Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/783/1387/14
Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Берези В.І., Бойко С.М.,

за участі судового секретаря:
Глинського О.А.,

позивача ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського
районного суду м.Львова від 18 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів за
минулий час, -

в с т а
н о в и л а:

Позивач ОСОБА_2 в листопаді 2013 року
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3,
в якому просить стягнути з відповідача
на її користь аліменти за минулий час
за період з 14 листопада 2012 року по
липень 2013р. на утримання доньки ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2609,20 грн. та на її
утримання у зв'язку з перебуванням у
декретній відпустці в розмірі 2408,70 грн..

В обґрунтування позову покликається на
те, що перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, який за
рішенням Сихівського районного суду
м.Львова від 05.09.2013р. було розірвано. За
час перебування у шлюбі у них
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась донька
ОСОБА_5,, яка проживає з нею та перебуває
на її утриманні. У зв'язку з
перебуванням у відпустці по догляду за
дитиною до трьох років, на даний час не
працює і жодних доходів не отримує. За
рішенням Сихівського районного суду
м.Львова від 05.08.2013р. вирішено стягувати
з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 аліменти на
утримання доньки до досягнення дитиною
повноліття, а також аліменти на її
утримання до досягнення дитиною
трьохрічого віку щомісячно, починаючи
з 16.07.2013р. Стверджує, що після
народження доньки відповідач не
надавав жодної матеріальної допомоги
на їх утримання, попри те, що позивачка
неодноразово вживала усі можливі
заходи щодо одержання аліментів з
останнього.

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 18 грудня 2013 року у
задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_2
про стягнення аліментів за минулий час
відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_2
У скарзі покликається на те, що
оскаржуване рішення ухвалено з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, без повного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи. Апелянт зазначає, що
відмовляючи у задоволенні позову суд
аргументував тим, що позивач не вживав
заходів щодо одержання аліментів, не
надала належних доказів та даних про
його перебування. Стверджує, що місце
праці відповідача їй не відоме, він
ухиляється від зустрічі із нею. Просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги. (а.с.29-30).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача ОСОБА_2 на обґрунтування
доводів апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи
законність і обґрунтованість рішення
суду з урахуванням доводів апеляційної
скарги та заперечень на неї, колегія
судів не знаходить достатніх підстав
для задоволення скарги, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції лише в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального прав.

Згідно положень ст.ст.10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно з ст.212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Судом першої інстанції безспірно
встановлено, що сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано за рішенням Сихівського
районного суду м.Львова від 05.09.2013 року.
За час перебування в шлюбі у них
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась донька
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Рішенням Сихівського районного суду
м.Львова від 05.08.2013р. задоволено позов
ОСОБА_4 про стягнення аліментів з
відповідача ОСОБА_3 та вирішено
стягувати з останнього в користь
ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки
ОСОБА_5 в розмірі 500,00 грн. щомісячно,
починаючи з 16.07.2013р. і до досягнення
дитиною повноліття та стягувати в
користь ОСОБА_4 аліменти на її
утримання в розмірі 500,00 грн. щомісячно,
починаючи з 16.07.2013р. і до досягнення
дитиною трьохрічного віку.

Відповідно до ч.2 ст.191 Сімейного
Кодексу України, аліменти за минулий
час можуть бути присуджені, якщо
позивач подасть суду докази того, що
він вживав заходів щодо одержання
аліментів з відповідача, але не міг їх
одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати. У цьому разі
суд може присудити аліменти за минулий
час, але не більш як за три роки.

Оскільки позивачем не надано суду
належних та допустимих доказів, які б з
достатньою очевидністю і
переконливістю свідчили про ухилення
відповідача від сплати аліментів та
про наявність обставин, встановлених
ч.2 ст.191 СК України, , колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність підстав для
присудження аліментів за минулий час.

Беручи до уваги викладене, колегія
суддів, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
правильності висновків районного суду
і не вбачає підстав для скасування
оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1
ст.308, п.1ч.1ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х
в а л и л а :

Апеляційну ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Сихівського районного суду
м.Львова від 18 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Штефаніца Ю.Г.

Судді:
Бойко С.М.

Береза В.І.