Номер провадження № 22-ц/785/2180/14
Головуючий у першій інстанції Кочко
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Погорєлової С.О.,
Сидоренко І.П.,

при секретарі - Колмакові В.І.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Прокурора Овідіопольського
району Одеської області в інтересах
держави в особі Таїровської селищної
ради Овідіопольського району Одеської
області на рішення Овідіопольського
районного суду Одеської області від 17
грудня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Таїровської селищної
ради Овідіопольського району Одеської
області про визнання майнового права
щодо земельної ділянки у порядку
спадкування за заповітом,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 звернулися до суду визнання
майнового права щодо земельної ділянки
у порядку спадкування за заповітом,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер їх батько ОСОБА_5, який заповідав
все належне майно їм. За життя він
звернувся із заявою про надання у
власність земельної ділянки, що
розташована на АДРЕСА_1, загальною
площею 1 га, кадастровий номер
:02:001:0332, однак не встиг оформити
право власності та отримати
правовстановлювальний документ.

Позивачі звернулись до нотаріальної
контори у встановлений законом строк з
метою одержання свідоцтва про право на
спадщину, нотаріус видав свідоцтво про
право на спадщину на частину
спадкового майна, але у видачі
свідоцтва на земельну ділянку відмовив
у зв'язку з відсутністю
правовстановлювального документа,
тому вони вимушені звернутися до суду.

Рішенням Овідіопольського районного
суду Одеської області від 17.12.2013 року
задоволено позов ОСОБА_2, ОСОБА_3
Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5, майнові права
щодо земельної ділянки, що розташована
на АДРЕСА_1, загальною площею 1 га,
кадастровий номер :02:001:0332.

У апеляційній скарзі Прокурор
Овідіопольського району Одеської
області в інтересах держави в особі
Таїровської селищної ради
Овідіопольського району Одеської
області, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
скасувати, ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2,
ОСОБА_3

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах, заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_5, за життя 17.01.2012 року він
склав заповіт, яким все майно заповідав
ОСОБА_2, ОСОБА_3

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до
нотаріальної контори у встановлений
законом строк, отримали свідоцтво на
спадщину на частину спадкового майна,
але на земельну ділянку, що розташована
на АДРЕСА_1, загальною площею 1 га,
кадастровий номер :02:001:0332, їм
відмовлено у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документа.

За життя 26.05.2008 року ОСОБА_5 звернувся зі
заявою про виділ йому земельної
ділянки у власність для ведення
особистого селянського господарства.
Рішенням Таїровської селищної ради №831
від 06.06.2008р. надано дозвіл ОСОБА_5 на
розроблення проекту землеустрою щодо
ведення у власність земельної ділянки
за рахунок земель запасу
сільськогосподарського призначення та
зобов'язано ОСОБА_5 замовити за свій
рахунок в землевпорядній організації
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки,
відповідно до цього рішення.

ОСОБА_5 з метою виконання цього рішення
отримав умови відведення земельної
ділянки, складені начальником відділу
земельних ресурсів у Овідіопольському
районі Одеської області від 24.07.2008р.;
висновок начальника відділу земельних
ресурсів у Овідіопольському р-ні
Одеської області щодо відведення
земельної ділянки від 24.07.2008р.; висновок
начальника Державного управління
охорони навколишнього природного
середовища в Одеській області від
11.08.2008р.; висновок начальника
Управління охорони об'єктів культурної
спадщини від 24.01.2012р.; технічне завдання
від 30.01.2012р.; висновок комісії з
розгляду питань, пов'язаних з
погодженням документації землеустрою;
характеристику ґрунтового покриву
земельної ділянки, видану ДП «Одеський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою» 02.02.2012р.;
викопіювання з плану землекористувань
Таїровської селищної ради; довідку про
відсутність земельної ділянки від
03.02.2012р., та передані Одеської
регіональної філії ДП «Центр
Державного земельного кадастру» для
виготовлення проекту землеустрою.

На підставі цих документів Одеська
регіональна філія ДП «Центр Державного
земельного кадастру» розробила проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ОСОБА_5 для ведення особистого
селянського господарства.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачі
як спадкоємці померлого мають майнове
право на земельну ділянку в порядку
спадкування за заповітом після смерті
батька, який не встиг отримати
правовстановлювальний документ на
ділянку.

Проте повністю погодитися із таким
висновком суду не можна, рішення суду
не відповідає вимогам закону, оскільки
не містить висновків у відповідності
до ст.ст.214,215 ЦПК України про правові
підстави задоволеного позову, про
зміст набутих за рішенням прав.

Згідно ст. 1216 ЦК України під
спадкуванням розуміється перехід прав
та обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців), а згідно ст.1218
ЦК до складу спадщини входять усі права
та обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.
Особа яка прийняла частину спадщини
вважається такою, що прийняла все
спадкове майно.

Як встановлено, за життя спадкодавець
не набув право власності на земельну
ділянку, тому з'ясуванню підлягає обсяг
прав, набутих ним за життя щодо
земельної ділянки і можливості їх
переходу в порядку спадкування.

Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).
Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян суб'єктами
господарювання, що є виконавцями робіт
із землеустрою згідно із законом, у
строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки погоджується в
порядку, встановленому статтею 186-1
цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої
влади або орган місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, у двотижневий строк з
дня отримання погодженого проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади
чи органу місцевого самоврядування у
передачі земельної ділянки у власність
або залишення клопотання без розгляду
можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади
чи органу місцевого самоврядування у
передачі земельної ділянки у власність
або залишення заяви без розгляду
питання вирішується в судовому
порядку.

Таким чином, надання згоди на розробку
проекту відведення земельної ділянки
не тягне за собою виникнення у осіб, які
отримали таку згоду і на замовлення
яких розроблено проект відведення,
будь-яких прав на користування
земельною ділянкою, ця згода дає право
звертатися із замовленням на
розроблення документації з
землеустрою до організацій, які мають
відповідні дозволи (ліцензії) на
виконання таких видів робіт.

Доказів того, що за життя ОСОБА_5
надавши на узгодження проект
землеустрою до сільради, отримав
рішення про передачу земельної ділянки
у власність не надано, а висновок за
підписом селищного голови №329 від
28.07.2008 року щодо погодження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки не є рішенням сільської ради в
розумінні ст.118 ЗК України, і крім того,
обмежений строком у три роки, який
сплинув ще за життя ОСОБА_5 і не був ним
реалізований.

Відповідно до ст. 190 ЦК України майном
як особливим об'єктом вважаються
окрема річ, сукупність речей, а також
майнові права та обов'язки. Майнові
права є неспоживною річчю. Майнові
права визнаються речовими правами.

Під майновими правами розуміються
суб'єктивні права учасників
правовідносин, які пов'язані з
володінням, користуванням і
розпорядженням майном, а також з тими
матеріальними вимогами, які виникають
з приводу розподілу і обміну майна.
Таким чином, майнові права
безпосередньо пов'язані з майном і
відповідно є похідними від нього та
існування майнових прав за відсутності
майна неможливо.

Оскільки за життя ОСОБА_5 не отримав
рішення про передачу ділянки у
власність, то не набув майнового права
щодо земельної ділянки, тому
відповідно таке право не може бути
предметом спадкового наступництва.

Суд першої інстанції на зазначені
вимоги закону уваги не звернув,
допустив порушення норм матеріального
права, тому рішення суду підлягає
скасуванню із ухваленням нового по
суті справи.

Згідно роз'яснень наданих ВВСУ в
інформаційному листі «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування» від 16.05.2013 року, статтею 1218
ЦК встановлено, що до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті. Умовою для
переходу в порядку спадкування права
власності на об'єкти нерухомості, в
тому числі житловий будинок, інші
споруди, земельну ділянку є набуття
спадкодавцем зазначеного права у
встановленому законодавством України
порядку. Якщо за життя спадкодавець не
набув права власності на житловий
будинок, земельну ділянку, то
спадкоємець також не набуває права
власності у порядку спадкування. До
спадкоємця переходять лише визначені
майнові права, які належали
спадкодавцеві на час відкриття
спадщини. Для набуття права власності у
встановленому законодавством порядку
спадкоємець повинен здійснити дії, які
необхідні для набуття права власності
на визначене нерухоме майно, зокрема
земельну ділянку.

Вбачається з матеріалів справи, що
спадкодавець не набув права власності
на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК
України, але розпочав процедуру її
приватизації, тому вимоги спадкоємців
можуть випливати лише з таких
правовідносин, проте таке право
спадкоємці набувають у разі відмови
органів місцевого самоврядування у
завершенні такої процедури та за умов
формулювання позовних вимог у
відповідності до виниклих
правовідносин.

З огляду на викладене, у задоволенні
позову слід відмовити.

Керуючись
ст.ст.304,п.2ч.1ст.307,309,313,314,316,317,319 ЦПК
України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Прокурора
Овідіопольського району Одеської
області в інтересах держави в особі
Таїровської селищної ради
Овідіопольського району Одеської
задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного
суду Одеської області від 17 грудня 2013
року скасувати, ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Таїровської селищної ради
Овідіопольського району Одеської
області про визнання майнового права
на земельну ділянку, що розташована на
АДРЕСА_1, у порядку спадкування за
заповітом відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: