Справа № 323/207/14-ц
№ провадження 2/323/181/14
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

28.02.2014
м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької
області у складі судді Фісун Н.В., при
секретарі Ю.М.Слинько, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Юрківської сільської
ради, Оріхівської районної державної
адміністрації про визнання права на
земельну частку (пай) в порядку
спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в
якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його
батько - ОСОБА_3 .

Факт родинних відносин померлого та
позивача підтверджується свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_2 від 26.07.1951
року, виданим Юрківською сільською
радою Оріхівського району Запорізької
області, у якому зазначено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 у батьків
ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина у вигляді права на земельну
частку (пай).

Позивач постійно проживав разом із
спадкодавцем на момент його смерті,
здійснював догляд за пристарілим
батьком, тому відповідно до положень ч.3
ст. 1268 ЦК України, вважається таким, що
прийняв спадщину.

Бажаючи отримати свідоцтво про право
на спадщину, позивач звернувся до
Оріхівської державної нотаріальної
контори із відповідною заявою.

11.06.2013 року заведено спадкову справу.

Однак 14.06.2013 року нотаріусом винесено
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії з підстав відсутності
правовстановлюючого документа на
земельну ділянку.

Згідно з відомостями, що містяться у
довідці відділу Держземагенства в
Пологівському районі Запорізької
області від 08.08.2013 року, ОСОБА_3 отримав
сертифікат на право на земельну частку
(пай) серії 311 №0119223 за №512, вказаний
сертифікат у відділі відсутній,
Державний акт на право власності на
земельну ділянку на ім'я ОСОБА_4 на
підставі цього сертифікату не
видавався.

Таким чином, спадкодавець, отримавши
право на земельну частку (пай), не встиг
його реалізувати шляхом виділення
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) та отримання Державного
акту на неї, оскільки ще за життя
оригінал сертифікату на право на
земельну частку (пай) втратив.

Тому у районній газеті «Трудова слава»
від 12.09.2013 року №67 (8183) на замовлення
позивача було надруковане оголошення
про втрату оригіналу цього документу.

У подальшому за заявою позивача 09.12.2013
року головою Оріхівської районної
державної адміністрації було видане
розпорядження №417 про визнання
недійсним сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії 311 №0119223 та
видачу дублікату сертифікату серії PU
№210637 по КІІС «Зоря» на ім'я ОСОБА_4.

Отже, за життя ОСОБА_4 належало право на
земельну частку (пай) розміром 7.60
умовних кадастрових гектар на підставі
рішення Оріхівської районної
державної адміністрації від 12.09.1996 року
№641. Воно підтверджується дублікатом
сертифікату на право па земельну
частку (пай) серії РН №210637.

Померлий ОСОБА_4 заповіту не залишив.
Отже, спадкування має відбуватися за
законом. Позивач та відповідач є
спадкоємцями першої черги, однак
останній спадщину у вигляді права на
земельну частку (пай) приймати не бажає.
Прохає визнати за ним в порядку
спадкування за законом право на
земельну частку (пай) у розмірі 7,60
умовних кадастрових гектар без
виділення частки в натурі (на
місцевості) на території Юрківської
сільської ради Оріхівського району
Запорізької області, яке належало
померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на
підставі рішення Оріхівської районної
державної адміністрації Запорізької
області від 12 вересня 1996 року №641 та
посвідчується дублікатом сертифікату
на право на земельну частку (пай) серії
РН №210637, що виданий 09 грудня 2013 року.

У судовому засіданні позивач та його
представник на позові наполягають,
прохають задовольнити його у повному
обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та представник
Юрківської сільської ради не
заперечують проти позову.

Представник Оріхівської районної
державної адміністрації до судового
засідання не з'явився, надав до суду
заяву, в якій прохав розглянути справу
у його відсутність, з позовними
вимогами згоден у повному обсязі.

Суд, заслухавши сторони по справі,
свідків, вивчивши матеріали цивільної
справи , оцінивши докази надані
сторонами, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних обставин.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією
свідоцтва відповідного змісту (а.с. 8).

Останній на день смерті проживав з
позивачем та відповідачем ОСОБА_2
здійснював догляд за пристарілим
батьком, що підтверджується
показаннями свідків ОСОБА_6,
ОСОБА_7ОСОБА_8 та показаннями голови
сільської ради, які були викликані до
судового засідання.

Відповідно до ст.1268 ч.3 ЦК України -
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини , вважається таким , що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

За заявою позивача в Оріхівській
державній нотаріальній конторі 11.06.2013
р. заведено спадкову справу до майна
померлого ОСОБА_4, що підтверджується
копією спадкової справи. (а.с.31 ). З
даної спадкової справи вбачається, що з
заявою про прийняття спадщини, що
відкрилася після смерті ОСОБА_4,
звернувся лише позивач. Нотаріусом
згаданої контори відмовлено ОСОБА_1 у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом після смерті ОСОБА_4 на
підставі пп. 4.15 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
що затверджений наказом Мін'юсту
України № 296/5 від 22.02.2012 р. Дана відмова
мотивована ненаданням позивачем
нотаріусу правовстановлювальних
документів про належність земельної
ділянки спадкодавцеві. Це
підтверджується відповідною
постановою державного нотаріуса
Оріхівської державної нотаріальної
контори від 14 червня 2013 р. (а.с. 11).

У судовому засідання ОСОБА_2 пояснив, що
згоден з позовними вимогами , не
заперечує щоб за його братом визнали
право на земельну частку після смерті
батька, в зв'язку з цим не звертався до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини так як не бажає її приймати.

Довідкою Відділу Держземагенства у
Пологівському районі Запорізької
області №1472/01-05/0 від 08.08.2013 року
підтверджується, що згідно книги
реєстрації сертифікатів на право на
земельну частку (пай), що видаються
членам КСП «Зоря»Оріхівського району
Запорізької області, ОСОБА_4 отримав
сертифікат на право на земельну
частку(пай) серії ЗП №0119223 за №512.
Сертифікат на право на земельну
частку(пай) серії ЗП №0119223 у відділі
відсутній. Державний акт на право
власності на земельну ділянку на ім'я
ОСОБА_4 на підставі вищевказаного
сертифікату не видавався./а.с.12/.

У судовому засіданні з'ясовано, що і
підтвердив голова сільської ради,
спадкодавець отримав право на земельну
частку(пай).

Доводи позивача про втрату виданого
батькові сертифіката на право на
земельну частку (пай) на території
Юрківської сільської ради серії ЗП
№0119223 № 512 учасниками судового
розгляду не спростовуються. Про втрату
цього сертифіката позивачем дано
оголошення у Оріхівській районній
газеті «Трудова слава» № 67 (8183) від 12
вересня 2013 р. (а.с. 13).

Розпорядженням голови районної
державної адміністрації від 09.12.2013 року
№417 - визнано недійсним сертифікат
серії ЗП№0119223, зареєструвати та видати
дублікат сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії РН№210637 по
КСП ОСОБА_3./а.с.15,16/.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України
передбачено, що визнання права є одним
із способів захисту цивільних прав та
інтересів.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є
перехід прав та обов'язків від фізичної
особи , яка померла, до інших
осіб(спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

За нормами ст.1268 ч.5 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у п. 23
Постанови від 30.05.2008 року за № 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування», роз'яснив, що «у разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину, особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження».

З наведеного випливає, що за позивачем
належить визнати право на земельну
частку (пай) у розмірі 7,60 умовних
кадастрових гектари на території
Юрківської сільської ради
Оріхівського району, яке належало
померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4

Враховуючи вищенаведене, слід дійти
висновку, що ОСОБА_4 за життя набув
право на земельну частку (пай) при
приватизації КСП «Зоря», а тому це
право відповідно до ст. 1218 ЦК України
входить до складу спадщини.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 209, 212, 214, 215, 218,256 ЦПК України,
ст. ст.1216, 1218, 1268 ЦК України , Постановою
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30 травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування»,суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Юрківської сільської ради, Оріхівської
районної державної адміністрації про
визнання права на земельну частку (пай)
в порядку спадкування за законом -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) в порядку
спадкування за законом право на
земельну частку (пай) у розмірі 7,60
умовних кадастрових гектар без
виділення частки в натурі (на
місцевості) на території Юрківської
сільської ради Оріхівського району
Запорізької області, яке належало
померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на
підставі рішення Оріхівської районної
державної адміністрації Запорізької
області від 12 вересня 1996 року №641 та
посвідчується дублікатом сертифікату
на право на земельну частку (пай) серії
РН №210637, що виданий 09 грудня 2013 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області
Н.В.Фісун