25 лютого 2014 року
Київський районний суд м. Донецька
у складі: головуючого - судді
за участю позивача -
за участю представника позивача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Шостої Донецької Державної
нотаріальної контори про визнання
незаконною та скасування постанови
Державного нотаріуса, зобов'язання
вчинити певні дії , -
03.12.2013 року позивач звернувся до суду з
позовом до Шостої Донецької Державної
нотаріальної контори про визнання
незаконною та скасування постанови
Державного нотаріуса, зобов'язання
В обґрунтування позову зазначено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, яка є
Єдиним спадкоємцем померлої є її син -
позивач по справі ОСОБА_1
Рішенням Київського районного суду м.
Донецька від 15.06.2007р. за спадкодавцем -
ОСОБА_3 визнано право власності на
частку домоволодіння АДРЕСА_1,
загальною площею 55,3 кв. м. Рішення суду
набуло чинності 15.06.2007р.

На підставі цього рішення спадкодавець
отримав технічний паспорт у БТІ м.
Донецька.

Крім того, право власності спадкодавця
на земельну ділянку підтверджується
державним актом на право власності на
земельну ділянку № 307996 від 11.11.2010р.
згідно з яким земельна ділянка площею 0,
1000 га знаходиться у спільній власності
і була передана у власність для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, які на ній
розташовані.

За заявою позивача, відповідач вніс
спадкоємця у Спадковий реєстр, що
підтверджується витягом про
реєстрацію у Спадковому реєстрі №
34539991 від 15.07.2013р.

Після закінчення 6-місячного строку з
часу відкриття спадщини, позивач
звернувся до відповідача з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину.
Але постановою від 25.11.2013р. № 330202-31
отримав відмову у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом.

Постанову шостої Донецької Державної
Нотаріальної Контори від 25.11.2013р.
вважає незаконною, просить скасувати
вказану постанову, зобов'язати
відповідача видати свідоцтво про право
на спадщину житлового будинку та
свідоцтво про право на спадщину
спільної земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, наполягав
на задоволені позову; надав пояснення,
аналогічні викладеним у позовній
заяві. .

Відповідач - Державний нотаріус Шостої
Донецької Державної нотаріальної
контори Денисенко К.В. - у судове
засідання не з'явилась, про час та дату
розгляду справи була повідомлена
належним чином; надала суду заяву про
розгляд справи у її відсутність з
урахуванням доводів, викладених у
запереченнях на позов; у задоволенні
позову просила відмовити.

Представник відповідача - Шостої
Донецької Державної нотаріальної
контори - у судове засідання не
з'явився, про час та дату розгляду
справи був повідомлений належним
чином; надав суду заяву про розгляд
справи у відсутність представника
відповідача; просив розглянути справу
відповідно до вимог діючого
законодавства.

Суд, вислухавши позивача, представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступних висновків:

У судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_1 від 25.01.2013р., виданим відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Київського районного управління
юстиції у м. Донецьку ( а.с. 7), яка є
матір'ю позивача.

Єдиним спадкоємцем померлої є її син -
позивач по справі ОСОБА_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження НОМЕР_2 від 22.03.1975 р. ( а.с. 6).

Рішенням Київського районного суду м.
Донецька від 15.06.2007р. за спадкодавцем -
ОСОБА_3 визнано право власності на
частку домоволодіння АДРЕСА_1,
загальною площею 55,3 кв. м. Рішення суду
набуло чинності 15.06.2007р. ( а.с. 8-9).

На підставі цього рішення спадкодавець
отримав технічний паспорт у БТІ м.
Донецька ( а.с. 13-17). .

Крім того, право власності спадкодавця
на земельну ділянку підтверджується
державним актом на право власності на
земельну ділянку № 307996 від 11.11.2010р.
згідно з яким земельна ділянка площею 0,
1000 га знаходиться у спільній власності
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ( а.с. 10-12).

З державного акту на право власності
на земельну ділянку № 307996 від 11.11.2010р.
вбачається, що частка кожного з
власників - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - не
визначена. ( а.с. 11)

Після закінчення 6-місячного строку з
часу відкриття спадщини, позивач
звернувся до відповідача з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину.
Але постановою від 25.11.2013р. № 330202-31
отримав відмову у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом.

Постановою державного нотаріуса
Шостої Донецької Державної
Нотаріальної Контори від 25.11.2013р.
ОСОБА_3 було відмовлено у вчиненні
нотаріальної дії , а саме - у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на частину земельної ділянки,
площею 0,1000 га , передану для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та на частину
домоволодіння, розташованих за
адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3 (
а.с. 6)

Відповідно до пункту 4.14. Глави 10
Розділу 10 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України від 22 лютого 2012 р. N296/5,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22 лютого 2012 р. N282/20595,
при видачі свідоцтва про право на
спадщину нотаріус обов'язково
перевіряє, зокрема, склад спадкового
майна, на яке видається свідоцтво про
право на спадщину. На підтвердження цих
обставин від спадкоємців
витребовуються документи, які
підтверджують вказані факти.

Разом з тим, надані гр. ОСОБА_1 нотаріусу
документи не містили точних даних про
розмір часток спадкового майна, які
належали кожному зі спадкодавців -
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в зв'язку з чим на час
звернення ОСОБА_1 . за видачею свідоцтва
нотаріус був позбавлений можливості з
наданих документів встановити та
визначити у свідоцтві про право на
спадщину конкретний склад спадкового
майна, на яке має бути видане свідоцтво,
тобто був позбавлений можливості
виконати вимоги п. 4. 14 Глави 10 Розділу 10
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України.

Відповідно до п. 3. 4 Інформаційного
листа Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-
753/0/4-13, розглядаючи спори, пов'язані із
спадкуванням частки майна, що у
спільній сумісній власності, судам
слід звертати увагу на те, що згідно із
ст. 368 ЦК спільною власністю є не лише
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
якщо інше не встановлено договором або
законом, а й майно, набуте в результаті
спільної праці та за спільні грошові
кошти членів сім'ї, якщо інше не
встановлено договором, укладеним у
письмовій формі. У разі відмови
нотаріуса видати свідоцтво про право
на спадщину учасника спільної сумісної
власності, спадкоємці мають право
звернутися з позовом про визначення
частки майна, належної померлій на
праві спільної сумісної власності.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під
терміном "визначення часток"
законодавець розуміє визначення
(встановлення) розміру частки
співвласника у спільному сумісному
майні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про нотаріат», нотаріус
відмовляє у вчиненні нотаріальної дії,
якщо йому не подано відомості
(інформацію) та документи, необхідні
для вчинення нотаріальної дії.

Саме відповідно до вимог цієї норми
Закону в зв'язку з ненаданням ОСОБА_1
нотаріусу документів, необхідних для
видачі свідоцтва про право на спадщину,
а саме - документів, які мають містити
дані про частку кожного зі
спадкодавців у спадковому майні,
нотаріусом законно та обґрунтовано
було відмовлено у вчиненні відповідної
нотаріальної дії, оскільки без
зазначення конкретних даних про розмір
часток кожного спадкодавця, після
смерті кожного з яких приймає спадщину
спадкоємець, неможливо видати
свідоцтво про прийняття спадщини.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що в діях державного
нотаріуса відсутні порушення прав
ОСОБА_1 на отримання свідоцтва про
право на спадщину, в зв'язку з чим
позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись п. 2
ч. 1 ст. 49, ч. 4 ст. 49 Закону України «Про
нотаріат», п. п. 1, 3 Глави 13 Розділу І
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України та Закону України
«Про нотаріат» , суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Шостої Донецької
Державної нотаріальної контори про
визнання незаконною та скасування
постанови Державного нотаріуса,
зобов'язання вчинити певні дії -
залишити без задоволення.

Повний текст судового рішення
виготовлено 03.03.2013 року.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Т. В.
Чальцева