АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22ц/790/7878/14
інстанції - Цибульник С.І.
Справа: № 426/1331/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

головуючого -
Гуцал Л.В.,

суддів -
Коростійової В.І., Крилової Т.Г.

за участю
секретаря - Литвин О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «Лотуре-Агро» на
заочне рішення Сватівського районного
суду Луганської області від 18 вересня
2014 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Лотуре-Агро» про
розірвання договору оренди землі, -

встановила:

07 липня 2014 року ОСОБА_1, в особі свого
предcтавника, звернувся до суду з
зазначеним позовом.

Просив розірвати договір оренди землі
від 10 січня 2007 року, укладений між
ОСОБА_1 та товариством з обмеженою
відповідальністю (далі ТОВ)
«Лотуре-Агро».

Посилався на те, що йому на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ЛГ № 174658,
виданого 04 квітня 2005 року належить
земельна ділянка площею 2,2778 га, яка
розташована на території
Райгородської сільської ради. Цільове
призначення земельної ділянки - для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

10 січня 2007 року між ним та відповідачем
у справі було укладено договір оренди
землі (далі спірний договір) строком на
10 років, який зареєстровано Луганською
філією ДП «Центр державного земельного
кадастру», про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 09 серпня 2007
року за № 240865/72.

За умовами спірного договору позивач
передав, а відповідач прийняв у платне
користування зазначену вище земельну
ділянку для сільськогосподарського
використання. Орендна плата за
користування земельною ділянкою
повинна була сплачуватися орендарем
щорічно до 31 грудня у грошовій або
натуральній формі та розмірі, що
становить 1,5 відсотків нормативної
грошової оцінки земельної ділянки з
урахуванням індексу інфляції 2,551, а
саме: 1061 гривня з правом її перегляду
один раз на рік.

У порушення умов спірного договору ТОВ
«Лотуре-Агро» не сплачувало орендну
плату за користування належною
позивачу земельною ділянкою протягом
2012-2013 років, що є істотним порушенням
умов спірного договору та підставою
для його розірвання.

Заочним рішенням Сватівського
районного суду Луганської області від
18 вересня 2014 року позовні вимоги
задоволено - розірвано укладений між
сторонами договір оренди землі від 10
січня 2007 року, вирішено питання про
судові витрати.

Ухвалою Сватівського районного суду
Луганської області від 08 жовтня 2014 року
у задоволенні заяви ТОВ «Лотуре Агро»
про перегляд ухваленого судом першої
інстанції по справі заочного рішення
відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Лотуре Агро»
просить скасувати заочне рішення від 18
вересня 2014 року та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог. Посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для правильного вирішення
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Сторони, які належним чином
повідомлялись про час та місце
розгляду справи, до суду не з'явились,
про причину неявки не повідомили.

Відповідно до положень ст.305 ЦПК
України, неявка сторін, належним чином
повідомлених про час та місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Разом з цим, у відповідності з вимогами
ч. 3 вказаної статті апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної скарги,
якщо під час розгляду справи буде
встановлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення
норм процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Судом першої інстанції даний спір
розглянуто по суті.

Проаналізувавши зміст заявлених
позовних вимог на норми процесуального
закону, колегія суддів вважає, що дана
справа не підлягає розгляду в судах в
порядку цивільного судочинства, з
огляду на наступне.

Відповідно до статей 15,16 ЦПК України у
порядку цивільного судочинства суди
розглядають справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ за
Господарським процесуальним кодексом
України (статті 1,12) віднесено до
компетенції господарських судів.

Поняття банкрутства, порядок
відновлення платоспроможності
суб'єкта підприємницької діяльності -
боржника або визнання його банкрутом,
порядок та умови застосування
ліквідаційної процедури, повного або
часткового задоволення вимог
кредиторів визначаються Законом
України від 14 травня 1992 року №2343-XII «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

За цим законом банкрутство - це визнана
господарським судом неспроможність
боржника відновити свою
платоспроможність за допомогою
процедур санації та мирової угоди і
погасити встановлені у порядку,
визначеному цим Законом, грошові
вимоги кредиторів не інакше як через
застосування ліквідаційної процедури
(стаття 1 вказаного Закону).

Відповідно до змісту ч.4 ст.10 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» суд, у
провадженні якого перебуває справа про
банкрутство, вирішує усі майнові спори
з вимогами до боржника, у тому числі
спори про визнання недійсними
будь-яких правочинів (договорів),
укладених боржником.

За змістом п.7 ч.1 ст.12 Господарського
процесуального кодексу України
господарським судам підвідомчі справи
у спорах з майновими вимогами до
боржника, стосовно якого порушено
справу про банкрутство.

Позов було подано до Сватівського
районного суду Луганської області 07
липня 2014 року.

Між тим, представник позивача
письмовою заявою (а.с.20) повідомив суд
першої інстанції про те, що відносно
відповідача ТОВ «Латуре-Агро»
порушено провадження у справі про
банкрутство.

За наявними у матеріалах справи
доказами, дійсно 21 травня 2014 року
відносно відповідача ТОВ «Лотуре-Агро»
ухвалою Господарського суду м. Києва
було порушено провадження у справі про
банкрутство, введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів,
призначено розпорядника
майнатовариства - Гусара І.О. (а.с. 21-26).

Як зазначено вище, позов пред'явлено
про розірвання договору оренди
земельної ділянки, стороною якого є ТОВ
«Лотуре Агро».

Відповідно до ст.13 Закону України «Про
оренду землі», договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Статтею 34 цього Закону передбачено, що
у разі розірвання договору оренди
землі орендар зобов'язаний повернути
орендодавцеві земельну ділянку на
умовах, визначених договором. Орендар
не має права утримувати земельну
ділянку для задоволення своїх вимог до
орендодавця.

Отже, за змістом вказаних норм, за
договором оренди орендодавець передає
у строкове, платне користування
орендаря своє нерухоме майно - замельну
ділянку, а розірвання договору оренди
передбачає повернення земельної
ділянки її власнику.

Оскільки предмет позову стосується
вимог про захист прав, об'єктом яких є
земельна ділянка, - майно в розумінні
статті 190 ЦК України, майнові права та
обов'язки, даний спір є майновим та
відповідно до ч.4 ст.10 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
його розгляд відноситься до юрисдикції
господарського суду.

Зазначене залишилось поза увагою суду
першої інстанції.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК
України суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо справа не
підлягає розгляду у порядку цивільного
судочинства.

За приписами ч.1 ст. 310 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі з підстав,
визначених ст.205 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене вище, судова
колегія вважає за необхідне заочне
рішення Сватівського районного суду
Луганської області від 18 вересня 2014
року скасувати, а провадження у справі
закрити.

Керуючись ч.3 ст. 303, ст. 304, ч.1 ст. 310, ст. 313,
п.3 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Лотуре-Агро» задовольнити частково.

Заочне рішення Сватівського районного
суду Луганської області від 18 вересня
2014 року скасувати.

Провадження у цивільній справі
закрити.

Роз'яснити ОСОБА_1 що розгляд його
позовних вимог до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Лотуре-Агро» про розірвання договору
оренди землі віднесено до юрисдикції
господарського суду.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді