Справа № 373/158/14-ц Головуючий у І
інстанції Зелеська А.О.Провадження №
22-ц/780/5606/14 Доповідач у 2
інстанції ГолубКатегорія 52
УХВАЛА

Іменем України

24 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого Голуб С.А.

суддів Приходька К.П.,
Таргоній Д.О.

при секретарі Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 14 серпня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
в Київській області про визнання
незаконним звільнення, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та моральної
шкоди,-

В С Т А Н О В И
Л А :

В січні 2014 року позивач пред»явив в
суді названий позов посилаючись на те,
що в результаті реорганізації
територіальних органів Державного
комітету рибного господарства України,
Управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства в Київській
області стало правонаступником всіх
прав та обов'язків Головного
управління Держрибохорони, в тому
числі в сфері трудових відносин. Події
скорочення штату, на його думку, не
було, оскільки виведення його посади -
старшого державного інспектора
рибоохорони - начальника першої
рибоохоронної дільниці зі штатного
розпису Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
в Київській області відбулось з
порушенням законодавчо встановленого
порядку, а саме: начальник Управління
не мав права вносити зміни до штатного
розпису за формою, яка не передбачена
законом та без врахування бюджетних
асигнувань, тому затвердивши перелік
змін до штатного розпису Управління
охорони, використання і відтворення
водних біоресурсів та регулювання
рибальства в Київській області, Голова
Держрибагенства України ОСОБА_2
порушив положення Порядку складання,
розгляду, затвердження та основних
вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
Постановою КМУ від 28.02.2002 №228 та наказу
Міністерства фінансів України від
28.01.2002 № 57 «Про затвердження
документів, що застосовуються в
процесі виконання бюджету»; ніяких
істотних змін умов праці, що потягнуло
б за собою скорочення штатів в
Київрибоохороні на протязі 2013 року, не
було; наказ Київрибохорони від 06.09.2013 №
146 «Щодо скорочення штату працівників»,
позивач вважає таким, що винесений
начальником Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
в Київській області з перевищенням
своїх повноважень. Позивач вважає, що
ніяких організаційних заходів,
передбачених п. 1 ч.1 ст. 40 КЗпП України
при його звільненні не було, незаконним
звільненням йому спричинено моральну
шкоду на суму 20000 гривень, яка
проявилась в душевних переживаннях за
свою ділову репутацію, позбавлення
засобів на існування, погіршенням
стосунків з оточуючими людьми.

Позивач просив визнати незаконним та
скасувати п. 2 наказу Управління
охорони, використання і відтворення
водних біоресурсів та регулювання
рибальства в Київській області № 522/к
від 04.11.2013 року і поновити його на
посаді начальника територіальнго
відділу та голоіного державного
інспектора Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
в Київській області. Стягнути з
відповідача середній заробіток за час
вимушеного прогулу та моральну шкоди в
розмірі 20000 грн.

Рішенням Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 14 серпня 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

Позивач в доводах апеляційної скарги
вказує, що суд не повно встановив
обставини справи, внаслідок чого
прийшов до помилкового висновку про
правомірність його звільнення з посади
за скороченням штату. Вважає, що суд не
перевірив доводи позовної заяви щодо
мотивів звільнення позивача з роботи, а
саме упереджене ставлення до позивача
з боку адміністрації установи.

Апелянт просить рішення суду скасувати
і ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду і пояснення осіб, що
брали участь у розгляді справи,
перевіривши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що вона не підлягає
задоволенню з викладених нижче
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 працював на посаді старшого
державного інспектора рибоохорони
Головного державного управління
охорони, використання і відтворення
водних живих ресурсів та регулювання
рибальства в м. Києві та Київській
області.

Наказом № 98-к від 01.11.2007 він був
переведений на посаду: старший
державний інспектор рибоохорони -
начальник першої рибоохоронної
дільниці (а.с.81-82).

На виконання Постанови КМУ від 07.12.2011 за
№ 1263 «Про утворення територіальних
органів Державного агентства рибного
господарства» наказом Голови
Державного агентства рибного
господарства України за № 342 від 23.12.2011,
зі змінами, Головне державне
управління охорони, використання і
відтворення водних живих ресурсів та
регулювання рибальства в м. Києві та
Київській області, як юридичну особу
було реорганізовано шляхом
перетворення в юридичну особу
Управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства.

Наказом № 400-к від 29.11.2012 ОСОБА_1 з 30.11.2012
р. був звільнений з займаної посади у
зв'язку зі змінами в організації праці ,
п.1ст.40 КЗпП України.

Дані обставини встановлені
попередніми рішеннями судів, їх
визнають сторони, а тому за правилами
ч.1, 3 ст. 60 ЦПК України вищевказані
обставини не підлягають доказуванню.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 11 липня 2013 року ОСОБА_1 було
поновлено на посаді старшого
державного інспектора рибоохорони -
начальника першої рибоохоронної
дільниці Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
в Київській області з 30 листопада 2012
року та стягнуто з Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
в Київській області на його користь
середній заробіток за час вимушеного
прогулу у розмірі 14523 гривні 60 копійок
за період з 27 грудня 2012 року по 11 липня
2013 року.

Незаконність звільнення ОСОБА_1 30
листопада 2012 року з вищевказаної
посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП
України (у зв'язку зі зміною в
організації праці) було встановлено
рішенням Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 23 квітня 2013 року, який визнав
порушення відповідачем положень ч.2 ст.
40, ч.3 ст. 49-2 , ч.3 ст. 40, ч.8 ст. 43, ст. 42 КЗпП
України, що виявилось в не
запропонуванні позивачу іншої роботи,
звільнення його в період тимчасової
непрацездатності та в строк менший
місяця з дня отримання згоди виборного
органу первинної профспілкової
організації, неврахування
відповідачем переважного права
позивача на залишення на роботі.

Рішення суду першої інстанції в цій
частині не оскаржувалось в
апеляційному порядку.

В той час, коли в судах розглядалось
питання поновлення позивача на роботі,
Головою Державного агентства рибного
господарства України був затверджений
штатний розпис на 2013 рік, яким
затверджено штат працівників в
кількості 113 чоловік. Серед переліку
посад у цьому штатному розписі
відсутня посада старшого державного
інспектора рибоохорони - начальник
першої рибоохоронної дільниці, з якої
був 30.11.2012 звільнений позивач ОСОБА_1
(а.с.68, 69).

18 травня 2013 року Головою Державного
агентства рибного господарства
України затверджено перелік змін до
штатного розпису, яким замість
виведених посад введено інші, зокрема: 2
посади старшого державного інспектора
- начальника дільниці (а.с.39).

Наказом начальника Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
в Київській області від 14.08.2013 за № 334/к
на виконання рішення апеляційного суду
Київської області від 11.07.2013 та
постанови державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження від
07.08.2013 ОСОБА_1 було поновлено на роботі
за посадою: старший державний
інспектор рибоохорони - начальник
першої рибоохоронної дільниці
Управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства в Київській
області з 30 листопада 2012 року з
посадовим окладом згідно штатного
розпису (а.с.13).

14 серпня 2013 року Головою Державного
агентства рибного господарства
України затверджено перелік змін до
штатного розпису, що вводиться в дію 01
вересня 2013 року, яким виведено зі
штатного розпису 2 посади старшого
державного інспектора - начальника
дільниці. Всього затверджено штатним
розписом з урахуванням змін 112 посад
(а.с.40).

06 вересня 2013 року наказом начальника
Управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства в Київській
області за № 146 оголошено зміни в
організації праці, а саме - скорочення
штату працівників та виведено 1 посаду
старшого державного інспектора
рибоохорони - начальника дільниці. Цим
же наказом зобов'язано завідуючого
сектором роботи з персоналом
попередити працівників про скорочення
штату та запропонувати вакантні посади
та у встановленому порядку взяти
участь у конкурсному відборі на
зайняття вакантних посад державних
службовців (а.с.61).

Того ж дня, 06.09.2013, ОСОБА_1 під розписку
було попереджено про скорочення штату
працівників Київрибохорони та про
виведення зі штату посади, яку він
займає та запропоновано зайняти одну з
посад, що не відноситься до державної
служби, зокрема - посаду Старшого
інспектора сектору роботи з персоналом
або прийняти участь у конкурсному
відборі на заміщення посад державних
службовців, зокрема: провідного
державного інспектора територіального
відділу, головного державного
інспектора, начальника відділу (а.с.
62-64).

Позивач не прийняв ці пропозиції,
оскільки вважав, що відповідач мав би
перевести його на одну з посад
державних службовців без будь-якого
конкурсу, оскільки фактично
реорганізації підприємства з
припиненням діяльності Головного
державного управління охорони,
використання і відтворення водних
живих ресурсів та регулювання
рибальства в м. Києві та Київській
області у 2012 році не було, змінено лише
назву.

25 вересня 2013 року Головою Державного
агентства рибного господарства
України затверджено перелік змін до
штатного розпису Управління, що
вводиться в дію 01 листопада 2013 року,
яким виведено зі штатного розпису 1
посаду старшого державного інспектора
- начальника дільниці. Всього
затверджено штатним розписом з
урахуванням змін 111 посад (а.с.65).

Таким чином, відбулись зміни в
організації праці Управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
в Київській області, а саме: було
скорочено штат працівників спочатку з
113 до 112, а потім до 111 посад. Внаслідок
цього скорочення виведено зі штатного
розпису посаду, яку займав позивач.

Оскільки письмової згоди на
переведення на іншу посаду ОСОБА_1 не
надав, а попросив надати йому відпустку
без збереження заробітної плати
тривалістю 30 календарних днів, з 05.11.2013
по 04.12.2013, то згідно п.6 ст. 25 ЗУ «Про
відпустки», начальник Управління
Горобець Т.О. видав наказ від 04.11.2013 за №
522/к, в пункті 1 якого наказав надати
позивачу вказану відпустку, а в пункті 2
цього наказу - звільнити ОСОБА_1,
старшого державного інспектора
рибоохорони-начальника першої
рибоохоронної дільниці з займаної
посади в останній день відпустки, у
зв'язку зі скороченням штату, п.1 ст. 40
КЗпП України (а.с.66).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
доводи позивача про те, що змін в
організації праці фактично не
відбулось є безпідставними, начальник
Управління, видаючи наказ «Щодо
скорочення штату працівників» за № 146
від 06.09.2013, діяв у межах наданих йому
повноважень. В Управлінні охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
в Київській області дійсно мало місце
скорочення штату працівників і посада,
яку займав ОСОБА_1 була виведена зі
штатного розпису Управління на момент
винесення наказу «Щодо скорочення
штату працівників» № 146 від 6.09.2013.
Управлінням охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства в Київській
області при звільненні ОСОБА_1
дотримано порядок вивільнення
працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України, а
саме: персонально попереджено ОСОБА_1,
не пізніше як за два місяці, про
майбутнє звільнення у звязку з
скороченням штату працівників;
запропоновано надати згоду на
переведення на вакантну посаду
старшого інспектора сектору роботи з
персоналом, що не відноситься до
державної служби або взяти участь у
конкурсному відборі на заміщення
вакантних посад державних службовців,
враховано той факт, що ОСОБА_1 не має
встановленого законодавством
переважного права на залишення на
роботі.

Оскільки позивач не надав згоду на
переведення його на іншу посаду в
Управлінні охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства в Київській
області та не мав переважного права на
залишення на роботі, суд вважав, що
наказ Управління охорони, використання
і відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства в Київській
області № 522/к від 04.11.2013 про звільнення
ОСОБА_1 за п.1 ст. 40 КЗпП України з посади
старшого державного інспектора
рибоохорони - начальника першої
рибоохоронної дільниці є законним.

Суд не знайшов підстав для визнання
незаконним звільнення ОСОБА_1 04.12.2013 з
посади старшого державного інспектора
рибоохорони-начальника дільниці за п.1
ч.1 ст. 40 КЗпП України та поновлення його
на роботі.

Судова колегія повністю
погоджується із таким висновком суду
виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадку змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України
про наступне вивільнення працівників
персонально попереджають не пізніше
ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у
випадках змін в організації
виробництва і праці враховується
переважне право на залишення на роботі,
передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про
звільнення у зв»язку із змінами в
організації виробництва і праці
власник або уповноважений ним орган
пропонує працівникові іншу роботу на
тому ж підприємстві, в установі,
організації.

Наведеними нормами права
врегульований порядок звільнення
працівника з ініціативи власника.

Відповідно до роз'яснень викладених у
пункті 19 постанови Пленуму Верховного
Суду від 06 листопада 1992 року № 9 „ Про
практику судами трудових спорів,
розглядаючи трудові спори, пов'язані зі
звільненням за п.1 ст 40 КЗпП України,
суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у
відповідача мало місце зміни в
організації виробництва і праці,
зокрема, ліквідація, реорганізації
установи, підприємства, скорочення
чисельності або штату працівників, чи
додержано власником норм
законодавства, що регулюють
вивільнення працівника, які є докази
щодо змін в організації виробництва і
праці, про те, що працівник відмовився
від переведення на іншу роботу, або що
власник або уповноважений ним орган не
мав можливості перевести працівника з
його згоди на іншу роботу, чи не
користувався вивільнюваний працівник
переважним правом на залишення на
роботі та чи попереджався він за два
місяці про наступне вивільнення.

Суд першої інстанції проаналізувавши
п. 16 Положення про органи рибоохорони
Державного агентства рибного
господарства України, затвердженого
наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України №26
від 19.01.2012, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 06.03.2012 за
№ 379/20692, та розділ 11 Положення про
Управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства в Київській
області, затвердженим наказом
Державного агентства рибного
господарства України № 204 від 19.04.2012 та
встановивши обставини справи прийшов
до правильного висновку про те, що
підставою для винесення наказу «Щодо
скорочення штату працівників» за № 146
від 06.09.2013, яким проведено зміни в
організації праці шляхом скорочення
штату та виведення посади старшого
державного інспектора рибоохорони -
начальника дільниці, став затверджений
14 серпня 2013 року головою Державного
рибного господарства України Перелік
змін до штатного розпису Управління
використання і відтворення водних
ресурсів та регулювання рибальства в
Київській області, який введений в дію
з 01 вересня 2013 року. У зв'язку з цим, суд
прийшов до обґрунтованого висновку
про те, що начальник Управління,
видаючи наказ «Щодо скорочення штату
працівників» за № 146 від 06.09.2013, діяв у
межах наданих йому повноважень.
Позивач при зверненні до суду з даним
позовом не заявляв вимог про
скасування наказу начальника
Управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства в Київській
області «Щодо скорочення штату
працівників» від 06.09.2013 за № 146, та не
оскаржував дії Голови державного
агентства рибного господарства
України у спосіб передбачений законом,
а тому у суду відсутні підстави для
надання їм правової оцінки.

Щодо доводів позивача про те, що його не
мали права звільняти в останній день
відпустки суд правильно виходив з
того, що зі змісту спірного наказу №
522/к від 04.11.2013 вбачається, що позивачу
надана відпустка з 05.11.2013 по 04.12.2013.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 про майбутнє
звільнення був попереджений 06.09.2013, то
його відпустка припала на період,
протягом якого він міг бути звільненим.

За правилами статті 3 Закону України
«Про відпустки», за бажанням
працівника у разі його звільнення (крім
звільнення за порушення трудової
дисципліни) йому має бути надано
невикористану відпустку з наступним
звільненням. Датою звільнення в цьому
разі є останній день відпустки.

Отже наведене в пункті 2 наказу
Управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства в Київській
області № 522/к від 04.11.2013 формулювання
про звільнення ОСОБА_1 в останній день
відпустки не суперечить чинному
законодавству.

Доводи позивача про те, що йому
незаконно було запропоновано взяти
участь у конкурсному відборі на
заміщення вакантних посад державного
службовця суд також спростував
наступним.

Управління охорони, використання і
відтворення водних біоресурсів та
регулювання рибальства в Київській
області є територіальним органом
Державного агентства рибного
господарства України, тобто юридичною
особою публічного права (органом
державної влади) із запровадженою
державною службою, зазначене
підтверджується витягом з ЄДРПОУ від
20.12.2013 (а.с.59).

Згідно штатного розпису на 2013 рік,
затвердженого Головою Державного
агентства рибного господарства
України запропоновані позивачу
вакантні посади, зокрема провідного
державного інспектора територіального
відділу, головного державного
інспектора, начальника відділу є
посадами держслужбовців (а.с.68-69).

Сторони визнали, що ОСОБА_1 раніше не
був державним службовцем, і не обіймав
посад державного службовця. З
матеріалів справи вбачається, що у
трудовій книжці ОСОБА_1 відсутні записи
про складання присяги державного
службовця та присвоєння відповідного
рангу державного службовця.

З огляду на те, що позивач не оскаржив у
встановленому законом порядку дій
відповідача щодо вимоги пройти
конкурсний відбір на вакантні посади
державних службовців в контексті
правовідносин, що виникають з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження та звільнення з
публічної служби, суд не надає правової
оцінки цим діям.

Судова колегія вважає, що суд при
ухваленні рішення не допустив порушень
норм матеріального та процесуального
права, рішення суду повністю
відповідає вимогам ст..215 ЦПК України,
суд правильно встановив обставини
справи,визначив відповідні їм
правовідносиниі застосував норми
матеріального права, якими вони
регулюються. Суд повністю мотивував
соє рішення і зазначив чому він
відхиляє ті чи інші доводи позивача.

Доводи апеляційної скарги
висновки суду першої інстанції не
спростовують, є голослівними і такими,
що не відповідають обставинам справи.

У зв»язку із викладеним, колегія
суддів вважає за необхідне апеляційну
скаргу відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 14 серпня 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів, з дня набрання законної
сили.

Головуючий

Судді