Справа № 2/1203/453/11
Провадження № 22ц/782/12/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі:

головуючого: Лісіциної А.І.

суддів: Галан Н.М., Назарової
М.В.,

при секретарі Булгаковій М.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луганську справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Артемівського районного суду м.
Луганська від 03 грудня 2013 р. у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення порядку користування
земельною ділянкою та усунення
перешкод у її користуванні та за
зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визначення меж конкретного
користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням уточнений
позов ОСОБА_1 та зустрічний позов
ОСОБА_2 задоволено частково.

Визначено порядок користування
земельною ділянкою, загальною площею
2132,0 кв.м., розташованою за адресою: м.
Луганськ, по вул. Ліньова, 43, відповідно
до висновку експертизи розробленого
Луганським бюро незалежної оцінки ТОВ
«Луниг» у відповідності до 2 варіанту.

В загальне користування ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 виділено земельну ділянку у
дворі, площею 47,0 кв.м., яка розташована в
глибині двору на відстані 14,58 від воріт
по червоній лінії та обмежена з лівого
боку огорожею з ділянкою НОМЕР_1, з
правого боку з ділянками конкретного
користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що
згідно додатку № 2 до доповненого
висновку експертизи № 182/07 від 26.09.2013 р.
окрашена в жовтий колір.

Виділено у користування ОСОБА_1 у
рахунок 60/100 частин земельної ділянки,
земельну ділянку площею 1251,0 кв.м., яка
знаходиться під двором та будинком
(площею 221 кв.м.) в глибині ділянки від
червоної лінії та далі у глибині
ділянки зліва, площею 1030 кв.м. під
городом складної конфігурації, що
згідно додатку № 2 до доповненого
висновку експертизи № 182/07 від 26.09.2013 р.
окрашена в зелений колір.

Виділено у користування ОСОБА_2 у
рахунок 40/100 частин земельної ділянки,
земельна ділянка площею 834,0 кв.м.,
відповідно до 2-го варіанту схеми
визначення порядку користування
земельною ділянкою, яка знаходиться
під двором (площею 55,0 кв.м.) у глибину
ділянки від червоної лінії та далі в
глибині ділянки праворуч, площею 779,0
кв.м., під будинком і городом складної
конфігурації, що згідно додатку № 2 до
доповненого висновку експертизи № 182/07
від 26.09.2013 р. окрашена в червоний колір.

В інших вимогах уточненого позову
ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2
відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт
просить рішення суду 1-ї інстанції
частково скасувати, як незаконне у
зв'язку з порушенням норм
процесуального та матеріального права,
неповним з'ясуванням судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідністю висновків суду
обставинам справи та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі,
встановивши порядок користування
земельною ділянкою за варіантом № 2
додатку № 3 до висновку експертизи №
31/23 від 21 травня 2009 року, та зобов'язавши
ОСОБА_2 перенести огорожу згідно цього
порядку та відмовити у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися у судове засідання,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції повно та
всебічно дослідив надані сторонами
докази, правильно встановив обставини
справи, з'ясував характер
правовідносин сторін та норми права,
які їх регулюють та дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності.

Частиною 4 ст. 120 ЗК України
встановлено, що при переході права
власності на будівлю та споруду до
кількох осіб, право на земельну ділянку
визначається пропорційно часткам осіб
у вартості будівлі та споруди, якщо
інше не передбачено у договорі
відчуження будівлі і споруди.

У відповідності до п. 19 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
16 квітня 2004 року «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» у справах за позовом учасників
спільної власності на землю про
встановлення порядку володіння й
користування спільною земельною
ділянкою, на якій розташовані належні
їм жилий будинок, господарські будівлі
та споруди, суд з'ясовує і враховує
можливість нормального користування
будинком і здійснення догляду за ним,
розташування господарських будівель,
споруд, необхідність зведення
будівель, розташування плодово-ягідних
насаджень співвласників, можливість
проходу з вулиці на подвір'я тощо.
Враховуються також вимоги санітарних
правил і правил протипожежної безпеки.

Виходячи з вищевикладеного, суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, з яким
погоджується колегія суддів, що із
запропонованих у висновку
будівельно-технічної експертизи
судового експерта Єрмола В.В. за № 182/07
від 26.09.2013 року варіантів порядку
користування земельною ділянкою між
співвласниками домоволодіння у м.
Луганськ, по вул. Ліньова, 43, найбільш
оптимальний варіант встановлення
порядку користування земельною
ділянкою це варіант № 2.

При цьому, запропонований
експертом другий варіант порядку
користування земельною ділянкою
максимально відповідає інтересам
співвласників будинку, не порушує їх
право на реалізацію повноважень
власника і зводить до мінімуму розмір
земельної ділянки загального
користування, що відповідає правовій
позиції висловленої Верховним Судом
України у п. 19 Постанови Пленуму ВСУ №7
від 16.04. 2004 року згідно якої «При
пред'явленні вимог кожним з учасників
спільної власності

про встановлення порядку користування
спільною земельною ділянкою

суд може залишити в спільному
користуванні лише ділянки, роздільне

користування якими встановити
неможливо».

Посилання апелянта на висновок
експертизи №31/23 від 21 травня 2009 року
колегія суддів не може взяти до уваги,
оскільки з матеріалів справи
вбачається, що справа надійшла до суду
у грудні 2010 року ( а.с.2) висновок
експертизи від 21 травня 2009 року, на якій
посилається апелянт судом першої
інстанції не досліджувався і
відсутній в матеріалах справи, не
доданий він і до апеляційної скарги.

Доводи апелянта стосовно того, що
обраний судом варіант конкретного
користування земельною ділянкою
ускладнює їй використовувати
автомобіль для заїзду на город неможна
вважати обгрнутованими, оскільки , як
вбачається зі світлин ( а.с. 49) в'їзду на
город перешкоджає вбиральня
позивачки і відповідача. Питання про
можливість перенесення господарських
будівель перед експертами не
ставилося, тому у суду не було підстав
для вирішення питань щодо переносу
господарських будівель , або
обговорення питання щодо відповідної
грошової компенсації.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні
позову в частині усунення перешкод у
користуванні земельної ділянки, суд
першої інстанції вірно зазначив, що
позивачем не надано доказів в
обґрунтування того, яке саме майно
відповідача чинить йому перешкоди - не
вказано його точне розташування,
розмір, та конкретний опис.

Відповідно до вимог ст.10, 11, 60 ЦПК
України, суд розглядає справу в межах
заявлених позивачем вимог та на
підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі . Кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Таким чином, установивши дійсні
обставини справи, суд першої інстанції
дав належну оцінку зібраним доказам,
правильно застосував норми
матеріального права, не допустив
порушень норм процесуального права та
дійшов обґрунтованого висновку щодо
часткового задоволення вимог сторін.

Враховуючи наведене, колегія
суддів вважає рішення суду ухваленим з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, яке зміні чи
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 209, 303,304,п.1 ч.1 ст.307,
ст.ст.308, 315 ЦПК України судова колегія,

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Артемівського
районного суду м. Луганська від 03
грудня 2013 р. залишити без змін.

Ухвала набирає чинності
негайно, але може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий

Судді: