22-ц/772/764/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Романчук Р. В.Категорія:
7Доповідач: Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2014 р. м. Вінниця Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області у складі:

головуючого: Голоти Л.О.,

суддів: Міхасішина І.В., Войтка
Ю.Б.,

при секретарі: Куленко О.В.

за участю: представника апелянта
ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Вінниці
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 23 січня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про припинення права власності,
скасування державних актів на право
власності на землю та визнання права
власності, -

в с т а н о в и л а :

26 вересня 2013 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_4 про припинення
права власності, скасування державних
актів на право власності на землю та
визнання права власності.

27.11.2013 року позивач подав заяву про
збільшення позовних вимог.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 23 січня 2014 року
в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
припинення права власності, скасування
державних актів на право власності на
землю та визнання права власності
відмовлено. Судові витрати залишено
без відшкодування.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2
звернувся з апеляційною скаргою, в
якій просить рішення суду першої
інстанції скасувати, посилаючись на
невірно дану оцінку підставам та
обставинам позову, неправильне
застосування норм матеріального права
та їх порушення, та постановити
рішення, яким позов ОСОБА_2
задовольнити в повному обсязі.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача,пояснення
представника апелянта, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає,
що вона не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

За змістом ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права;
не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Завданням апеляційного провадження є
перегляд за апеляційною скаргою справи
і судового рішення на предмет
правильності встановлення судом
першої інстанції обставин у справі та
застосування норм права.

Частина 1 статті 303 ЦПК України
передбачає, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом встановлені наступні обставини.

Відповідно рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від
22.05.2013 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, за
участю третьої особи без самостійних
вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 про
визнання договору дійсним, звернення
стягнення на предмет застави в рахунок
погашення боргу за договором позики,
визнання права власності - задоволено
частково. Визнано дійсним договір
застави, укладений 10.07.2007 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Звернуто стягнення на
належні на праві спільної часткової
власності ОСОБА_4 19/50 часток житлового
будинку з прибудовами, господарськими
будівлями, спорудами, який знаходиться
за адресою АДРЕСА_1 в рахунок погашення
заборгованості перед ОСОБА_2 за
договором позики від 10.07.2007 року.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на
19/50 часток житлового будинку з
прибудовами, господарськими будівлями
та спорудами, який знаходиться по
АДРЕСА_1. В решті позовних вимог
відмовлено. Рішення набуло законної
сили 04 червня 2013 року. /а.с. 6,7/

Згідно витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності №59404473 від
09.07.2013 року за ОСОБА_2 здійснено
державну реєстрацію права власності на
19/50 часток житлового будинку по
АДРЕСА_1. /а.с.8/

З державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯМ
№704208 виданого 01.08.2012 року вбачається,
що ОСОБА_4 є власником земельної
ділянки площею 0, 0009 га АДРЕСА_1. /а.с. 10/

Відповідно до державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯМ №704207 виданого 01.08.2012 року,
ОСОБА_4 є власником земельної ділянки
площею 0, 0150 га АДРЕСА_1. /а.с. 11/

Із звіту ТОВ Науково - дослідного
консалтингового підприємства
"Пектораль" про експертну грошову
оцінку земельної ділянки по АДРЕСА_1,
площею 150 кв. м., яка належить на праві
власності ОСОБА_4, вбачається, що
вартість земельної ділянки становить
51 111 грн. 00 коп. Загальна площа
приміщень, будівель і споруд,
розміщених на земельній ділянці 70
кв.м./а.с.23, 24/

Із звіту ТОВ Науково - дослідного
консалтингового підприємства
"Пектораль" про експертну грошову
оцінку земельної ділянки по АДРЕСА_1,
площею 9 кв. м., яка належить на праві
власності ОСОБА_4, вбачається, що
вартість земельної ділянки становить 2
920 грн. 00 коп. Загальна площа приміщень,
будівель і споруд, розміщених на
земельній ділянці відсутня. /а.с.25, 26/

Відповідно до частини 1 статті 316 ЦК
України правом власності є право особи
на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном, що складає зміст права
власності (частина 1 статті 317 ЦК
України).

Статтею 321 ЦК України передбачено
конституційний принцип, закріплений у
статті 41 Конституції України, за яким
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України ( в
редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин) у разі набуття
права власності на жилий будинок,
будівлю або споруду, що перебувають у
власності, користуванні іншої особи,
припиняється право власності, право
користування земельною ділянкою, на
якій розташовані ці об'єкти. До особи,
яка набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду,
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у власності іншої особи,
переходить право власності на земельну
ділянку або її частину, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення.

Згідно ст. 377 Цивільного кодексу
України якщо договором про відчуження
житлового будинку, будівлі або споруди
розмір земельної ділянки не
визначений, до набувача переходить
право власності на ту частину
земельної ділянки, яка зайнята
житловим будинком, будівлею або
спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка є необхідною для їх
обслуговування.

Згідно ДБН 360-92 п. 3.25 для догляду за
будівлями і здійснення їх поточного
ремонту відстань до межі сусідньої
ділянки від найбільш виступної
конструкції стіни треба приймати не
менше 1,0 м.

Таким чином, позивач має право на
земельну ділянку під забудовою
належних йому 19, 50 часток земельної
ділянки та смугу навколо, необхідну для
їх обслуговування завширшки неменше 1
метра.

Однак, оскільки позивачем ідеальна
частка будинку не виділена в натурі,
належних доказів на підтвердження
розміру та конфігурації площі
земельної ділянки, що знаходиться під
належною йому часткою забудови та
необхідної для її обслуговування
позивачем надано не було, колегія
суддів приходить висновку, що суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про безпідставність та
недоведеність вимог позивача.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Статтями 140 та 143 ЗК України визначені
підстави для припинення та примусового
припинення права власності на земельну
ділянку, жодна із наявних підстав яких
позивачем у судовому засіданні вказана
та доведена не була.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ст. 212 ЦПК України суд
оцінював докази наявні у справі.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги не знайшли
свого підтвердження в ході
апеляційного розгляду, а відтак не
дають підстав для висновку про
незаконність прийнятого судом першої
інстанції рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити, а рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від 23
січня 2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
припинення права власності, скасування
державних актів на право власності на
землю та визнання права власності -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Голота Л.О.

Судді:
Міхасішин І.В.

Войтко Ю.Б.