Провадження № 2/344/968/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді
Ковалюк І.П.

секретаря Гречун
Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики , суд-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача коштів за
договором позики від 05.08.2013року в
розмірі 10 300 грн. та моральної шкоди в
сумі 25 000 грн... Позов мотивований тим, що
відповідач заборгував позивачеві
кошти за продаж телят в сумі 10 300 грн.,
про що 05.08.2013 року надав розписку,
згідно якої зобов'язався повернути
кошти до 01.09.2013 року, до сьогоднішнього
часу усі гроші не повернуті.

В судове засідання позивач не з'явився,
подав заяву в якій просить розгляд
справи проводити за їх відсутності,
позовні вимоги підтримують в повному
обсязі. Позивач заявив про зменшення
розміру боргу до 5 000 грн. у зв'язку
частковим поверненням відповідачем
боргу.

Відповідачі в судове засідання позов
визнав частково, з урахуванням уже
сплаченої суми боргу, моральну шкоду не
визнав. Суду пояснив, що у зв'язку із
скрутним матеріальним становищем не
зміг вчасно повернути борг позивачу.

Дослідивши письмові матеріали справи,
судом встановлено наступне.

В листопаді 2012 року ОСОБА_3 придбав у
ОСОБА_1 телята у кількості 5 штук
вартістю 20 300 грн.. При цьому відповідач
надав позивачу грошові кошти тільки в
сумі 10 000 грн.. 05.08.2013 року ОСОБА_2 надав
позивачу розписку відповідно до якої,
зобов'язався повернути грошові кошти в
сумі 10 300 грн. до 01.09.2013 року. Однак,
відповідач свої зобов'язання щодо
повернення коштів не виконав. На даний
час строк виконання зобов'язання з
повернення коштів сплив.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Ст. 510 ЦК України визначає, що сторонами
у зобов'язанні є боржник і кредитор. У
зобов'язанні на стороні боржника або
кредитора можуть бути одна або
одночасно кілька осіб. Сторони можуть
визначити грошовий еквівалент
зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно ст. 530 ЦК України, Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 1046 ЦК України визначає, що за
договором позики одна сторона
(позикодавець передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
визначених родовими ознаками

Відповідно до ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і у встановлений строк
відповідно до вказівок договору, в
даному випадку - договору позики
грошей.

Щодо стягнення моральної шкоди з
відповідача, то, виходячи із роз'яснень
Постанови №4 Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995р. "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди",
обов'язковому з'ясуванню при вирішенню
спору підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльність) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну шкоду та з чого він при цьому
виходить, а також інші обставини, що
мають значення для вирішення спору.

Позивач не надав суду доказів
спричинення моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Тому з
відповідача також слід стягнути на
користь позивача понесені ним судові
витрати.

На підставі наведеного, ст.ст. 526, 530, 546,
625, 1046, 1049-1052 ЦК України, Постанови №4
Пленуму Верховного Суду України від
31.03.1995р. "Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" керуючись ст.ст. 88,
213-215, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики - задоволити
частково.

Стягнути в ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серія НОМЕР_3,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, жителя
АДРЕСА_2) борг за розпискою від 05 серпня
2013 року в сумі 5 000,00 грн., а також 229 грн.
40 коп. сплаченого судового збору та 430
грн. витрат на правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених
статтею 294 ЦПК України, залишається без
розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя
Ковалюк І.П.