Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого судді Скарлат
О.І

при секретарі Грабовській
А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вишгород
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Реєстраційної служби Вишгородського
районного управління юстиції
Київської області, Сувидської
сільської ради Вишгородського району
Київської області, третя особа: ОСОБА_3
про визнання права власності на
садовий будинок,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року позивач звернулася до
суду з позовом про визнання права
власності на садовий будинок,
мотивуючи свої вимоги тим, що 05.11.2004
року мати позивача - ОСОБА_3 подарувала
ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,050 га,
розміщену в садовому товаристві
«Світанок-3» на території Сувидської
сільської ради Вишгородського району
Київської області. На земельній
ділянці у 1982 році були побудовані:
садовий будинок, господарчий блок,
літній душ, огорожа, питна колонка. Мати
своєчасно не оформила на себе право
власності на садовий будинок та
споруди. Звернувшись до Реєстраційної
служби Вишгородського районного
управління юстиції Київської області з
заявою про державну реєстрацію права
власності на садовий будинок та
споруди, рішенням № 6260180 від 26.09.2013 року
ОСОБА_1 було відмовлено у державній
реєстрації права власності. Підставою
для відмови в рішення зазначено те, що
подані документи не дають змоги
встановити відповідність заявлених
прав документами, що їх посвідчують.

На підставі викладеного позивач
просить суд визнати за нею право
власності на садовий будинок, літній
душ, господарський блок, огорожу, питну
колонку, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1. Зобов»язати Реєстраційну
службу Вишгородського районного
управління юстиції Київської області
видати свідоцтво про право власності
на садовий будинок, літній душ,
господарський блок, огорожу, питну
колонку, що розташовані за
вищевказаною адресою.

У судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги в повному
обсязі та просить про їх задоволення в
повному обсязі.

Відповідачі Реєстраційна служба
Вишгородського районного управління
юстиції Київської області та Сувидська
сільська рада Вишгородського району
Київської області у судове засідання
не з»явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином,
причини неявки суду не відомі.

Третя особа ОСОБА_3 проти позову не
заперечила, проти визнання за
позивачем права власності на садовий
будинок та споруди не заперечує.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
третьої особи, дослідивши письмові
матеріали справи, приходить до
висновку про те, що позов підлягає
частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 05 листопада 2004
року мати позивача - ОСОБА_3, за
нотаріально посвідченим договором
дарування, серія ВВО № 403623,
зареєстрованим у Сувидській сільській
раді Вишгородського району Київської
області 24 листопада 2004 року за № 439.
подарувала ОСОБА_1 земельну ділянку
площею 0,050 га, розміщену в садовому
товаристві «Світанок-3» на території
Сувидської сільської ради
вишгородського району Київської
області.

12 липня 2006 року ОСОБА_1 отримала
Державний акт на право власності на
вищевказану земельну ділянку, серія ЯГ
№ 233950, запис № 99, яким присвоєно
кадастровий номер земельної ділянки №
240900103.

З 09 вересня 2006 року ОСОБА_1 на підставі
рішення загальних зборів Садового
товариства «Світанок-3» є членом даного
товариства.

За браком коштів, мати позивача
своєчасно не оформила на себе право
власності на садовий будинок та
споруди.

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
Реєстраційної служби Вишгородського
районного управління юстиції
Київської області з заявою про
державну реєстрацію права власності на
садовий будинок та споруди.

Рішенням № 6260180 від 26 вересня 2013 року
Реєстраційної служби, ОСОБА_1, було
відмовлено у державній реєстрації
права власності на садовий будинок,
оскільки подані документи не
відповідають вимогам, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують, а саме враховуючи той
факт, що земельна ділянка належить
ОСОБА_1 на підставі договору дарування
№ 6776 від 05 листопада 2004 року, право
власності на садовий будинок, 1982 року
забудови, необхідно оформити при
поданні декларації про готовність
об'єкта.

Згідно Технічному паспорту на садовий
будинок, що розташований за
вищевказаною адресою,
(інвентаризаційна справа № 4501004 від 27
червня 2013 року), садовий будинок, літній
душ, господарський блок, огорожа, питна
колонка побудовані у 1982 році.

ОСОБА_1 сплачує всі платежі: за
користування електроенергією, цільові
та членські внески до СТ «Світанок-№»
МСТ «Дружба», земельний податок,
відновила своїм коштом покриття даху
садового будинку, використовує
земельну ділянку, садовий будинок та
споруди за їх призначенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважається
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 376 ЦК України на
вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб. Особа, яка
здійснила самочинне будівництво, має
право на відшкодування витрат на
будівництво, якщо право власності на
нерухоме майно визнано за власником
(користувачем) земельної ділянки, на
якій воно розміщене.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо
право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд та має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч. 1 ст. 334 ЦК України право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до п. 3 Постанови КМУ "Про
затвердження Тимчасового порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом приватних житлових
будинків садибного типу, дачних та
садових будинків з господарськими
спорудами і будівлями, споруджених без
дозволу на виконання будівельних робіт
" від 09.09.2009 року № 1035 (діючим на момент
оформлення права власності)
встановлено, що підставою для
оформлення права власності на приватні
житлові будинки садибного типу, дачні
та садові будинки з господарськими
спорудами і будівлями, споруджені до 5
серпня 1992 р., є висновок про технічний
стан будинку (будівлі), складений бюро
технічної інвентаризації за формою,
встановленою Міністерством з питань
житлово-комунального господарства за
погодженням з Міністерством
регіонального розвитку та будівництва,
і документ, що засвідчує право
власності або користування земельною
ділянкою, на якій розташовані
зазначені об'єкти будівництва.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», свідоцтво про
право власності на нерухоме майно, що
підтверджує виникнення права
власності при здійсненні державної
реєстрації прав на нерухоме майно,
видається членам житлового,
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого відповідного
кооперативу, які повністю внесли свої
пайові внески.

Відповідно до п. 10 додатку N 1 до пункту
2.1 Тимчасового положення про
реєстрацію прав власності на нерухоме
майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
N 7/5 передбачено, що рішення судів про
визнання права власності на об'єкти
нерухомого майна є правовстановлюючим
документом, на підставі якого
проводиться реєстрація права
власності на об'єкти нерухомого майна.

Враховуючи, що позивач є власником
земельної ділянки на підставі договору
дарування від 05 листопада 2004 року, на
якій самочинно збудований садовий
будинок, права інших осіб не порушені,
тому за ним має бути визнано право
власності на садовий будинок із
спорудами, згідно технічного паспорту.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги позивача задоволенню
підлягають частково.

Керуючись статтями 60, 212-215, 218 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
садовий будинок «А» із спорудами:
літній душ «Б», госпблок «В» , огорожу «
1-2», колонка питна-І, що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1.

В решті задоволення позовних вимог
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
протягом 10 днів з дня його проголошення
шляхом подання в зазначений строк
апеляційної скарги через
Вишгородський районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.І.Скарлат