Справа №473/5603/13-ц 17.02.2014 17.02.2014 17.02.2014
Провадження № 22ц/784/455/14
Головуючий у 1 інстанції Вострікова
Доповідач в апеляційній інстанції
У Х В А Л А

17 лютого 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Самчишиної Н.В. та Серебрякової
Т.В.,

із секретарем судового засідання
Свіщук О.В.,

з участю:

позивача - ОСОБА_2,

переглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 ухвалу Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 16 грудня 2013 року,
постановлену на стадії вирішення
питання про прийняття позовної заяви
ОСОБА_2 до Вознесенської філії
Публічного акціонерного товариства
Енергопостачальна компанія
"Миколаївобленерго" про відшкодування
завданої майнової та моральної шкоди, -

у с т а н о в и л а :

28 листопада 2013 року ОСОБА_2 пред'явив до
Вознесенської філії Публічного
акціонерного товариства
Енергопостачальна компанія
"Миколаївобленерго" зазначений позов,
який обґрунтував наступним.

На підставі договору про користування
електричною енергією № 105193 відповідач
є надавачем послуг з постачання
електричної енергії до помешкання
позивача, а той, відповідно, є її
споживачем.

26 серпня 2010 внаслідок перепаду, з вини
відповідача, напруги в електромережі
вийшли з ладу належні йому електричні
пристрої та побутова техніка, у зв'язку
з чим він зазнав майнової та моральної
шкоди, яку і просив відшкодувати за
рахунок заподіювача.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного
суду Миколаївської області від 29
листопада 2013 року позовну заяву було
залишено без руху, з мотивів її
невідповідності вимогам ст. 119 ЦПК
України, а саме, відсутності в ній:

· визначення ціни позову;

· викладу обставин, якими позивачі
обґрунтовують свої вимоги, та
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину;

· правових підстав позовних вимог.

Крім того, до заяви не додано
документів, що підтверджують оплату
судового збору.

Позивачеві запропоновано в термін до 05
грудня 2013 року виправити недоліки
позовної заяви і роз'яснено правові
наслідки ігнорування такої вимоги
суду.

Пославшись на невиконання ОСОБА_2
вимог, викладених у попередній ухвалі,
суд ухвалою від 16 грудня 2013 року визнав
позовну заяву неподаною і повернув
позивачеві.

ОСОБА_2 подав на останню ухвалу
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати і повернути позовну, разом з
доданими до неї матеріалами, до суду 1
інстанції для повторного вирішення
питання про прийняття і відкриття по
ній провадження.

Скаргу обґрунтовували тим, що його
позовна заява повністю відповідає
вимогам чинного
цивільно-процесуального
законодавства, а суд безпідставно
визнав її неподаною і повернув.

Апеляційну скаргу слід задовольнити
частково, названу ухвалу скасувати,
позовну заяву з доданими матеріалами
направити до того ж суду 1 інстанції для
повторного вирішення питання про її
прийняття та відкриття по ній
провадження.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд 1
інстанції виходив з того, що по ній не
може бути відкрито провадження,
оскільки позивачами не визначена ціна
позову, не виписані обставини, якими
він обґрунтовує свої вимоги, не
зазначив доказів на підтвердження
позовних вимог, не названі їх правові
підстави і не надано документу, що
підтверджував би сплату судового
збору.

Повертаючи ж позовну заяву, суд
констатував, що позбавлений можливості
її прийняти і відкрити по ній
провадження, оскільки ОСОБА_2 у
визначений ним строк не виправили
названі недоліки процесуального
документу.

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області не погоджується
з такими висновками суду 1 інстанції із
наступних підстав.

Так, ст. 119 ЦПК України виписані вимоги
щодо форми та змісту позовної заяви.

Зокрема, вона повинна містити :

- зміст позовних вимог;

- ціну позову щодо вимог майнового
характеру;

- виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги;

- зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування;

- переліку документів, що
додаються до заяви.

До позовної заяви додаються документи,
що підтверджують сплату судового збору
та оплату витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Виписані у зазначеній статті вимоги до
форми та змісту позовної заяви є
вичерпними і розширеному тлумаченню не
підлягають.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_2 без
руху, а потім повертаючи її позивачеві,
Вознесенський міськрайонний суд
Миколаївської області тлумачив
названу статтю розширено, що є
неприпустимим.

Позовна заява містила необхідні
відомості про права та обов'язки
сторін, вимоги про здійснення судом
певних дій із зазначенням способу
судового захисту їх інтересів. У ній
позивач, в міру своєї юридичної
грамотності, виклав обставини, якими
обґрунтовував свої вимоги; зазначив
докази, що підтверджують кожну
обставину; навів перелік документів, що
додаються до заяви.

Недоліки, які в ній існували, могли і
повинні були усуватися у судовому
засіданні.

Що ж стосується вимоги суду до позивача
про визначення ціни позову, то вона,
дійсно, є вірною, проте її невиконання
не тягне за собою правового наслідку,
застосованого судом, бо за ч. 2 ст. 80 ЦПК
України, суд має право сам визначити
ціну позову, повідомивши про це
сторону.

Не міг суд повернути позовну заяву
ОСОБА_2 з підстав несплати ним судового
збору, оскільки з її тексту вбачається,
що вона заявлена за правовідносинами,
які випливають із Закону України «Про
захисти прав споживачів», а за ст. 24,
названого закону, споживачі
звільняються від сплати судового збору
за позовами, що пов'язані з порушенням
їх прав.

За такого, ухвала не може залишатися в
силі і підлягає скасуванню.

В той же час, суд не звернув своєї уваги
на вимогу ст. 119 ЦПК України, про
обов'язковість викладення у позовній
заяві змісту позовних вимог.

Розуміння названого юридичного
терміну приходить лише через аналіз
юридичного поняття - позов.

Позов - це вимога позивача до
відповідача, звернена через суд про
захист порушеного чи оспорюваного
суб'єктивного права , який здійснюється
в певній, визначеній законом,
процесуальній формі. Для того щоб позов
міг виконати роль засобу порушення
судової діяльності, він повинен
містити в собі певні складові частини
(елементи), до яких слід віднести:
предмет, підстави та зміст.

Предметом позову є матеріально-правова
вимога позивача до відповідача,
відносно якої суд повинен винести
рішення. Ця вимога повинна носити
правовий характер, тобто бути
врегульованою нормами матеріального
права, а також бути в юрисдикції суду.

Правильне визначення предмета позову
має важливе практичне значення,
оскільки предмет позову визначає суть
вимоги, на яку суд повинен дати
відповідь у рішенні. За предметом
позову визначається юрисдикція даної
справи, проводиться класифікація на
окремі категорії справ.

Підставою позову визнають обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги
(ст. 119 ЦПК), до яких відносяться
юридичні факти, які тягнуть за собою
певні правові наслідки: виникнення,
зміну чи припинення правовідносин,
зокрема, юридичні факти, які
підтверджують наявність чи
відсутність спірних правовідносин, а
також факти, які підтверджують
порушення прав позивача (привід до
пред'явлення позову).

Юридичні факти, покладені в підставу
позову, свідчать про те, що між
сторонами існують правовідносини і що
внаслідок певних дій відповідача ці
відносини стали спірними.

Слід підкреслити, що чинне
процесуальне законодавство не вимагає
від позивача обґрунтування своїх вимог
відповідними нормами права, бо саме на
суд покладається обов'язок встановити
спірні правовідносини і застосувати до
них відповідні норми матеріального
права.

При цьому, підстава позову має важливе
практичне значення, оскільки її
встановлення визначає межі
доказування, а також є гарантією прав
відповідача на захист проти позову.

Під змістом позову, викладення якого у
позовній заяві є обов'язковим,
необхідно розуміти вид судового
захисту, за яким позивач звертається до
суду, а це можуть бути вимоги: про
присудження певної речі; про
поновлення порушеного права; про
визнання наявності чи відсутності
суб'єктивних прав; про зміну чи
припинення існуючого між сторонами
правовідношення, про присудження,
визнання чи перетворення певних
правовідносин і є змістом кожного
позову.

Зміст позову допомагає визначити
підвідомчість даної справи суду, а
також встановити межі дослідження
справи в судовому засіданні, обсяг
відповідальності боржника і
постановити конкретне, повне і
доступне рішення, що є підставою для
швидкого і правильного відновлення
порушеного права.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_2,
за змістом він заявив вимогу про
присудження відшкодування йому
збитків, при цьому не визначив його
обсяг. Останнє може вважатися
порушенням вимог процесуального
закону, щодо належного зазначення в
позовній заяві змісту позовних вимог, а
тому могло бути підставою до залишення
позовної зави без руху, а потім, і для її
повернення. Проте, міськрайонний суд
залишав та повертав позовну заяву не з
названої підстави, а тому апеляційний
суд позбавлений можливості залишити в
силі оскаржену ухвалу, пославшись на
неналежне викладення позивачем змісту
позовних вимог.

Проте, зазначена обставина не
перешкоджає суду, ще раз залишити
позовну заяву ОСОБА_2 без руху, вірно
виписавши в ухвалі свої вимоги до
заявника.

Керуючись ст.ст. 307, 312-315 ЦПК
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И
Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного
суду Миколаївської області від 16
грудня 2013 року скасувати, позовну заяву
ОСОБА_2 повернути до названого суду 1
інстанції для вирішення питання про її
прийняття та відкриття по ній
провадження.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і касаційному оскарженню
не підлягає.

Головуючий Судді: