УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 124/1049/14-ц

21.02.2014 року
м. Сімферополь

Центральний районний суд м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим у складі:

Головуючого судді - Федоренко
Е.Р.,

при секретарі - Абджаміловій Ш.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання начальника
Центрального відділу Державної
виконавчої служби Сімферопольського
МУЮ АР Крим про визнання мирової угоди
в процесі виконання рішення суду від
02.10.2009 року по цивільній справі за
позовом Відкритого акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та кредит»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

Начальник Центрального відділу
Державної виконавчої служби
Сімферопольського МУЮ АР Крим
звернувся до суду з поданням про
визнання мирової угоди в процесі
виконання рішення суду від 02.10.2009 року
по цивільній справі за позовом
Відкритого акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В судове засідання представник
Центрального відділу Державної
виконавчої служби Сімферопольського
МУЮ АР Крим не з'явився, про час і місце
розгляду подання повідомлений
належним чином, причин неявки не
повідомив.

Представник стягувача АТ «Банк
«Фінанси та кредит» у судове засідання
не з'явився, надав заяву, у якій просив
постановити рішення про визнання
мирової угоди, укладеної між сторонами,
розглянути справу у його відсутність.

Божник ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явилася, про час і місце розгляду
подання повідомлялася належним чином.

Дослідивши матеріали подання і
цивільної справи, суд вважає
необхідним відмовити у визнанні
мирової угоди, виходячи з наступного.

Укладення мирової угоди учасниками
виконавчого провадження передбачено
ч.3 ст.12 Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 372 ЦПК України, зі
змісту яких вбачається, що сторони
мають право укласти мирову угоду, а суд
має право перевірити і не визнати
мирову угоду, якщо це суперечить закону
або порушує права чи свободи інших
осіб.

Зі смислу статті 372 ЦПК України
вбачається, що суд самостійно оцінює,
чи є підстави для визнання мирової
угоди, чи не суперечить це закону або не
порушуються при цьому права чи свободи
інших осіб.

Судом встановлено, що заочним рішенням
Центрального районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 02 жовтня 2009
року задоволено позов ВАТ «Банк
«Фінанси та кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
стягнуто солідарно з останніх
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 1210467,70 грн., і судові витрати у
розмірі 2246,10 грн.

Ухвалою Центрального районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 09 вересня 2010
року встановлено спосіб і порядок
виконання рішення суду від 02 жовтня 2009
року - звернуто стягнення на предмет
іпотеки - житловий будинок та земельну
ділянку по АДРЕСА_1, які належать
ОСОБА_1, шляхом продажу на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження.

27.11.2013 року представник стягувача АТ
«Банк «Фінанси та кредит» звернувся до
державного виконавця Центрального
ВДВС Сімферопольського МУЮ АР Крим з
клопотанням про затвердження мирової
угоди з боржником ОСОБА_1 в процесі
виконання виконавчого документа, на
зазначених в мировій угоді умовах.

Згідно п.2 вказаної мирової угоди
сторони дійшли згоди, що обов'язковою
умовою для вступу її в силу боржник
сплачує стягувачу частину
заборгованості у розмірі 57921,00 грн. в
строк до 27 грудня 2012 року включно.

Даних про сплату боржником ОСОБА_1
зазначеної суми у передбачений в угоді
строк суду не надано, таким чином
докази виконання даної умови для
можливості визнання мирової угоди
відсутні.

Суд вважає також незрозумілими деякі
умови мирової угоди, а саме п. 4.3 щодо
визначення терміну сплати боржником
щомісячної комісії, а також її суми,
оскільки ні конкретних строків, ні
щомісячної суми комісії конкретно не
визначено. Незрозумілими є умови п.7.3
щодо списання суми заборгованості за
комісійною винагородою і п.7.5 розміру
штрафу станом на дату укладення цієї
мирової угоди, оскільки такі санкції
взагалі не накладалися на боржника
рішенням суду, у процесі виконання
якого укладено дану мирову угоду.

При цьому суд взагалі не погоджується з
можливістю укладення мирової угоди на
умовах сплати боржником ОСОБА_1 певних
сум протягом певного строку, оскільки
спосіб виконання рішення про стягнення
заборгованості був встановлений
ухвалою суду від 02 жовтня 2009 року, а
саме шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки - житловий будинок та
земельну ділянку по АДРЕСА_1, на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
визнання мирової угоди, укладеної між
сторонами на запропонованих умовах,
буде суперечити закону, оскільки буде
порушувати права боржника, а крім того,
ця мирова угода не узгоджується з
визначеним судом способом виконання
рішення суду.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
визнання мирової угоди, у зв'язку з чим
у задоволенні подання начальника
Центрального відділу Державної
виконавчої служби Сімферопольського
МУЮ АР Крим слід відмовити.

Керуючись ст. 372 ЦПК України, суд

У Х В А Л
И В:

У визнанні мирової угоди в процесі
виконання рішення суду від 02.10.2009 року
по цивільній справі за позовом
Відкритого акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
Е. Р. Федоренко