23.06.2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року суддя Ленінського районного суд м. Харкова ОСОБА_1, розглянувши заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку поділу майна колишнього подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна та виділ частки з майна в натурі.

В заяві про забезпечення позову просить суд в порядку забезпечення позову заборонити Управлінню Держземагентства у м. Харкові вчиняти дії щодо реєстрації права власності на земельну ділянку за адресою м. харків, вул. Ашхабадська, 26 за ОСОБА_3.

Суд , вважає, що заява позивача ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України наведенні у Постанові Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» за №9 від 22 грудня 2006 року, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову, тими що вона обрала, не перебувають у необхідному ( обовязковому ) правовому звязку із позовними вимогами та предметом позову.

Заходи забезпечення позову, які зазначені в заяві позивачів виходять за межі заявлених позовних вимог, оскільки заборона особам, які не є учасниками судового процесу вчиняти певні дії які не повязані з предметом позову, суперечать принципу співмірності, а також самому сенсу забезпечення і меті його застосування. Мета застосування заходів забезпечення позову полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Оскільки заява про забезпечення позову не містить жодного виду заборони, який би обмежував право відповідачів чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмету спору, в її задоволенні слід відмовити.

Крім того, оскільки Управління Держземагентства у м. Харкові не є учасниками процесу, суд не вправі забороняти їм вчиняти будь-які дії.

При таких обставинах суд не вбачає підстав для задоволення вищевказаної заяви, що не перешкоджає позивачу звернутися до суду вдруге з заявою про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.. 151- 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Бородіна