Справа № 2/303/649/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 лютого 2014 року
м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області

в особі:
головуючої-судді Морозова Н.
Л.

при
секретарі Ільчак Р. М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Мукачево цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до
виконавчого комітету Кальницької
сільської ради Мукачівського району,
третя особа: Мукачівська районна
державна нотаріальна контора про
визнання права власності на спадкове
майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про
визнання за нею права власності на
спадкове майно - житловий будинок (1948
року побудови), прибудови (1950 року
побудови), сараю (1980 року побудови),
літньої кухні (1980 року побудови),
прибудови літньої кухні (1992 року
побудови), літньої кухні (1970 року
побудови), убиральні (1970 року побудови),
навісу (1988 року побудови), коптильні (1988
року побудови), що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування
за заповітом ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позовні вимоги мотивують тим, що після
смерті її матері - ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, відкрилася спадщина.
ОСОБА_3, за життя на випадок своєї
смерті залишила заповіт від 07 травня 1990
року, посвідчений секретарем
Кальницької сільської ради
Мукачівського району Закарпатської
області 07.05.1990 року. (заповіт не
скасовано і не змінено), яким заповіла
все належне їй на день смерті майно:
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в
рівних долях. До складу спадкового
майна ввійшли: житловий будинок (1948
року побудови), прибудови (1950 року
побудови), сараю (1980 року побудови),
літньої кухні (1980 року побудови),
прибудови літньої кухні (1992 року
побудови), літньої кухні (1970 року
побудови), убиральні (1970 року побудови),
навісу (1988 року побудови), коптильні (1988
року побудови), що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, забудовником якого ще
до 1992 року була їх мати - заповідач. Всі
спадкоємці за заповітом, звернулися до
нотаріуса з заявами. Зокрема, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали до нотаріуса
заяви про відмову від належної кожному
з них частки у спадковому майні на
користь ОСОБА_2. Сама позивач - ОСОБА_2
подала до нотаріуса заяву про
прийняття спадщини, в порядку
спадкування за заповітом спадкодавця -
ОСОБА_3. Однак, відсутність
правовстановлюючих документів на
спадкове майно, позбавляє її
можливості прийняти спадщину в
установленому законом порядку, тому
змушена звернутися до суду.

Сторони подали заяви про розгляд
справи у їх відсутності. При цьому,
позивач та його представник позо
підтримують, просять задоволити з
підстав наведених у позовній заяві.
Відповідач просить справу розглядати у
відсутності представника сільської
ради. Теря особа, вирішення спору
залишає на розсуд суду.

З врахування заяв сторін,
перевіривши матеріали справи суд
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що після смерті -
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8
копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3),
відкрилася спадщина. ОСОБА_3, за життя
на випадок своєї смерті залишила
заповіт від 07 травня 1990 року,
посвідчений секретарем Кальницької
сільської ради Мукачівського району
Закарпатської області 07.05.1990 року (а.с.7
копія заповіту ОСОБА_3.) (заповіт не
скасовано і не змінено), яким заповіла
все належне їй на день смерті майно:
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в
рівних долях.

До складу спадкового майна ввійшли:
житловий будинок (1948 року побудови),
прибудови (1950 року побудови), сараю (1980
року побудови), літньої кухні (1980 року
побудови), прибудови літньої кухні (1992
року побудови), літньої кухні (1970 року
побудови), убиральні (1970 року побудови),
навісу (1988 року побудови), коптильні (1988
року побудови), що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, згідно копії
технічного паспорту на житловий
будинок (а.с.9-13).

Як вбачається з довідки, виданої
виконавчим комітетом Кальницької
сільської ради № 16 від 16.01.2014 року, що
згідно даних по господарської книги по
АДРЕСА_1, зареєстрована земельна
ділянка площею 0,1892 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку
(а.с.14)

Згідно довідки виконавчого комітету
Кальницької сільської ради № 824 від
18.12.2013 року, на день смерті ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2, у сільській раді
за останньою був зареєстрований та
належав на праві власності житловий
будинок АДРЕСА_1 перейменована у 2020
році на АДРЕСА_1, однак
правовстановлюючі документи на
домоволодіння не виготовлені (а.с.15).

На момент смерті ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 в будинку АДРЕСА_1, були
зареєстровані та проживали: донька -
ОСОБА_2, 06.02.1949 р. н. та внук - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується
довідкою виконавчого комітету
сільської ради № 44 від 24.01.2013 року (а.с16).

Згідно довідки виконавчого комітету
сільської ради № 76 від 06.02.2014 року, що
житловий будинок та всі надвірні
господарські споруди з прибудовами, за
адресою : АДРЕСА_1 побудовані до 1992 року
(а.с.42).

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 у 1993 році внаслідок розірвання
шлюбу, змінила прізвище з «ОСОБА_2» на
«ОСОБА_2» (дівоче), а ОСОБА_6, у 1973 році
внаслідок уладення шлюбу змінила
прізвище з « ОСОБА_6» на «ОСОБА_6».

Встановлене судом, вказує на те, що
Заява ОСОБА_9, 1971 р. н., ОСОБА_6, 1973 р. н.,
ОСОБА_7, 1982 р. н. про відмову від
спадщини, яка відкрилася після смерті
ОСОБА_3 (а.с.17), посвідчена державним
районним нотаріусом Шпеник М. Ю., дає
всі підстави вважати, що спадкоємець
ОСОБА_2, яка змінила прізвище на
«ОСОБА_3», має всі правові підстави, як
спадкоємець за заповітом, прийняти
спадщину у виді будинковолодіння
АДРЕСА_1, оскільки решта спадкоємців за
заповітом відмовилися від прийняття
такої на користь позивача - ОСОБА_2

Однак, відсутність правовстановлюючих
документів на спадкове майно,
позбавляє ОСОБА_2 можливості прийняти
спадщину в установленому законом
порядку.

Як встановлено судом, після
смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася
спадщина.

Спадкові відносини регулюються
нормами ЦК України ( в редакції 1963 року).

Відповідно до ст. 524 ЦК України в
редакції 1963 р. спадкоємство
здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 548 ЦК України 1963 р. для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Вважається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном ст. 549 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 553 ЦК України 1963
р. спадкоємець за законом або за
заповітом вправі відмовитися від
спадщини протягом шести місяців з дня
її відкриття в т. ч. на користь
кого-небудь з інших спадкоємців,
закликаних до спадкування за законом
або за заповітом. Важається, що
відмовився від спадщини також
спадкоємець, який не вчинив жодної з
дій, що свідчать про прийняття спадщини
( ст. 549 цього Кодексу).

Статтею 328 ЦК встановлено, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема з
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інакше прямо
не випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно Постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування

Порядок оформлення права власності на
об'єкти нерухомого майна, на які
відсутні акти прийняття їх в
експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94
«Прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів» та в листі
Державного комітету України з
будівництва та архітектури від 23
березня 1999 року № 12/5-126, в якому,
зокрема, роз'яснюється:

- по об'єктах, що збудовані до 05 серпня
1992 року, тобто до прийняття постанови
КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою
встановлено порядок прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, при їх реєстрації для
оформлення права власності одним із
документів є висновок про технічний
стан будинку (будівлі), що складається
БТІ.

Виходячи зі змісту наведених
нормативних актів, громадяни, які
збудували житлові будинки до 05 серпня
1992 року, могли за умови прийняття їх в
експлуатацію відповідними комісіями
отримати правовстановлюючі документи
на будинок, навіть якщо його споруджено
самовільно (самочинно) на земельній
ділянці, яка перебуває в їх законному
користуванні або у приватній
власності. За наявності відповідних
доказів судами може визнаватися право
власності в порядку спадкування на
спірні будинки, збудовані до 05 серпня
1992 року, на які спадкодавцем не було
отримано правовстановлюючі документи.

Таким чином, позивачем повністю
доведено і обгрунтовано підстави вимог
позову щодо визнання за нею права
власності на спадкове майно: житловий
будинок (1948 року побудови), прибудови
(1950 року побудови), сараю (1980 року
побудови), літньої кухні (1980 року
побудови), прибудови літньої кухні (1992
року побудови), літньої кухні (1970 року
побудови), убиральні (1970 року побудови),
навісу (1988 року побудови), коптильні (1988
року побудови), що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, збудоване до 1992 року,
в порядку спадкування за заповітом
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі вищенаведеного,
керуючись, ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-218, ЦПК
України, ст.ст. 524, 548,549,553 ЦК України 1963
року, ст. 328 ЦК України , суд -

р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, зареєстрованою в АДРЕСА_1 право
власності на житловий будинок (1948 року
побудови), прибудови (1950 року побудови),
сараю (1980 року побудови), літньої кухні
(1980 року побудови), прибудови літньої
кухні (1992 року побудови), літньої кухні
(1970 року побудови), убиральні (1970 року
побудови), навісу (1988 року побудови),
коптильні (1988 року побудови), що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за заповітом
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну

Головуючий
Морозова Н. Л.