Справа № 1329/2-23/11
Головуючий у 1 інстанції: Воробель М.М.
Провадження № 22-ц/783/290/14
Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Крайник Н.П.,

суддів: Курій Н.М., Мельничук О.Я.,

з участю секретаря: Данилик І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Яворівського районного суду
Львівської області від 31 липня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про встановлення
факту постійного проживання в квартирі
як член сім»ї, визнання недійним
свідоцтва про право власності на
квартиру та її реприватизацію, -

в
с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено частково. Визнано ОСОБА_3 та
її доньку ОСОБА_4 членами сім»ї ОСОБА_2,
що постійно проживали разом з ним в
місті Новояворівську Яворівського р-ну
у квартирі АДРЕСА_1 з серпня місяця 1992
року, а ОСОБА_5 з серпня місяця 1994 року
та спільно вели господарство. В
задоволенні позовних вимог про
визнання частково недійсним свідоцтва
про право власності на квартиру
АДРЕСА_1 та визнання за ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_5 право власності по ? частини
кватири АДРЕСА_1 в порядку приватизації
державного житлового фонду як членів
сім»ї ОСОБА_2 - відмовлено.

Рішення суду оскаржив відповідач
ОСОБА_2. В апеляційній скарзі зазначає,
що суд приймаючи рішення виходив
виключно із пояснень позивачів та
показів свідків, які на його думку не
можна брати до уваги, так як події про
які вони свідчили відбувались 20 років
тому назад. Стверджує, що суд з
незрозумілих причин не надав уваги
довідці з його місця роботи в якій
вказано, що він перебував на постійній
роботі в Республіці Польща з 01.05.1992 року
по 18.05.1993 року та фізично не міг
проживати разом із позивачами однією
сім»єю та вести спільне господарство.
Крім цього, на думку апелянта, суд не
звернув увагу, що дата початку
проживання ОСОБА_3 разом з ним у спірній
квартирі встановлена також рішенням
Яворівського районного суду
Львівської області від 27.11.2007 року у
справі про визнання права користування
житловим приміщенням. Враховуючи
наведені обставини, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд
сприяє всебічному і повному з»ясуванню
обставин справи: роз»яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов»язки, попереджує про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених ЦПК України.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відповідно до ч. 3 ст. 213 ЦПК України
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з»ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачі звернулись з позовними
вимогами про встановлення факту
постійного проживання у спірній
квартирі, визнання недійсним свідоцтва
про право власності на дану квартиру
та її реприватизацію, однак не
зазначили в якості відповідачів орган
приватизації державного житлового
фонду та орган місцевого
самоврядування у власності якого
перебувала квартира до моменту її
приватизації. Суд першої інстанції на
стадії розгляду справи не залучив
вказані органи до розгляд справи.

Судом не було досліджено питання чи на
момент приватизації спірної квартири
ОСОБА_3 мала право на її приватизацію
відповідно до вимог ст. 3 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду», оскільки у її
власності перебував будинок в АДРЕСА_2

Крім цього, в запереченні на позовну
заяву ОСОБА_2 зазначав про застосування
до позовних вимог строку позовної
давності, так як приватизація спірної
квартири була проведена в 1993 році, а
позивачі звернулись з вимогами про
визнання недійним свідоцтва про право
власності на квартиру та її
реприватизацію в 2008 році, такий строк
не просили поновити, однак суд першої
інстанції в рішенні суду даному факту
не дав правової оцінки.

З наведених мотивів рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1.п.2., 309 ч.1 п.1,4, 313, 314
ч.2, 316 ЦПК України колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Яворівського районного суду
Львівської області від 31 липня 2013 року
скасувати. Ухвалити нове рішення, яким
у задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про встановлення
факту постійного проживання в квартирі
як член сім»ї, визнання недійним
свідоцтва про право власності на
квартиру та її реприватизацію
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуючий:
Крайник Н.П.

Судді:
Курій Н.М.

Мельничук О.Я.