Справа № 442/3032/13
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/341/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

Головуючого судді -
Струс Л.Б.

cуддів: Шандри М.М.,
Шумської Н.Л.

при секретарі:
Олексів О.А.

за участю:
представників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ТзОВ
«Аптека №116 матері і дитини» на рішення
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 03 жовтня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_4 до
виконавчого комітету Дрогобицької
міської ради Львівської області,
третіх осіб - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ТзОВ «Аптека №116 матері і дитини», ТзОВ
«Люві-П», ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання
незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом до відповідача, в якому просить
визнати незаконним та скасувати абзац 2
п. 1.3. рішення виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради Львівської
області №273 від 25.10.2005 року "Про надання
дозволу підприємствам і організаціям,
окремим громадянам на перепланування,
реконструкцію та приєднання приміщень,
проведення ремонту, зняття з балансу
будинків, тощо". Позовні вимоги
обґрунтовує тим, що 25.10.2005 року
виконавчим комітетом Дрогобицької
міської ради було прийняте зазначене
вище рішення, згідно якого закріплено
за співвласниками будинку АДРЕСА_1, а
саме ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 пропорційно
займаним мешканцям площ, горищні
приміщення, які розташовані над
займаними та суміжними помешканнями.
Однак, зазначає, що на момент прийняття
даного рішення ОСОБА_5, ОСОБА_6 були
власниками нежитлових приміщень у
будинку АДРЕСА_1, а він взагалі не був
власником квартири в цьому будинку, а
тому вважає, що дії виконкому
Дрогобицької міської ради Львівської
області щодо прийняття даного рішення
є незаконними, та такими що суперечать
чинному законодавству України,
порушують його право власності на
допоміжні приміщення будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 03 жовтня 2013
року позов задоволено. Визнано
незаконним та скасовано абзац 2 п. 1.3.
рішення виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради Львівської
області за №273 "Про надання дозволу
підприємствам і організаціям, окремим
громадянам на перепланування,
реконструкцію та приєднання приміщень,
проведення ремонту, зняття з балансу
будинків, тощо" від 25 жовтня 2005 року.

Дане рішення оскаржив представник ТзОВ
«Аптека №116 матері і дитини», подавши
апеляційну скаргу, у якій зазначає, що
вважає рішення суду першої інстанції
незаконним, необгрунтованим,
безпідставним і таким, що порушує їхні
права у зв'язку з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи.
Окрім того, вказує, що суд помилково
прийшов до висновку, що строк позовної
давності позивачу слід поновити, адже
про оскаржуване рішення позивач міг
дізнатися лише в жовтні 2010 року, ставши
власником квартири АДРЕСА_1. Також в
рішенні зазначено, що суду не
представлено доказів, які б
підтверджували факт того, що позивач
знав про оскаржуване рішення, так як
підписував спільну заяву від 04.10.2005
року про зняття будинку з балансу ЖЕКу
№1. Однак, такі висновки суду не
відповідають дійсності, адже за
письмовим клопотанням представника
ОСОБА_5 від 01 серпня 2013 року було
витребувано з Дрогобицької міської
ради оригінал рішення ВК Дрогобицької
міської ради № 273 «Про надання дозволу
підприємствам і організаціям, окремим
громадянам на перепланування,
реконструкцію та приєднання приміщень,
проведення ремонту, зняття з балансу
будинків» від 25 жовтня 2005 року. В
додатках до цього рішення було підшито
заяву співвласників будинку від 04.10.2005
року, яку було оглянуто під час
судового засідання, і саме ця заява про
зняття з балансу ЖЕК №1 і передачі на
самообслуговування та закріплення
місць загального користування за ними,
підтверджує той факт, що позивач міг
знати про прийняття оскаржуваного
рішення, адже вона підписана саме
позивачем по справі ОСОБА_4, тобто було
його волевиявлення для прийняття
оскаржуваного рішення.

Просить скасувати рішення
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 03 жовтня 2013
року, яким відмовити в задоволенні
позову.

Представник виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради Львівської
області та ОСОБА_5 в судове засідання не
з'явилися, хоча про розгляд справи були
повідомлені, про що свідчать
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с. 117-118), про причини
неявки суд не повідомлено та з
клопотанням про відкладення розгляду
справи не звертались, тому розгляд
справи відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК
України здійснюється колегією суддів
за відсутності осіб, які беруть участь
у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників ОСОБА_2, ОСОБА_3,
перевіривши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційну скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції відповідає
зазначеним вимогам.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Згідно ст.
11 ЦПК України суд розглядає цивільні
справи в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами та іншими
учасниками процесу доказів. А згідно
ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Районним судом встановлено, що 25.10.2005
року виконавчим комітетом
Дрогобицької міської ради було
прийняте рішення виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради Львівської
області за №273 "Про надання дозволу
підприємствам і організаціям, окремим
громадянам на перепланування,
реконструкцію та приєднання приміщень,
проведення ремонту, зняття з балансу
будинків, тощо", згідно абз. 2 п. 1.3. якого
за співвласниками будинку АДРЕСА_1, а
саме ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, та ОСОБА_7
закріплено пропорційно займаних
мешканцями площ, горищні приміщення,
які розташовані над займаними та
суміжними помешканнями та покладено
відповідальність щодо утримання
зазначених приміщень в т.ч.
прибудинкової території, ремонт місць
загального користування.

Відповідно до копії довідки №314,
виданої 04.09.2013 року КП ЛОР "Дрогобицьке
МБТІ та ЕО" Дрогобицької міської ради
Львівської області, будинок АДРЕСА_1
складається з двох квартир та п'яти
нежитлових приміщень, а саме: власником
нежилого приміщення площею 10,1 кв.м., на
підставі договору купівлі-продажу від
29.12.2004 року є ОСОБА_7, власником нежилого
напівпідвального приміщення площею 73,4
кв.м., згідно свідоцтва про право
власності від 29.08.2006 року є ОСОБА_6,
власником нежилого приміщення, площею
81,7 кв.м., на підставі договору
купівлі-продажу від 28.12.2012 року є ОСОБА_8
та ОСОБА_9, власником нежилого
приміщення аптеки, площею 147,4 кв.м., на
підставі договору купівлі - продажу є
ТзОВ "Аптека №116 матері і дитини",
власником нежилого приміщення аптеки,
площею 86,2 кв.м., на підставі свідоцтва
про право власності від 02.08.2000 року є
ТзОВ "Люві-П".

ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1, що
підтверджуєтсья договором дарування
квартири від 27.07.2010 року від та витягом
про державну реєстрації прав від 22.10.2010
року.

Частиною 2 статті 382 ЦК України
визначено, що власникам квартир у двох
або багатоквартирному житловому
будинку належать на праві спільної
сумісної власності приміщення
загального користування, конструкції
будинку, обладнання.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" суть приватизації державного
житлового фонду полягає у відчуженні
на користь громадян України, тобто у їх
власність як квартир (будинків), кімнат
у квартирах та одноквартирних
будинків, де мешкають два і більше
наймачів, так і належних до них
господарських споруд і допоміжних
приміщень (підвалів, сараїв тощо) цього
фонду. Допоміжні приміщення відповідно
до ч. 2 ст. 10 указаного Закону стають
об'єктами права спільної власності
співвласників будинку одночасно з
приватизацією квартир, що
засвідчується свідоцтвом про право
власності на квартиру.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4
суд першої інстанції прийшов до
висновку про те, що на момент прийняття
виконавчим комітетом Дрогобицької
міської ради оскаржуваного рішення за
№273 від 25.10.2005 року, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_4 не були власниками квартир
будинку АДРЕСА_1.

Окрім того, власник квартири ОСОБА_11
(мати позивача) згоди на закріплення
горища не давала, а тому виконавчий
комітет Дрогобицької міської ради не
вправі був закріпляти за такими
особами горищні приміщення в цьому
будинку, оскільки горище в приміщенні
будинку відноситься до допоміжних
приміщень, співвласниками якого можуть
бути лише власники квартир в цьому
будинку.

Згідно п.п. 1.1, 1.2. рішення
Конституційного Суду України від 02.03.2004
року № 4 - рп/2004 допоміжні приміщення
(підвали, сараї, кладовки, горища,
колясочні і т.ін.) передаються
безоплатно у спільну власність
громадян одночасно з приватизацією
ними квартир багатоквартирних
будинків. Підтвердження права
власності на допоміжні приміщення не
потребує здійснення додаткових дій,
зокрема створення об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку, вступу до нього. Власник
(власники) неприватизованих квартир
багатоквартирного будинку є
співвласником (співвласниками)
допоміжних приміщень нарівні з
власниками приватизованих квартир.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку», допоміжні
приміщення багатоквартирного будинку -
приміщення, призначені для
забезпечення експлуатації будинку та
побутового обслуговування мешканців
будинку (сходові клітини, вестибюлі,
перехідні шлюзи, позаквартирні
коридори, колясочні, кладові,
сміттєкамери, горища, підвали, шахти і
машинні відділення ліфтів,
вентиляційні камери та інші технічні
приміщення). Нежиле приміщення - це
приміщення, яке належить до житлового
комплексу, але не відноситься до
житлового фонду і є самостійним
об'єктом цивільно-правових відносин.

Окрім того, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6
ОСОБА_7, ТзОВ «Аптека №116 матері і
дитини», ТзОВ «Люві-П», ОСОБА_8, ОСОБА_9
не є співвласниками квартир в будинку
на АДРЕСА_1 та в матеріалах справи
відсутні докази того, що спірні
нежитлові приміщення є окремими
об'єктами цивільно-правових відносин, а
не відносяться до допоміжних приміщень
будинку АДРЕСА_1.

Виконавчий комітет Дрогобицької
міської ради в силу закону
неправомірно дозволив підприємствам і
організаціям, окремим громадянам на
перепланування, реконструкцію та
приєднання приміщень, проведення
ремонту, зняття з балансу будинків,
тощо в даному будинку.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком
районного суду, оскільки такий є
обґрунтованим та відповідає
матеріалам справи, а доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому підстав для
скасування рішення Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 03 жовтня 2013 року колегія
суддів не вбачає.

Рішення суду першої інстанції ухвалене
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права у відповідності
до вимог ст.ст. 213-214 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись
ст..ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст..ст.308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ТзОВ «Аптека №116
матері і дитини» відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 03 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Струс Л.Б.

Судді Шандра М.М.

Шумська Н.Л