано. Позивач вважає відмову у виплаті страхового відшкодування неправомірною, оскільки в межах визначеного законодавством строку вживала заходів для належного повідомлення МТСБУ про необхідність направлення експертів для огляду транспортного засобу, в той же час у разі неприбуття експертів відповідача для огляду транспортного засобу позивач звільняється від обов'язку збереження пошкодженого майна, як це передбачено пп..33.3 ст.33 ЗУ ««Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Тому, позивач просить задовольнити позов в повному обсязі та стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування в розмірі 21 284,11 грн., що складає дійсний розмір заподіяних позивачу збитків, розмір яких визначено на підставі Висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 28 березня 20-14 року за №1643/14-54, що є предметом позову.

Представник відповідача Сакалюк Д.В. в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в позові відмовити в повному обсязі з підстав, викладених у запереченнях на позов, які приєднано до матеріалів справи. (а.с.35-38)

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача Сакалюка Д.В., дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Судом встановлено, що на підставі постанови Київського районного суду м.Донецька від 14 березня 2013 року ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340,00 грн. (а.с.9)

Як встановлено у мотивувальній частині постанови суду: « 25.12.2012 року о 21.00 год. водій ОСОБА_4 у м.Донецьку по вул. Економічна, 2, керуючи автомобілем «БМВ Х5» д/н НОМЕР_2, виконуючи маневр початку руху не переконався у безпеці своїх дій та скоїв наїзд на нерухомий автомобіль «Мітсубісі Кольт» д/н НОМЕР_1. Внаслідок ДТП, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким чином водій ОСОБА_4 порушив п.10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АА2№611675 від 25.12.2013 року, що також підтверджується протоколом огляду місяця ДТП, поясненнями та іншими матеріалами».

Відповідно до частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Основними завданнями МТСБУ, серед іншого, є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди на території України, заподіяної водіями - нерезидентами, на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов'язкове

страхування цивільно-правової відповідальності та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за інших обставин, визначених чинним законодавством про цивільно-правову відповідальність. (п.40.1 ст.40 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників транспортних засобів»)

Відповідно до пп. «в» п. 41.2 ст.41 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду, на умовах визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом , на території України, водіями-нерезидентами, на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка".

Як убачається з матеріалів справи, власником легкового автомобіля «БМВ Х5», номерний знак НОМЕР_2, є Євро Азія Петрол ГМБХ, місцезнаходження: Німеччина, Мюнхен, Грефельфінг, Буссардіщірассе, 8Б, яким керував водій ОСОБА_4, на момент дорожньо-транспортної пригоди був дійсний сертифікат «Зелена картка» НОМЕР_3, зі строком дії з 18 грудня 2012 року по 17 грудня 2016 року. (а.с.10, 22)

Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. (ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»)

01 квітня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до Моторно (транспортного) страхового бюро України із заявою про настання страхового випадку, який мав місце 25 грудня 2012 року за участю забезпеченого транспортного засобу - легкового автомобіля «БМВ Х5», номерний знак НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4, та транспортного засобу «Мitsubishi Colt», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_1. (а.с.40)

24 травня 2013 року (вих. №8/3-3/12999) Моторно (транспортне) страхове бюро України, у відповідь на заяву ОСОБА_1, повідомило про відсутність підстав для здійснення регламентної виплати по страховому випадку, який мав місце 25 грудня 2012 року, на підставі пп.37.1.3 п.37.1 ст.37 ЗУ ««Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки відповідно до рапорту аварійного комісара, призначеного МТСБУ, пошкоджений транспортний засіб «Мitsubishi Colt», держаний реєстраційний номер НОМЕР_1, було відремонтовано до огляду транспортного засобу представником МТСБУ. (а.с.21)

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як роз'яснено у п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», страхове відшкодування шкоди, завданої потерпілому, виплачується за кожним страховим випадком, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика (МТСБУ), з урахуванням умов, зазначених у статті 9 та пункті 19.1 статті 19 Закону № 1961-ІУ.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п.п. 1 п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати ( регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Виходячи з правової позиції відповідача, Моторно (транспортне) страхове бюро України відмовило у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 на підставі пп.37.1 п.37.1 ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки на момент звернення позивача із заявою про виплату страхового відшкодування транспортний засіб, який належить ОСОБА_1, був відремонтований, що свідчить про порушення потерпілої особою вимог пп.33.3 ст. 33 Закону України ««Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Пунктами 34.2, 34.4 ст. 34 Закону визначено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, 28 грудня 2012 року експертом-оцінювачем ОСОБА_5 складено Протокол огляду транспортного засобу - легкового автомобіля «Мitsubishi Colt», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на підставі якого Товариством з обмеженою відповідальністю «Експерт» складено Звіт № 569 про оцінку транспортного засобу від 01 квітня 2013 року, яким встановлено, що вартість матеріального збитку (з технічної точки зору), завданого власнику автомобіля «Мitsubishi Colt», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на момент проведеного дослідження складає 22355,13 грн. , вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 29997,98 грн. (а.с.11-20)

31 січня 2013 року позивачем ОСОБА_1 проведено відновлювальний ремонт автомобіля «Мitsubishi Colt», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується Рахунком №00006 від 03 січня 2013 року та Нарядом -замовленням №РЛ004726 від 31 січня 2013 року, які видано Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКО Донецьк», виконані роботи оплачено позивачем відповідно до квитанції №130310015 від 03 січня 2013 року на суму 15000,00 грн. та квитанції №150210013 від 02 лютого 2013 року на суму 12 975,52 грн.(а. с.5-8).

В межах розгляду даної цивільної справи, за клопотанням представника позивача ОСОБА_8 , судом призначено судову автотоварознавчу експертизу, згідно Висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 28 березня 20-14 року за №1643/14-54, який складено судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_9, встановлено, що дійсний розмір матеріальних збитків завданих власнику автомобіля «Мitsubishi Colt», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25 грудня 2012 року за участю автомобіля «БМВ Х5» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, та автомобіля «Мitsubishi Colt», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, складала 21 284,11 грн. (а.с.71-78)

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем Моторно (транспортним) страховим бюро України не доведено належними та допустимими доказами обставини, які мали підтвердити той факт, що страховик (МТСБУ) не мало можливості встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди щодо страхового випадку, який мав місце 25 грудня 2012 року за участю автомобіля «Мitsubishi Colt», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1

В свою чергу, всупереч вимог ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач не скористався процесуальним правом надати докази, які мали спростувати надані позивачем докази на підтвердження обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, виявленого обсягу механічних пошкоджень, завданих транспортному засобу позивача, та визначення розміру заподіяної матеріальної шкоди, також відповідачем не доведено той факт, що проведення позивачем ремонтно - відновлюваних робіт транспортного засобу, позбавило МТСБУ встановити факт дорожньо - транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Крім того, суд враховує, що в межах даного спору відповідачем не надано рапорту аварійного комісару, призначеного МТСБУ, який здійснював огляд транспортного засобу належного позивачу, про що безпосередньо зазначено у листі МТСБУ від 24 травня 2013 року вих.№8/3-3/12999, на підставі якого відповідач прийняв рішення про відмову у виплаті регламентної виплати, в той же час доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, як зазначено у ч.4 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_1 правомірно пред'явлено вимоги до Моторно (транспортного) страхового бюро України про виплату страхового відшкодування (регламентної виплати) за страховим випадком, який мав місце 25 грудня 2012 року, при визначені розміру страхового відшкодування суд бере за основу дійсний розмір матеріальних збитків, який визначений на підставі Висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 28 березня 20-14 року за №1643/14-54, та складає 21 284,11 грн.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. ( ст. 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до частини першої ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України про стягнення коштів в рахунок виплати страхового відшкодування є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 21284 грн. 11 коп.

В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд, при вирішенні питання розподілу судових витрат, присуджує стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 229 грн.40 коп., які сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду, що підтверджується оригіналом платіжного документа.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 16, 1187, 1188 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 22, 32, 33, 37, 39, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ст.ст.1, 4, 10, 11, 57, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України про стягнення коштів в рахунок виплати страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 21284 грн. 11 коп., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 229 грн.40 коп., а всього на загальну суму 21513 (двадцять одна тисяча п'ятсот тринадцять) грн. 51 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

С у д д я