УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 25 вересня 2014
року в справі за позовом Приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія АСКА»
(далі - ПрАТ «УАСК АСКА») до ОСОБА_2,
Приватного акціонерного товариства
«СК «Статус» (далі - ПрАТ «СК Статус»)
про відшкодування шкоди в порядку
регресу,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 23
листопада 2011 року, яка набрала
чинності, провадження у справі в
частині позовних вимог ПрАТ «УАСК
АСКА» до ПрАТ «СК Статус» про
відшкодування шкоди в порядку регресу
закрито.

Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 23
листопада 2011 року в задоволенні позову
ПрАТ «УАСК АСКА» до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди в порядку регресу
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 25 вересня
2014 року апеляційну скаргу ПрАТ
«УАСК АСКА» задоволено, рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 23 листопада 2011 року
скасовано та ухвалено нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «УАСК
АСКА» 12 360 грн 46 коп. у
порядку регресу в рахунок повернення
суми сплаченого страхового
відшкодування.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції і залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення місцевого суду та ухвалюючи
нове рішення про задоволення позовних
вимог, правильно встановив характер
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням меж
заявлених вимог на підставі наданих
сторонами доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками суду апеляційної інстанції
щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судового
рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
апеляційного суду Чернігівської
області від 25 вересня 2014 року в справі
за позовом Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА» до ОСОБА_2,
Приватного акціонерного товариства
«СК «Статус» про відшкодування шкоди в
порядку регресу, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і
кримінальних справ
Л.М. Мазур