У Х В А Л А

іменем україни

12 лютого 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

головуючого
Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Червинської М.Є.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом казенного
підприємства «Зміївський ремонтний
енергомеханічний завод» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа - територіальне
Північно-Східне контрольне-ревізійне
управління контрольно-ревізійного
департаменту Міністерства оборони
України (далі - територіальне
Північно-Східне КРУ), про відшкодування
збитків за касаційною скаргою
казенного підприємства «Зміївський
ремонтний енергомеханічний завод»
(далі - КП "Зміївський
ремонтний енергомеханічний завод") на
рішення Зміївського районного суду
Харківської області від 20 червня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 17 жовтня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року КП "Зміївський
ремонтний енергомеханічний завод"
звернулося до суду з зазначеним
позовом, посилаючись на те, що на
підставі наказу від 17 жовтня 2011 року №
134 на підприємстві була проведена
інвентаризація майна (мідної трубки,
закупленої для виконання договорів з
державним підприємством «Харківське
конструкторське бюро з
машинобудування ім. Морозова» (далі - ДП
«ХБКМ ім. Морозова»), під час якої було
виявлена наявність залишку мідних
трубок та встановлена їх нестача.
Рішенням інвентаризаційної комісії
залишки були зараховані в рахунок
нестачі, унаслідок чого загальна
нестача мідної трубки на підприємстві
склала 276,6168 кг. У період з 1 по 8
листопада 2011 року спеціалістами
територіального Північно-Східного КРУ
проводилася ревізія окремих питань
фінансової та господарської
діяльності підприємства, за
результатами якої встановлено, що у
порушення вимог п. 8 ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", ОСОБА_3, який
працював на посаді тимчасово
виконуючого обов'язки начальника цеху
№ 3 у період з 9 вересня 2010 року по 21
вересня 2011 року, та ОСОБА_4, яка
працювала на посаді комірника цеху № 3
підприємства з 28 грудня 2010 року по 1
жовтня 2011 року, отримали
товарно-матеріальні цінності під звіт,
однак не забезпечили збереження
матеріальних цінностей під час
виробництва, заходів щодо економії та
зниженню собівартості продукції, а
також контролю за випуском продукції, у
зв'язку з чим утворилася нестача мідної
трубки, чим завдано збитків
підприємству на суму 85 972 грн 51 коп.

У зв'язку з цим позивач просив суд
стягнути солідарно з ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на його користь 85 972 грн 51 коп. на
відшкодування збитків, а також
понесені ним судові витрати.

Рішенням Зміївського районного суду
Харківської області від 20 червня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 17 жовтня 2013 року, у задоволенні
позову КП «Зміївський ремонтний
енергомеханічний завод» відмовлено.

У касаційній скарзі КП «Зміївський
ремонтний енергомеханічний завод»,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позов у повному
обсязі.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
обставини, викладені в акті ревізії від
8 листопада 2011 року, на підставі якого
відповідачів було притягнуто до
відповідальності, спростовуються
показаннями свідків про те, що для
виконання замовлення на виготовлення
трубопроводів з дозволу замовника було
використано мідні трубки з більшою
товщиною стінок, унаслідок чого вага
продукції була збільшена, однак в
документах були відображені менші
розміри товщини стінок мідної труби, що
і стало причиною виявлення нестачі
мідної трубки.

Апеляційний суд погодився з таким
висновком суду першої інстанції.

Проте з таким висновком апеляційного
суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове
рішення апеляційного суду не
відповідає.

Судом установлено, що наказом
директора КП "Зміївський ремонтний
енергомеханічний завод" від 9 вересня
2010 року № 70к ОСОБА_3 за його згодою був
переведений з посади слюсаря електрика
з ремонту електрообладнання цеху № 2,
тимчасово, на посаду начальника цеху №
3, де і працював до 20 вересня 2011 року; під
час роботи під звіт отримав
матеріальні цінності (мідні трубки).

ОСОБА_4 займала посаду комірника цеху №
3 КП "Зміївський ремонтний
енергомеханічний завод"; з нею було
укладено договір про повну матеріальну
відповідальність.

На підставі наказу КП "Зміївський
ремонтний енергомеханічний завод" від
17 жовтня 2011 року № 134 на підприємстві
була проведена інвентаризація майна
(мідної трубки, закупленої для
виконання договорів з державним
підприємством «Харківське
конструкторське бюро з
машинобудування ім.
Морозова» (далі - ДП «ХБКМ ім.
Морозова»), під час якої було виявлена
наявність залишку трубок мідних у
бухті масою 41,391 кг. Крім цього, було
встановлено нестачу мідних трубок,
масою 318,0078 кг. Рішенням
інвентаризаційної комісії залишки
були зараховані в рахунок нестачі,
унаслідок чого загальна нестача мідної
трубки на підприємстві склала 276,6168
кг.

У період з 1 по 8 листопада 2011 року
спеціалістами територіального
Північно-Східного КРУ проводилася
ревізія окремих питань фінансової та
господарської діяльності КП
"Зміївський ремонтний
енергомеханічний завод", за
результатами якої складений
відповідний акт та встановлено, що у
порушення вимог п. 8 ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", п. 2 посадових
обов'язків, ОСОБА_3 збереження
матеріальних цінностей не забезпечив;
під час виробництва заходів щодо
економії та зниженню собівартості
продукції не вжив, контроль за випуском
продукції не здійснював, унаслідок
чого виникла нестача мідної трубки в
кількості 256,479 кг.

ОСОБА_4 отримала під звіт мідні трубки,
однак, не забезпечила їх збереження,
порушувала порядок прийому
матеріальних цінностей, унаслідок чого
виникла нестача мідної трубки в
кількості 10 кг.

Незаконними діями ОСОБА_3, ОСОБА_4, як
вважав позивач, завдано КП "Зміївський
ремонтний енергомеханічний завод"
збитків на суму 85 972 грн 51 коп.

Згідно зі ст. 130 КЗпП України працівники
несуть матеріальну відповідальність
за шкоду, заподіяну підприємству,
установі, організації внаслідок
порушення покладених на них трудових
обов'язків.

Відповідно до трудового законодавства
працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації, у
випадках, коли майно та інші цінності
були одержані працівником під звіт за
разовою довіреністю або за іншими
разовими документами (п. 2 ч. 1 ст. 134 КЗпП
України), а також коли на працівника
покладено повну матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
при виконанні трудових обов'язків.

Відмовляючи у позові, суд прийшов до
висновку, що обставини, викладені в
акті ревізії від 8 листопада 2011 року, на
підставі якого відповідачів
притягнуто до відповідальності,
спростовуються показаннями свідків.

У порушення ст. ст. 57 - 59, 212 ЦПК України
суд, віддаючи перевагу усним
показанням свідків, не дав правової
оцінки наявним у справі письмовим
доказам у їх сукупності та
взаємозв'язку, отже, висновки
апеляційного суду ґрунтуються на
припущеннях, що заборонено ч. 4 ст. 60 ЦПК
України.

Зазначених положень закону
апеляційний суд не врахував та прийшов
до передчасного висновку про
відсутність підстав для застосування
законодавства, яке регулює
відповідальність працівників за
заподіяні підприємству збитки.

У порушення вимог ст. ст. 214-215, 315 ЦПК
України апеляційний суд, посилаючись
на те, що КП "Зміївський ремонтний
енергомеханічний завод" було
поставлено мідну трубку з технічним
відхиленням (8 х 1,3 мм, замість 8 х 1
мм) не перевірив доводів позивача про
те, що замовлення на виготовлення
трубопроводів було виготовлено
належним чином і претензій з боку
замовника щодо якості виготовленої
продукції пред'явлено не було, випадків
крадіжки мідної трубки не
встановлювалося, та не дослідив надані
ним докази (видаткові накладні
підприємства постачальника та
прибуткові накладні).

Ураховуючи те, що фактичні обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, апеляційним судом не
встановлені, судове рішення
апеляційного суду не відповідає
вимогам ст. 213 ЦПК України щодо
законності й обґрунтованості, що в силу
ст. 338 ЦПК України є підставою для його
скасування із передачею справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу казенного
підприємства «Зміївський ремонтний
енергомеханічний завод» задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Харківської
області від 17 жовтня 2013 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О.
Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є.
Червинська