печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року Печерський районний суд
м. Києва у складі:

головуючого судді - Москаленко
К.О.,

при секретарі - Горбатюк І. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

16 грудня 2013 року позивач звернулася із
зазначеним позовом, мотивуючи його тим,
що 23 листопада 2003 року було
зареєстровано шлюб з відповідачем у
Лівобережному відділі реєстрації
шлюбів м.Києва з державним Центром
розвитку сім'ї, від шлюбу сторони мають
двох дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З 2010 року сторони
проживають окремо, спільне
господарство не ведеться, вважає,
спільне подальше життя неможливе, у
зв'язку з чим просить розірвати шлюб.

У судовому засіданні позивач позов
підтримала, просила не надавати строку
для примирення, оскільки її рішення є
виваженим та остаточним.

Відповідач у судовому засіданні позов
визнав та проти розірвання шлюбу не
заперечував, йому було роз'яснено судом
наслідки визнання позову, передбачені
ст. 174 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, судом
встановлено, що 23 листопада 2003
року у Лівобережному відділі
реєстрації шлюбів м.Києва з державним
Центром розвитку сімї між громадянами
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано
шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів
зроблено відповідний актовий запис №
1936 (а.с.5).

Від шлюбу сторони мають двох дітей,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується даними
свідоцтва про народження (а.с. 3, 4).

Судом встановлено, що шлюбно-сімейні
відносини сторонами не підтримуються,
сторони бажають розірвати шлюб,
клопотань про надання строку для
примирення сторони не заявляли,
позивач наполягає на розірванні шлюбу,
а відповідач проти цього не заперечує.

Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу
України передбачено право кожного з
подружжя припинити шлюбні відносини.
Примушування до припинення шлюбних
відносин, примушування до їх
збереження є порушенням права дружини,
чоловіка на свободу та особисту
недоторканість і може мати наслідки,
встановлені законом.

За таких обставин, оскільки сторони
наполягають на припинені шлюбних
відносин, суд дійшов висновку, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу є неможливим,
оскільки буде суперечити інтересам
кожної із сторін, що має істотне
значення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 21,
24, 56, 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,
ст. ст. 11, 60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений та зареєстрований 23
листопада 2003 року Лівобережним
відділом реєстрації шлюбів м.Києва з
державним Центром розвитку сім'ї між
громадянами ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис №
1936) - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний код НОМЕР_2, судовий
збір у розмірі 229 (двісті двадцять
девять) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано у строк,
встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Печерський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
К.О.
Москаленко