Справа № 755/9497/14-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2014 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» агропромислового комплексу України, ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсною та скасування постанови Президії Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» агропромислового комплексу України №13 «Про надання дозволу на продаж нерухомого майна» від 27 січня 2012 року,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» агропромислового комплексу України, ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсною та скасування постанови Президії Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» агропромислового комплексу України №13 «Про надання дозволу на продаж нерухомого майна» від 27 січня 2012 року.

Відповідно до ч.1 ст.114 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцем знаходження майна або основної його частини.

Правила виключної підсудності, визначені у частині першій ст.114 Цивільного процесуального кодексу України, які застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, та стосуються позовів, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно (земельні ділянки, будинки, квартири тощо).

Як роз'яснено у п.41 та п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК).

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як убачається з предмету позову, позивачем оспорюється постанова Президії Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» агропромислового комплексу України №13 «Про надання дозволу на продаж нерухомого майна» від 27 січня 2012 року за №13 «Про надання дозволу на продаж нерухомого майна», на підставі якої вирішено питання про надання дозволу на продаж нерухомого майна: санаторно-оздоровчого закладу учбово-спортивної бази «Тиса», що є власністю ВФСТ «Колос» АПК України і знаходиться за адресою: Закарпатська область, Рухівський район, смт.Ясіня, вул.. Франка Івана, буд.38.

Таким чином, звернення позивача з позовом до Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» агропромислового комплексу України зумовлено тим, що останнє прийняло рішення про відчуження об'єкту нерухомого майна - санаторно-оздоровчого закладу учбово-спортивної бази «Тиса», що є власністю ВФСТ «Колос» АПК України та знаходиться за адресою: Закарпатська область, Рухівський район, смт.Ясіня, вул.. Франка Івана, буд.38, тому виходячи з предмет спору та суб'єктивного складу сторін даний спір має розглядатись за правилами виключної підсудності, як це передбачено ст.114 Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, дана справа не підсудна Дніпровському районному суду міста Києва, оскільки даний спір має розглядатись за правилами виключної підсудності, як це передбачено ст.114 Цивільного процесуального кодексу України, в той же спірний об'єкт нерухомого майна не знаходяться в межах юрисдикції даного суду, що зумовлює повернення позову позивачу для звернення до належного суду за правилами виключної підсудності, тобто за місцем знаходження об'єкту нерухомого майна.

Відповідно до положень п.2 ч.1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» , сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи наведене та керуючись ст.114, п.4 ч.3 ст.121, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» агропромислового комплексу України, ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсною та скасування постанови Президії Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» агропромислового комплексу України №13 «Про надання дозволу на продаж нерухомого майна» від 27 січня 2012 року повернути позивачу, для подання до належного суду.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп., який сплачено на підставі квитанції №1428 від 19 грудня 2013 року на рахунок №0005 МФО №820019, відкритий в ГУ ДКСУ в м. Києва, отримувач УДКСУ у Дніпровському районі м. Києва.

Роз'яснити позивачу право подати позовну заяву з урахуванням правил виключеної підсудності, як це передбачено ст.114 Цивільного процесуального кодексу України, за місцем знаходження об'єкту нерухомого майна.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я