Справа №489/2990/13-ц 19.02.2014 19.02.2014 19.02.2014
Провадження №22-ц/784/575/14
Провадження №22-ц/784/575/14
інстанції Губницький Д.Г.
Доповідач апеляційного суду Тищук
УХВАЛА

Іменем України

19 лютого 2014 року

місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого Колосовського С.Ю.

суддів: Тищук Н.О., Локтіонової О.В.,

при секретарі судового засідання
Бакуті Т.В.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 28 жовтня 2013 року по
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ
«Приватбанк») до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
ОСОБА_5 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, виселення, -

у с т а н о в и л а:

25 квітня 2012 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_5 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, виселення. В обґрунтування
позову зазначав, що 04 липня 2007 року між
позивачем та відповідачем ОСОБА_4
укладено кредитний договір №CVX0GA00000068
за умовами якого він отримав кредит в
сумі 52 000,00 доларів США зі сплатою
відсотків 11,04% на рік строком до 03 липня
2017 року. В забезпечення виконання
вищевказаного зобов'язання між
позивачем та ОСОБА_2, ОСОБА_4 укладено
договір іпотеки, згідно якого останні
передали в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.
Внаслідок систематичного невиконання
третьою особою ОСОБА_5 своїх
зобов'язань за кредитним договором
утворилась заборгованість в розмірі 115
728 долл. США 77 центів, в рахунок
погашення якої позивач просить
звернути стягнення на предмет іпотеки
шляхом його продажу від імені
відповідачів договору купівлі-продажу
з іншою особою-покупцем з отриманням
витягу з Державного реєстру права
власності на нерухоме майно,
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах,
організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування без
будь-якого окремого уповноваження
іпотекодавців і виселити відповідачів
та інших осіб, які зареєстровані і
проживають у даній квартині зі зняттям
з реєстраційного обліку.

Рішенням Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2013 року,
якому справа надійшла з Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ для
нового розгляду в частині визначення
розміру заборгованості за кредитним
договором та звернення стягнення на
предмет іпотеки, позов задоволено
частково. Постановлено звернути
стягнення на предмет іпотеки в рахунок
погашення заборгованості в розмірі 87
370 долл. США 55 центів, з яких 50 901 долл.
США 47 центів - заборгованість за
кредитом, 27 587 долл. США 68 центів -
відсотки за користування кредитом, 4
160,00 долл. США - комісія, 4 721 долл. США 40
центів штрафу (процентна складова) та 93
994,50 грн. пені, надавши позивачу право
продажу від свого імені предмету
іпотеки шляхом укладення договору
купівлі-продажу з іншою особою
покупцем з початковою ціною продажу 335
421,00 грн. В задоволенні вимог про
виселення та зняття з реєстраційного
обліку відповідачів та інших осіб, що
проживають в спірній квартирі -
відмовлено. Розподілено судові
витрати.

Не погоджуючись з прийнятим
судовим рішенням, відповідач ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій
просила його скасувати через те, що
вартість квартири, на її думку
занижено, а повідомлення про намір
звернення стягнення на предмет іпотеки
позичальнику було надіслано на невірну
адресу.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення особи, яка бере участь у
справі, перевіривши наведені в скарзі
доводи та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.589 ЦК
України та ч.1 ст.33 Закону України «Про
іпотеку», у разі невиконання або
неналежного виконання основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за рахунок
звернення стягнення на предмет
іпотеки. Ст. 38 зазначеного закону
закріплено право іпотекодержателя та
визначено порядок продажу предмету
іпотеки.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що 04 липня 2007 року
між позивачем та третьою особою ОСОБА_5
укладено кредитний договір на суму 57
526,80 доларів США (а.с.13-15).

В забезпечення виконання вказаного
зобов'язання, між позивачем та
відповідачами по справі 05 липня 2007 року
було укладено іпотечний договір,
згідно якого останні передали в
іпотеку квартиру АДРЕСА_1 (а.с.17-19).
Відповідно до п.п.11, 33.4. іпотечного
договору вартість предмета іпотеки
сторони визначили у 335 421,00 грн.(а.с.17,19).
Відповідно до п. 27 іпотечного договору
звернення стягнення на предмет іпотеки
може бути здійснено шляхом продажу
предмету іпотеки будь-якій особі (а.с.18).

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що внаслідок
систематичного невиконання своїх
зобов'язань позичальником виникла
заборгованість за кредитним договором,
у зв'язку з чим у позивача виникло право
вимоги на звернення стягнення на
предмет іпотеки, яким забезпечено
виконання зобов'язань позичальника.

Як вбачається з матеріалів справи,
5.07.2007р. сторони уклали іпотечний
договір, в п.33.4 якого сторони визначили,
що вартість предмета іпотеки, а саме
зазначеної квартири, складає 335 421,00 грн.
За таких обставин, позовні вимоги щодо
звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_1 шляхом укладення договору
купівлі-продажу з іншою особою
покупцем з початковою ціною продажу 335
421,00 грн. задоволені правильно.

Обсяг боргових зобов'язань
позичальника та відмова суду першої
інстанції в задоволенні позовних вимог
щодо права позивача на отримання
витягу з Державного реєстру прав
власності та надання усіх інших
повноважень, необхідних для здійснення
продажу, не є предметом розгляду
апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги щодо
зниження вартості іпотечного майна у
відношенні до зміни курсу валюти, в
якій видавався кредит не можуть бути
прийняті судом до уваги, оскільки
початкова вартість іпотечного майна
визначена сторонами спільно, і
підписавши іпотечний договір
відповідач ОСОБА_2 повністю погодилась
з його умовами.

Інші доводи апеляційної скарги, також
не спростовують висновків суду про
наявність підстав для звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду слід залишити
без змін.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити, а
рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 28 жовтня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: