№2/760/4542/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2014 року Солом'янський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді
Зінченко С.В.

при секретарі
Резніченко Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Акцент Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, в якому просив
стягнути з відповідача ОСОБА_1, яка є
правонаступником (спадкоємцем)
зобов'язань померлого ОСОБА_2, на свою
користь суму загальної заборгованості
за кредитним договором в розмірі 23984,28
гривень.

В обґрунтування вимог позивач вказує,
що 21.02.2008 року між ПАТ КБ «Акцент Банк»
та ОСОБА_2 було укладено договір б/н, за
яким банк надав відповідачу кредит в
сумі 3000 гривень у вигляді встановлення
кредитного ліміту на платіжну картку
із розрахунку 24% річних.

Однак ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань
за договором щодо порядку повернення
суми кредиту та сплати відсотків
належним чином не виконує, чим порушив
умови укладеного договору, і внаслідок
чого виникла заборгованість за
кредитним договором на вказану вище
суму.

У зв'язку зі смертю відповідача ОСОБА_2,
позивачем заявлено позовні вимоги до
ОСОБА_1, яка є спадкоємцем померлого і
відповідно є правонаступником
померлого у зобов'язаннях за договором
від 21.02.2008 року, укладеним між ПАТ КБ
«Акцент Банк» та ОСОБА_2.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив про задоволення позову,
посилаючись на обставини та підстави,
викладені в позові.

Представник відповідача проти позову
заперечував, посилаючись на пропуск
банком строку позовної давності, який
почав свій перебіг з 21.02.2008 року, тобто
з дня коли відповідачем було припинено
виплати чергових платежів по договору,
і відповідно сплив 21.02.2011 року, в той час
як із позовом банк звернувся лише в
грудні 2013 року.

Суд, заслухавши пояснення
представників, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до наступного
висновку.

Згідно частини 1 статті 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірах та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Судом встановлено, що 21.02.2008 року між
ПАТ КБ «Акцент Банк» та ОСОБА_2 було
укладено договір б/н, за яким банк надав
відповідачу кредит в сумі 3000 гривень у
вигляді встановлення кредитного
ліміту на платіжну картку із
розрахунку 24% річних.

У зв'язку зі смертю відповідача ОСОБА_2,
позивачем заявлено позовні вимоги до
ОСОБА_1, яка є спадкоємцем померлого і
відповідно є правонаступником
померлого у зобов'язаннях за договором
від 21.02.2008 року, укладеним між ПАТ КБ
«Акцент Банк» та ОСОБА_2.

Відповідно до умов вказаного
кредитного договору відповідач
зобов'язався своєчасно сплачувати
кредит та проценти за ним, а також інші
платежі, передбачені Договором.

Банк виконав свої зобов'язання за
кредитним договором в повному обсязі
та здійснив видачу кредитних ресурсів
відповідачу.

Проте, як вказує позивач, відповідач
ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань за
договором щодо порядку повернення суми
кредиту та сплати відсотків належним
чином не виконував, чим порушив умови
укладеного договору, і внаслідок чого
виникла заборгованість на суму 23984,8
гривень і складається із
заборгованості по кредиту в розмірі 3000
гривень, заборгованості по процентам в
розмірі 11910,98 гривень, заборгованості
по комісії в сумі 7455,00 гривень та штрафу
в сумі 1618,30 гривень.

Яке встановлено з поданої
представником позивача виписки з
рахунку ОСОБА_2 (а.с. 3-5) прострочена
заборгованість в розмірі 164 грн.
виникла в останнього вже 31.03.2008 року та
залишалась непогашеною до звернення
позивача із позовом до суду. При цьому
як вбачається з вказаної виписки з
рахунку з квітня 2008 року жодних коштів
на рахунок на погашення кредиту не
надходило.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки. Згідно ч. 1 ст. 261
ЦК України перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

З викладеного слід зробити висновок, що
перебіг позовної давності за вимогами
кредитора, які випливають з порушення
боржником умов договору (графіка
погашення кредиту) про погашення боргу
частинами (щомісячними платежами)
починається стосовно кожної окремої
частини від дня коли від дня коли
відбулося таке порушення.

Таким чином строк позовної давності в
даному випадку почав свій перебіг з
31.03.2008 року та відповідно сплив 31.03.2011
року, в той час як із позовом банк
звернувся лише 17.12.2013 року, тобто із
пропуском строку позовної давності.

Пунктом 31 постанови Пленуму ВССУ від
30.03.2012 року №5 визначено, що враховуючи
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України «Про захист
прав споживачів», суди мають виходити з
того, що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

За таких обставин, суд вважає
привальним в позові відмовити.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Відповідно до вимог статті 214 ЦПК під
час ухвалення рішення суд вирішує, чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи; які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 526, 530, 553, 554, 1050, 1054 ЦК України,
ст.ст. 27, 31, 60, 88, 208, 209, 212, 214-216 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Акцент Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до суду апеляційної
інстанції через суд, що ухвалив
оскаржуване рішення, протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: Зінченко С.В.