справа № 619/6202/13-ц
провадження 2/619/347/14
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2014 року Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Калмикової Л.К..
при секретарі Кривошей А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» до ОСОБА_1, третя особа- Харківська обєднана державна фінансова інспекція, про стягнення матеріальної шкоди.
КП «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди.
В підтвердження позову позивач посилається на те, що у період з 12.02.2013 р. по 19.03.2013 р. Харківською об'єднаною державною фінансовою інспекцією проведено ревізію Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» (далі - Позивач) за період з 01.10.2010 р. по 31.12.2010 р., 2011-2012 роки та завершений звітний період 2013 року, за результатами якої складено акт №810-10-141 від 25.03.2013 р.
Вказаним актом ревізії встановлено, зокрема, наступні порушення.
А також було не донараховано надбавки за інтенсивність праці та особливий характер роботи в загальній сумі 3171,15 грн., що є порушенням ст. 1, ст. 20 Закону України від 24.03.1995 р. №108/95-ВР «Про оплату праці» та умов п. 3.1., п.3.3 контракту від 28.03.2007 р. без номеру.
4. В результаті необгрунтованого завищення розміру посадових окладів працівникам КП «БТІ ДРР» було нараховано посадових окладів працівникам підприємства в завищеному розмірі на загальну суму 8270,0 грн. та відповідно, зайво нараховано і перераховано до державних цільових фондів обов'язкових нарахувань на заробітну плату та єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду України в загальній сумі 3045,01 грн., що є порушенням ст. 1, ст. 15 Закону України від 24.03.1995 р. №108/95-В «Про оплату праці», п. 1.2, п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88.
6. В результаті завищення розміру матеріальної допомоги. А також відсутності розпорядчих документів (наказів) про надання і визначення матеріальної допомоги та письмових заяв працівникам КП «БТІ ДРР» необгрунтовано нараховано матеріальної допомоги в загальній сумі 9501,00 грн. та відповідно, зайво нараховано і перераховано до Пенсійного фонду України єдиного соціального внеску в загальній сумі 3498,27 грн., що є порушенням вимог ч. 1 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 р. №996- XIV «Про бухгалтерський обліку та фінансову звітність в Україні», п. 1.2, п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88.
7. В результаті невірного визначення кількості норми тривалості робочого часу при розрахунку уми відпускних та, відповідно, невірного визначення середнього заробітку економісту КП «БТІ ДРР» ОСОБА_4 було зайво нараховано відпускних в сумі 35,58 грн. та, відповідно зайво нараховано і перераховано до Пенсійного фонду України єдиного соціального внеску в загальній сумі 13,10 грн., що є порушенням вимог п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100.
Внаслідок вищевказаного порушення КП «БТІ ДРР» завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 48,68 грн.
8. В результаті встановлення ревізією випадків необгрунтованого нарахування заробітної плати працівника КП «БТІ» ДРР було зайво нараховано і виплачено оплати за час знаходження працівників підприємства у щорічних відпустках в загальній сумі 2348,59 грн. та компенсації за невикористану щорічну відпуску в загальній сумі 1044,32 грн., та відповідно зайво нараховано і перераховано до Пенсійного фонду України єдиного соціального внеску в загальній сумі 1249,27 грн., що є порушенням вимог ст. 15 Закону України від 24.03.1995 р. №108/95-ВР «Про оплату праці», ч. 1 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 р. №996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2, п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88.
Внаслідок вищевказаного порушення КП «БТІ ДРР» завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 4642,18 грн.
Таким чином, внаслідок вищевказаного порушення КП «БТІ ДРР» завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 203205 грн. 36 коп.
У перевіряємий період з 01.10.2010 р. по 03.03.2012 р. посаду головного бухгалтера КП «БТІ ДРР» займала ОСОБА_1.
У відповідності до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-ХІУ від 16.07.1999 р. головний бухгалтер або особа, на яку покладено ведення бухгалтерського обліку підприємства, зокрема: забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності; організує контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій.
З урахуванням викладеного відповідачем, яка у період з 01.10.2010 р. по 03.03.2012 р. займала посаду головного бухгалтера КП «БТІ ДРР», внаслідок порушення своїх трудових обов'язків було завдано Позивачу матеріальної шкоди у розмірі 203205 грн. 36 коп.
Згідно ч. 1 ст. 130 Кодексу законів про працю України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.
Частиною 2 вказаної статті передбачено, що при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законом.
Відповідач несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з його вини КП «БТІ ДРР», оскільки шкода була завдана діями, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.
Позивачем була направлена на адресу відповідача претензія про стягнення заборгованості у розмірі 203205.36 грн., яка була отримана відповідачем 27.04.2013 р., що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення.
Однак, станом на сьогоднішній день відповідачем вищевказана сума заподіяної матеріальної шкоди позивачу сплачена не була.
Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» матеріальну шкоду у розмірі 203205,36 грн. грн., судовий збір 2032,05 грн.
Представник позивача ОСОБА_5 позов підтримала в повному обсязі, наполягала на його задоволенні.
Відповідач позов не визнала.
Позивач не надав підтвердження того, що відповідача визнано винним у скоєнні діянь, переслідуваних у кримінальному порядку, а розпочате кримінальне провадження не є доказом того, що відповідача визнано винним.
Акт ревізії №810-10-141 від 25.03.2013 року не може вважатись доказом, через те, що ним не підписаний акт та його не ознайомлено з даним актом.
Акт ревізії не є документом який створює будь-які правові наслідки, а за своїм змістом є актом ненормативного характеру про результати перевірки. Визначення у вказаному акті його вини не є законним.
Відповідно до п.3 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 550 від 20.04.2006р. (далі - Порядок), винні особи - це посадові та матеріально відповідальні особи, з вини яких порушено законодавство під час проведення фінансово-господарських операцій. Одночасно зазначаю, що ОСОБА_4 не пройшла державну реєстрацію в Міністерстві юстиції, тому застосовувати до мене висновки про те, що порушення виникло з моєї вини працівники не мали жодних підстав. Проте категорія «вина» застосовується законодавством як психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності. Вина є обов'язковим елементом складу злочину чи адміністративного правопорушення, вона повинна бути доведена, без чого неможливе притягнення особи до відповідальності. Згідно зі ст. 234-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи державної контрольно-ревізійної служби в Україні розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням законодавства з фінансових питань (стаття 164-2), порушенням порядку подання фінансової звітності та ведення бухгалтерського обліку при ліквідації юридичної особи (стаття 166-6). Від імені державної контрольно-ревізійної служби в Україні розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: начальник Головного контрольно-ревізійного управління України та його заступники, начальники контрольно-ревізійних управлінь в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі та їх заступники. Отже, як випливає з положень зазначеної статті, контролери-ревізори, головні контролери-ревізори не входять до переліку осіб, уповноважених розглядати адміністративні справи і визначати наявність та ступінь вини правопорушників. Однак, це повинно визначатися не в процесі проведення перевірки, а вже під час адміністративного провадження.я Стосовно визначення вини у кримінальному процесі, то її може бути встановлено виключно у судовому порядку. При цьому, відповідно до ст. 62 Конституції особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, визначення його у ОСОБА_2 як винна особа є неправомірним (незаконним), він вважає це порушенням його прав передбачених Конституцією України.
Представник третьої особи- Харківської обєднаної державної фінансової інспекції ОСОБА_6 позов підтримав. Пляснив, що позовні вимоги є обґрунтованими.
В судове засідання 07.10.2014 р. не з»явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка в матеріаліх справи, у зв»язку з чим суд вважає за можливе закінчувати розгляд справи у відсутності представника третьої особи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне.
У період з 12.02.2013 р. по 19.03.2013 р. Харківською об'єднаною державною фінансовою інспекцією проведено ревізію Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» (далі - Позивач) за період з 01.10.2010 р. по 31.12.2010 р., 2011-2012 роки та завершений звітний період 2013 року, за результатами якої складено акт №810-10-141 від 25.03.2013 р.
Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 27.12.2013 р. з метою підтвердження висновків ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради», викладених в акті №810-10-141 від 25.03.2013 р. Державної фінансової інспекції у Харківській області, та документального підтвердження завданих злочинними діями посадових осіб матеріальних збитків, по кримінальному провадженню проведено судову економічну експертизу з урахуванням проведеного досудового розслідування по кримінальному провадженню.
Згідно висновку комісійної судової економічної експертизи №7192 від 29.10.2013 підтвердились наступні збитки, а саме:
В ході досудового розслідування за фактом перерахування коштів на рахунок ФО-П ОСОБА_7 допитано в якості свідка колишнього начальника КП «БТІ ДРР» ОСОБА_2, який повідомив, що ведення фінансово-господарської діяльності підприємства та нарахування заробітної платні співробітникам підприємства входило в обов'язки головного бухгалтера ОСОБА_1
Допитаний по кримінальному провадженню ОСОБА_7 повідомив, що ним були закуплені пластикові вікна, які в подальшому встановлені в Козаче -Лопанській загальноосвітній школі. Гроші за вікна поступили на його рахунок від КП «БТІ ДРР».
Допитаний в якості свідка по кримінальному провадженню колишній директор Козаче - Лопанської загальноосвітньої школи - ОСОБА_9, підтвердив показання ОСОБА_7 та повідомив, що в 2010 році в школі дійсно замінили частину вікон на пластикові. Замірами та доставкою вікон займався ОСОБА_7 Вартість вікон було сплачено Комунальним підприємством «БТІ ДРР».
В ході проведення досудового розслідування встановити місце знаходження документів, що підтверджують оплату та встановлення пластикових вікон в Козаче-Лопанській загальноосвітній школі не надалось за можливе.
Стосовно нарахування премії начальнику КП «БТІ ДРР» ОСОБА_3, щомісячних премій працівникам підприємства «БТІ ДРР», по кримінальному провадженню допитано колишнього начальника Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» ОСОБА_3, яка повідомила, що розрахунки та нарахування заробітної платні проводились нею разом з головним бухгалтером КП «БТІ ДРР» ОСОБА_1 та бригадиром ОСОБА_10, яка готувала звіти про виконані роботи по бригаді, згідно яких нараховувались надбавки до зарплатні. Бухгалтер перевіряла їх, нараховувала утримання та формувала відомості на виплату грошових коштів. Як повідомила ОСОБА_3, в період з липня 2011 до січня 2012 року, коли вона працювала на посаді начальника підприємства, премії співробітникам не виплачувались, а лише надбавки за перевиконання плану та заохочення, для виплати яких накази не потрібні, оскільки вони передбачені Галузевою угодою та Колективним договором підприємства.
В ході досудового розслідування кримінального провадження отримані документи, згідно яких проводиться нарахування заробітної платні, виплата надбавок, премій та заохочень співробітникам Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації».
Пунктом 8 розділу 5 Колективного договору між профспілковим комітетом і адміністрацією КП «Дергачівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 25.05.2007 р. передбачено «виплати доплати і надбавок до тарифних ставок та посадових окладів працівників згідно з Галузевою Угодою між Міністерством з питань житлово - комунального господарства України та Центральним комітетом профспілки працівників житлово - комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2007-2009 роки. Згідно п.2 розділу VIII Колективного договору підприємства передбачено один раз на рік сплачувати всім робітникам одноразову матеріальну допомогу на оздоровлення, а в п.7 цього ж розділу вказано, що «прибуток, що залишається в розпорядженні бюро, використовується на цілі, згідно Додатка №1», пунктом 8 якого передбачено одноразове заохочення працівників за виконання особливо важливого виробничого завдання.
Виплати, зазначені в висновку комісійної судової економічної експертизи №7192 від 29.10.2013р., як збитки, не є такими, оскільки передбачені положеннями і нормами Колективного договору, розробленого на основі Кодексу законів про працю України, Закону України «Про колективні договори і угоди», Закону України «Про професійні спілки, права та гарантії діяльності», інших актів законодавства, Галузевої угоди, з метою створення умов підвищення ефективності діяльності підприємства, реалізації на цій основі професійних, трудових і соціально-економічних інтересів працівників.
Згідно ч.10 ст.101 КПК України висновок судово-економічної експертизи не є обов'язковим для органу досудового розслідування, оскільки в ході досудового слідства отриманні докази, які не підтверджують висновки експерта.
Досудовим слідством встановлено, що в діях колишніх посадових осіб КП «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» відсутній умисел на розтрату коштів підприємства шляхом зловживання службовим становищем та корисливий мотив, тобто мета збагачення за рахунок чужого майна або незаконне збагачення інших осіб, в долі яких вони зацікавлені, у зв'язку з чим відсутня суб'єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 130 Кодексу законів про працю України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.
Відповідно до п.3 ст. 134 КЗпП України повна матеріальна відповідальність настає, якщо шкоду завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Для покладення відповідальності за п. 3 ст. 134 КЗпП України необхідно встановити не факт притягнення працівника до кримінальної відповідальності, а наявності в його діях складу злочину. Відповідальність працівника за п. З ст. 134 КЗпП України виникає за умови, що злочинний характер його діянь . в тому числі недбалість, зловживання владою або службовою посадою, підтверджено у встановленому порядку вироком суду. Працівник, щодо якого припинено провадження у справі через відсутність складу чи події злочину, не може відповідати у повному розмірі заподіяної шкоди за цією підставою.
Згідно роз"яснень. що містять в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 29 грудня 1992 року з наступними змінами « Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» судам слід мати на увазі що до позовних заяв про матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної
діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку (п.3 ст.134 КЗпП України), повинні додаватись докази, які підтверджують, що вчинення працівником таких діянь встановлено у порядку кримінального судочинства. Матеріальна відповідальність у повному розмірі шкоди покладається і в тих випадках, коли шкода заподіяна діями працівника, що мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку, але він був звільнений від кримінальної відповідальності у зв'язку зі спливом строку давності для притягнення до кримінальної відповідальності, або з інших підстав, передбачених законом (пункти 3. 4. 8 сталі 6. 7. 7-1. 7-2. 8. 9. 10 КПК .
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Суд згідно вимог ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа . яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.
Положеннями ст. ст. 10 ч.3 . 31 ч.1 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається . як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони мають рівні процесуальні права і обов"язки . в тому числі і щодо доведення чи спростування обставин, на які вона посилається . як на підставу своїх вимог або заперечень.
Таким чином, позов задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 27, 31, 57-60, 209, 212,215 ЦПК України, ст. ст. 509, 525, 526, 623 ЦК України, суд, -
У задоволенні позовної заяви Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» до ОСОБА_1 відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через районний суд.

Суддя Л. К. Калмикова