Провадження № 2-п-244/14
Справа №760/2778/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Войцеховській М.В.,

розглянувши заяву про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Трест «Київміськбуд-2» до ОСОБА_1 про виселення без надання іншого жилого приміщення та стягнення неустойки, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15.05.2014 року позов було задоволено та виселено ОСОБА_1 з кімнати АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Трест «Київміськбуд-2» неустойку за прострочення повернення орендованого майна в сумі 45060,00 грн., а також судовий збір в розмірі 243,60 грн. та 450,60 грн.

23.06.2014 року ОСОБА_1 на вказане заочне рішення від 15.05.2014 року подав до Апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу, яка ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.07.2014 року була повернута відповідачу та додатково роз'яснений порядок перегляду заочного рішення.

24.07.2014 року ОСОБА_1, як він зазначав, скориставшись рекомендаціями суду апеляційної інстанції, звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, в якій просив поновити термін на перегляд вказаного рішення, який пропущений з вказаних вище причин та скасувати заочне рішення від 15.05.2014 року.

Також в заяві посилався на те, що він не погоджується з рішенням, оскільки судом не в повному обсязі та не всебічно з'ясовано всі обставини справи, які мають суттєве значення для справи.

Так, зазначав, що суд вважав наперед встановленим факт, що договір №76ф найму (оренди) житла укладений з відповідачем, нібито, на законних підставах, без порушення норм ст.203 ЦК України. Разом з тим, відповідач вказував, що, на його думку, договір укладений з порушенням вимог ст. 203 ЦК України.

Додатково зазначав те, що суд не дав правової оцінки тому, що він тривалий час був акціонером ПАТ «Трест «Київміськбуд-2», але згодом продав свої акції, оскільки акціонерам не виплачувались дивіденди на акції.

Крім того, вважав розмір плати за користування житлом розрахованим всупереч вимогам Житлового кодексу України.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Тому суд вважає за можливе розглянути заяву про перегляд заочного рішення у відсутності сторін, оскільки їх неявка згідно ч.1 ст.231 ЦПК України не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Судом встановлено, що для подання заяви про перегляд заочного рішення заявник пропустив десятиденний строк, встановлений ст.228 ЦПК України, з зазначених ним причин, які суд вважає за можливе визнати поважними та поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення від 15.05.2014 року.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, скасування заочного рішення можливе лише за умов одночасної наявності згаданих у ст. 232 ЦПК України обставин.

Так, згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Пункт 30 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року встановлює, що заочний розгляд судом цивільної справи відповідно до ст. 224 ЦПК України допускається у тому разі, коли відповідач або всі відповідачі у справі, якщо їх було кілька, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, не з'явилися в судове засідання при відсутності в ньому їх представників і від них не надійшло повідомлення про причини неявки чи зазначені ними причини визнані неповажними і проти такого розгляду справи не заперечує позивач та ним не було змінено предмета або підстави позову чи розміру позовних вимог.

Крім того, Верховним Судом України листом №6-11 ще 27.09.2010 року було дано роз'яснення, що питання ухвалення заочного рішення урегульоване ч. 1 ст. 224 ЦПК України, за змістом якої незалежно від того, це перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тобто, однією з необхідних умов для заочного провадження є неявка відповідача в судове засідання. Неявкою відповідача є його фактична відсутність в залі судового засідання при розгляді справи по суті. При цьому необхідно враховувати, що неявкою відповідача є його особиста відсутність, а також відсутність його представника.

Між тим, ОСОБА_1 особисто був повідомлений про розгляд справи на 15.05.2014 року під розписку, однак 15.05.2014 року надав до суду заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату. Своїм правом відповідач щодо направлення в судове засідання свого представника не скористався, підтвердження поважності причин неявки не надав. Тому суд визнав таку неявку в судове засідання ОСОБА_1 та/або його представника неповажною та вмотивовано ухвалив про заочний розгляд справи.

За таких обставин, викладене свідчить про нехтування відповідачем своїми зобов'язаннями добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що заперечення та докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У даному випадку такі обставини відсутні, що підтверджується наступним.

Щодо твердження ОСОБА_1 про те, що не в повному обсязі та не всебічно з'ясовано всі обставини справи, які мають суттєве значення для справи, то слід зазначити, що відповідачем не викладено жодних обставин та не надано жодних належних доказів, які б підтверджували такі його твердження.

Тому, враховуючи, що доводи, на які посилається відповідач при обґрунтуванні заяви про скасування заочного рішення, безпідставні та надумані, не стосуються меж розгляду заявлених позивачем вимог за позовом, суд оцінює їх критично та не визнає їх такими, що можуть вплинути на вирішення справи по суті.

За таких обставин, в заяві про перегляд заочного рішення заявник не виклав жодних заперечень проти вимог позивача та не зазначив жодних фактичних даних, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти даного позову, та які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, та слугували б на користь відповідача і давали б суду підстави для постановлення іншого рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява про перегляд заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 15.05.2014 року задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 73, 229-232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 15.05.2014 року.

У задоволенні заяви про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Трест «Київміськбуд-2» до ОСОБА_1 про виселення без надання іншого жилого приміщення та стягнення неустойки відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: