Номер провадження 2/754/1773/14
Справа №754/426/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

25.02.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого - судді Шевчука О.П.

при секретарі - Бойко Т.О.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3 - тя особа -
15 - та Київська державна нотаріальна
контора про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до
відповідача про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_3 Після
його смерті відкрилася спадщина на ?
частину квартири АДРЕСА_1. Позивач не
зверталася до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини,
оскільки перед смертю сина проживала
разом з ним, а відтак вважала себе
такою, що прийняла спадщину. Крім того,
після смерті сина вона знаходилась в
тяжкому фізичному та психологічному
стані, змушена була переїхати до свого
брата у м. Луцьк, де проходила курс
стаціонарного лікування з 17 по 30 липня
2012 року.

Про пропуск встановленого законом
строку для подання заяви про прийняття
спадщини позивач дізналася у серпні 2013
року. В листопаді 2013 року звернулася з
відповідною заявою до 15 - ої Київської
державної нотаріальної контори, на що
отримала відмову у вчиненні
нотаріальних дій.

Посилаючись на викладені обставини та
норми ст. 1272 Цивільного кодексу
України, позивач просить суд визначити
їй додатковий строк - 30 днів, для
подання заяви про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач та її
представник позов підтримали, просять
суд його задовольнити.

Відповідач та її представник
заперечували проти задоволення
позовної вимоги з підстав її
необґрунтованості та недоведеності. В
своїх письмових запереченнях,
представник відповідача звертає увагу
суду на те, що позивачем не надано
доказів постійного проживання з
покійним, а тому ОСОБА_1 не може
вважатися такою, що прийняла спадщину.

Заперечуючи проти позову, відповідач
також посилається на судову практику
щодо вирішення даного питання і
зазначає, що перебування позивача в
лікарні протягом 13 днів, перебування її
на диспансерному обліку, тяжкий
психологічний стан не є поважними
причинами в розумінні ст. 1272 Цивільного
кодексу України і підставою для
надання додаткового строку для подання
заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні відповідач та її
представник проти задоволення позову
заперечували з вказаних вище підстав,
просять суд відмовити в його
задоволенні.

Представники третьої особи в судове
засідання не з'явились, до суду
направили клопотання про розгляд
справи за їх відсутності.

Заслухавши пояснення сторін у справі
та їх представників, дослідивши
письмові докази, суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_3 (а.с. 9).

Відповідачем у встановленому законом
порядку прийнято спадщину, що
відкрилася після покійного.

Позивач із заявою про прийняття
спадщини звернулася до 15 - ої Київської
державної нотаріальної контори лише в
листопаді 2013 року, на що отримала
відмову у вчиненні нотаріальних дій у
зв'язку з пропуском відповідного
строку (а.с.5).

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу
України, для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1273 Цивільного кодексу
України, за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

В обґрунтування поважності причин
пропуску строку для прийняття
спадщини, позивачем надано довідку з
КНП «Консультативно-діагностичнмй
центр» Деснянського району м. Києва про
перебування її на обліку у
онкогінеколога з 2010 року (а.с.6) та
довідку з Луцької міської клінічної
лікарні про перебування на
стаціонарному лікуванні в
діагностичному відділенні з 17.07.2012 року
по 30.07.2012 року (а.с.7).

З наявних доказів судом не вбачається,
що позивач була позбавлена можливості
звернутися до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини протягом
шести місяців після смерті
спадкодавця, а тому такі причини
пропуску строку не можуть бути визнані
судом поважними.

Приймаючи таке рішення, суд враховує
позицію Пленуму Верховного Суду
України з даного питання, викладену в
Постанові від 30.05.2008 року №7, де
зазначено, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємців на вчинення
відповідних дій.

Суд також не може взяти до уваги
твердження позивача про те, що вона не
зверталася до нотаріальної контори,
тому що вважала себе такою, що прийняла
спадщину, оскільки проживала разом зі
спадкодавцем перед його смертю,
оскільки такий факт позивачем не
доведений.

Вищий Спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у своєму Листі 16.05.2013 № 24-753/0/4-13
роз'яснив, що судом не можуть бути
визнані поважними такі причини
пропуску строку для подання заяви про
прийняття спадщини як юридична
необізнаність позивача щодо строку та
порядку прийняття спадщини,
необізнаність особи про наявність
спадкового майна, похилий вік,
непрацездатність, незнання про
існування заповіту, встановлення судом
факту, що має юридичне значення для
прийняття спадщини (наприклад,
встановлення факту проживання однією
сім'єю), невизначеність між
спадкоємцями хто буде приймати
спадщину, відсутність коштів для
проїзду до місця відкриття спадщини,
несприятливі погодні умови.

Разом з тим, суд враховує той факт, що
позивач вже приймала спадщину після
покійного чоловіка ОСОБА_4, зверталася
з відповідною заявою до нотаріальної
контори, а тому обізнана з процедурою
прийняття спадщини (а.с. 21).

Аналізуючи наведене, суд вважає
позовні вимоги необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.10, 88, 213-215 ЦПК України, ст. 1272 ЦК
України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в задоволенні позову
відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя