Справа № 2-4537/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» структурний підрозділ ВСП «Грушківський» про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка 26.06.2014 року звернулася з позовною заявою, в якій просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 року, її тітки - ОСОБА_2.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких звертається до суду та обґрунтовує свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, в змісті позовної заяви є не викладеними обставини щодо порушення прав позивачки, які підлягають відновленні, як спадкоємця саме четвертої черги, оскільки не зазначено, в чому саме полягає дане порушення і всупереч яким нормативним актам, внаслідок чиїх та яких саме дій, та з якими правовими наслідками, а зі змісту позовної заяви не випливає її право на спадкування та відсутнє зазначення жодних доказів на підтвердження викладеному.

Таким чином, вбачається, що позивачкою не викладені обставини щодо обґрунтування предмету та підстав позову, характеру правовідносин сторін, які склались з приводу спору, тобто, які саме права позивачки порушені як спадкоємця, а також за яких обставин як правових підстав та чим саме передбачений таких спосіб захисту прав та інтересів позивачки, оскільки позовна заява не містить жодних посилань на правові норми, які б передбачали порядок відновлення її прав.

Крім того, враховуючи, що позивачка просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, остання не зазначає. який саме строк їх необхідно для реалізації відповідного права, а також не викладає обставини щодо поважності причин пропуску відповідного строку, які б виправдовували її поведінку як спадкоємця для прийняття спадщини, та не надає доказів на підтвердження таким обставинам.

Також позивачка, звертаючись з даним позовом, визначає відповідачем у справі Комунального підприємства КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» структурний підрозділ ВСП «Грушківський», однак не викладає обставин з приводу предмету спору, не зазначає які саме його права, свободи і інтереси були порушені відповідачем, якими саме його діями і всупереч яким нормативним актам та з якими правовими наслідками та як вони між собою взаємопов'язані та стосуються даного спору.

До того ж, позивачкою не викладено жодних обставин щодо наявності спадкового майна померлої, що може вплинути на визначення підсудності розгляду справи, та наявності інших осіб (спадкоємців), які можуть бути заінтересовані у вирішенні даного спору, права і охоронювані інтереси яких може зачепити ухвалене у справі рішення чи потягнути за собою обов'язок вчинення ними будь-яких дій або ж змінити їх правовий статус.

Таким чином, в поданій позовній заяві не викладені обставини, якими позивачка обґрунтовує своє право вимоги відповідно до норм матеріального права, а тому не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто, які саме права позивачки порушені, який характер мають правовідносини, що виникли між позивачкою та відповідачем з приводу даного спору, якими правовими нормами вони регулюються та чим передбачений такий шлях поновлення, враховуючи, що ст.16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачкою не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з'ясувати предмет спору та межі доказування.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивачки є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Виходячи з вищенаведеного, позивачці необхідно викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, які її права, свободи чи інтереси були порушені та ким, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, чим визначений той засіб захисту права, який вона просить застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави, а також на докази в підтвердження обставин на обґрунтування заявлених вимог.

За таких обставин в силу ч.1 ст. 121 ЦПК України вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» структурний підрозділ ВСП «Грушківський» про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачкою ухвали, шляхом подачі нової позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: