У х в а л а

іменем україни

17 вересня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О.,Маляренка А.В.,Писаної
Т.О.,розглянувши в попередньому
судовому засіданні справу за позовом
Державного підприємства «Житомирське
лісове господарство» до ОСОБА_4, третя
особа Державна інспекція сільського
господарства у Житомирській області,
про звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки, зобов'язання
привести земельну ділянку у придатний
до використання стан, за касаційною
скаргою заступника прокурора
Житомирської області, поданої в
інтересах Державного підприємства
«Житомирське лісове господарство», на
рішення Житомирського районного суду
Житомирської області від 11 квітня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 2 червня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ДП «Житомирське
лісове господарство» звернулося до
суду з вищезазначеним позовом та
просило ОСОБА_4 звільнити земельну
ділянку площею 0, 41 га на території
Оліївської сільської ради, яка
неправомірно використовується для
обслуговування ресторанно-готельного
комплексу «Дубки», повернути вказану
земельну ділянку ДП «Житомирське
лісове господарство», привести
земельну ділянку у придатний для
використання стан.

В обґрунтування позову зазначило, що
ОСОБА_4 є власником земельної ділянки
площею 0, 1511 га для обслуговування
будівель і споруд
ресторанно-готельного комплексу
«Дубки» за межами с. Оливка
Житомирського району. Він самовільно
використовує для тих же цілей земельну
ділянку площею 0, 41 га, яка відноситься
до лісогосподарськогоького
призначення і на праві постійного
користування належить ДП «Житомирське
лісове господарство».

Під час розгляду справи судом першої
інстанції у справу вступив прокурор
Житомирського району Житомирської
області на стороні позивача.

Рішенням Житомирського районного суду
Житомирської області від 11 квітня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Житомирської
області від 02 червня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заступник
прокурора Житомирської області, не
погоджуючись із рішеннями суду першої
і апеляційної інстанцій, просить
скасувати їх та направити справу на
новий апеляційний розгляд,
обґрунтовуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився суд апеляційної
інстанції, відмовляючи у задоволенні
позову, зазначив, що у позовній заяві ДП
«Житомирське лісове господарство» не
зазначені межі земельної ділянки
площею 0, 41 га, координати поворотних
точок, не вказано про наявність на
земельній ділянці будь-яких споруд із
зазначенням їх площі та місця
розташування, не зазначені докази
непридатності земельної ділянки для
використання за цільовим призначенням
та спосіб, у який вона має бути
приведена у придатний для використання
стан. Крім того позивач не надав
доказів на підтвердження меж та місця
розташування спірної земельної
ділянки, не спростував заперечень
відповідача про те, що він зайняв
земельну ділянку площею не більше 0, 15
га, не огороджував її і не позначав її
меж, не змінював цільове призначення.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора
Житомирської області відхилити.

Рішення Житомирського районного суду
Житомирської області від 11 квітня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 02 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.О. Леванчук А.В. Маляренко Т.О. Писана