РІШЕННЯ

іменем України

„12" лютого 2014 року

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

за участі відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із
даним позовом, в його обґрунтування
посилаючись на те, що від шлюбу із
відповідачем має дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом із нею
та перебуває на її утриманні. Як
зазначається позивачем при зверненні
до суду відповідач з квітня 2013 року
припинив виконувати свій обов'язок по
утриманню дитини, дитина перебуває на
обліку у лікарів (кардіолога та
невролога), та потребує матеріальної
допомоги, яку відповідач має змогу
надавати.

Предмет позову становить вимога
про стягнення з відповідача на користь
позивача аліментів на утримання
дитини, починаючи з квітня 2013 року, до
повноліття дитини в розмірі 1 000,00 грн.
щомісяця.

У судовому засіданні позивач
вимоги позову підтримала повністю,
надала пояснення, аналогічні
викладеним в позовній заяві, просила
суд повністю задовольнити поданий
позов.

Відповідач просив ухвалити
рішення відповідно до закону, надав
довідку про доходи з місця роботи.

Заслухав пояснення сторін та
дослідивши докази в межах заявлених
вимог згідно ст. 11 ЦПК України, дійшов
до висновку про наявність підстав для
задоволення позову частково,
виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права
дитини, прийнятої 44-ю сесією
Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та
яка набула чинності для України 27.09.1991
р., батько або (і) інші особи, що
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини. Разом з тим,
відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції
України та за ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до їх
повноліття.

Як було встановлено судом, ОСОБА_3
народився ІНФОРМАЦІЯ_1, та сторони у
цій справі є батьками неповнолітнього,
який мешкають разом із матір'ю та
перебуває на її утриманні; шлюб між
батьками дитини припинений внаслідок
його розірвання на підставі рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 25.04.2012 р.

Оскільки обов'язок по утриманню
дитини є безумовним, виникає в
результаті народження дитини з
моменту її народження та покладається
законом рівною мірою на обох батьків,
не пов'язаний із матеріальним
становищем особи, до якої заявлено
матеріально-правову вимогу про
стягнення аліментів, вбачаються усі
підстави для присудження до стягнення
з відповідача на користь позивача
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини в заявленому у позові розмірі.

Разом з тим, при вирішенні питання
щодо присудження до сплати аліментів,
про яке позивачем було заявлено
відповідне прохання, суд враховує, що
відповідач працює та отримує дохід,
через що для суду вбачаються підстави
для присудження аліментів у частці від
заробітку, а не в твердій грошовій
сумі.

Що стосується вимоги позову про
стягнення аліментів за минулий час (з
квітня 2013 року), то для суду відсутні
підстави для задоволення даної вимоги,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України
аліменти присуджуються за рішенням
суду від дня подання позовної заяви.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Аліменти за минулий час можуть
бути присуджені, якщо позивач подасть
суду докази того, що він вживав заходів
щодо одержання аліментів з
відповідача, але не міг їх одержати у
зв'язку з ухиленням останнього від їх
сплати. У цьому разі суд може присудити
аліменти за минулий час, але не більш як
за три роки (ч. 2 ст. 191 СК).

Кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу
(ч. 1 ст. 60 ЦПК України); доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір (ч. 3 ст. 60 ЦПК України).

За ст. 10 ЦПК цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін; сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

Утім, оскільки позивачем на
виконання зазначених вище правових
норм, не було надано доказів щодо
вжиття з його боку заходів щодо
одержання аліментів з відповідача за
минулий строк, та доказів щодо того, що
позивач не міг їх одержати у зв'язку з
ухиленням відповідача від їх сплати,
для суду вбачаються підстави для
відмови в задоволенні вимоги позову у
частині дня початку стягнення (квітень
2013 року) та аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову (11.12.2013 р.).

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову; на виконання п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК
України суд допускає негайне виконання
рішення в межах суми платежу за один
місяць.

Питання про розподіл судових
витрат вирішено у відповідності до
приписів ч. 3 ст. 88 та ст. 215 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, ч. 3 ст. 88,
ст.ст. 212, 214-215, 218, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини задовольнити
частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі ? частини заробітку (доходу)
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, але не менше 30
% прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи проводити
стягнення з 11.12.2013 р. та до досягнення
дитиною - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
повноліття.

Рішення суду у частині стягнення
аліментів в межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
в дохід держави судовий збір в розмірі
243,60 грн.

В задоволенні вимоги позову про
стягнення аліментів за минулий час
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя