Справа № 336/9330/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2014 року
м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Суркової
В.П.,

при секретарі Рубановій
А.О.,

за участю представників

позивачки ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа:
територіальна громада в особі
Запорізької міської ради, про виділ
частки будинку в натурі та визначення
порядку користування земельною
ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_5 про виділ частки будинку в
натурі та визначення порядку
користування земельною ділянкою.

В позові зазначено, що вона є
власником 11/16 часток будинку АДРЕСА_1,
інші 5/16 часток будинку належать ОСОБА_5

Земельна ділянка по АДРЕСА_1 площею 332
кв.м. була виділена рішенням № 22
виконкому Сталінської райради від
27.07.1954 року чоловіку позивачки ОСОБА_6, з
яким 14.09.1954 року було укладено договір
про право забудови та безстрокового
користування земельною ділянкою,
нотаріально посвідчений та
зареєстрований в ЗМБТІ 22.05.1973 року,
право власності на земельну ділянку не
зареєстровано.

На земельній ділянці розташовані
самочинні будівлі, які побудовані нею з
ОСОБА_6, який помер у ІНФОРМАЦІЯ_1

Посилаючись на те, що відповідач
заперечує проти виділу у натурі частки
із майна, що є у спільній частковій
власності, просила виділити їй житлові
та допоміжні приміщення в будинку
АДРЕСА_1 відповідно до належної їй 11/16
часток у спільній частковій власності.
Визачити порядок користування
земельною ділянкою, виділивши їй в
користування 11/16 часток земельної
ділянки відповідно до належної їй на
праві власності частки у будинку та
стягнути з відповідача понесені нею
судові витрати.

У судовому засіданні представники
позивачки підтримали позов у повному
обсязі, наполягають на його
задоволенні.

Представник відповідача заперечує
проти позову, пояснивши, що між
сторонами склався фактичний порядок
користування земельною ділянкою.

Заслухавши пояснення осіб, які брали
участь у розгляді справи, з'ясувавши
обставини справи, суд знаходить позов
таким, що задоволенню не підлягає.

Судом встановлено наступне.

Право власності на будинок АДРЕСА_1
зареєстроване на 11/16 частин за ОСОБА_4
на підставі свідоцтв про право на
спадщину № 5-208, № 5-205 від 04.11.2009 року та
свідоцтва про право власності на
частку в спільному майні подружжя № 5-204
від 04.09.2009 року, на 5/16 часток за ОСОБА_5
на підставі свідоцтв про право на
спадщину № 5-210, № 5-212 від 04.11.2009 року (а.с.
6,7).

Земельна ділянка по АДРЕСА_1 площею 332
кв.м. була виділена на підставі рішення
виконкому Сталінської райради від
27.07.1954 року № 22, про що надана довідка ОП
ЗМБТІ (а.с.11).

Згідно технічному паспорту, на
вказаній земельній ділянці
розташована житлова прибудова А-1 з
службовою прибудовою а-3, житлова
прибудова А-1 була в 1980 році самовільно
побудована та не пройшла реєстрацію
права власності, службова прибудова а-3
не є самовільною (а.с.8-10).

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжж від 24 квітня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5
про визнання права власності на
самовільно побудовану житлову
прибудову А-1, розташовану на земельній
ділянці по АДРЕСА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4
задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на
самовільно побудовану житлову
прибудову А-1 площею 6,16х7,0 кв.м.,
розташовану на земельній ділянці 332
кв.м. за адресою: АДРЕСА_1

В. іншій частині в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4
відмовлено (а.с. 41-49).

Рішенням Апеляційного суду
Запорізької орбласті від 11 вересня 2013
року рішення Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 24
квітня 2013 року у цій справі в частині
визнання права власності на самовільно
побудовану житлову прибудову А-1 площею
6,16х7,0 кв.м., розташовану на земельній
ділянці площею 332 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 та стягнення судових
витрат скасовано та ухвалено в цій
частині нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 (а.с.
12-14).

За змістом ст. ст. 358, 364 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
тієї частини спільного майна в натурі,
яка відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації.

Співвласник має право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із
спільного майна не допускається згідно
із законом або є неможливим (частина
друга статті 183 цього Кодексу),
співвласник, який бажає виділу, має
право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки.

Компенсація співвласників може бути
навдана лише за його згодою.

За клопотанням представника
позивачки ОСОБА_1 була призначена та
проведена судова будівельна-технічна
експертиза, згідно висновків якої
розділити жилий будинок за адресою:
АДРЕСА_1 між співвласниками з технічної
точки зору без врахування самовільних
будівель, неможливо, так як згідно п.2.22
ДБН В.2.2-15-2005, площа однокімнатної
квартири повинна бути не менш ніж 30,0 кв.
м. У даному випадку загальна площа
жилого будинку 57,1 кв.м. не дозволяє
розробити варіанти поділу жилого
будинку на дві квартири. У зв'язку з тим,
що жилий будинок АДРЕСА_1 з технічної
точки зору без врахування самовільних
будівель поділу не підлягає, варіанти
порядку користування земельною
ділянкою не розглядалися (а.с. 70).

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 11, 60 ЦК
України сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше якк за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

З огляду на наведені норми закону та
ту обставину, що, незважаючи на
висновки експертизи про неможливість
виділу у натурі частки із спільного
майна, позивачка не заявила вимог до
відповідача про стягнення на її
користь грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості її
частки, суд не вбачає правових підстав
для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 358, 364 ЦК України, ст.
ст. 10, 11, 58-60, 208, 209, 212-215, 292, 294 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про виділ частки будинку в
натурі та визначення порядку
користування земельною ділянкою
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Запорізької області
через Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
В.П. Суркова