Справа № 314/6583/14-ц Провадження № 2/314/1813/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

01 грудня 2014 р. м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Беспалько Т.Д.,

прри секретарі секретарі Печонкіної В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що на підставі рішень Вільнянського районного суду Запорізької області та Витягів з Державного реєстру прав на нерухоме майно за позивачем ОСОБА_1 та його дружиною відповідачкою по справі ОСОБА_2, у власності перебуває наступне майно: за ОСОБА_2 на підставі Витягу, індексний номер 2182154 від 09.04.2013 року зареєстровано право власності на склад - літера Ж3 і прибудову літера Е4, за ОСОБА_1 на підставі Витягів: індексний номер 2108469 від 08.04.2013 року, зареєстрований олія цех, інв. № 4 літера Е; індексний номер 911316 від 02.03.2013 року, котельня літера, З5; індексний номер 910674 від 02.03.2013 року, будівля сушарки - літера, Е2; індексний номер 907102 від 02.03.2013 року, котельня літера, З3; індексний номер 910092 від 02.03.2013 року, склад літера, Е3; індексний номер 906391 від 02.03.2013 року, котельня літера, З2 та ін..

На протязі декількох останніх років, згідно даних технічного паспорту від 06.10.2014 року, позивачем було здійснено добудування наступного майна: будівлі складу з котельною, літера Е6 площею 1025.0 м2; будівлі, літера З8, площею 43.4 м2; будівлі цеху, літера, Е5-З, площею 1088.0 м2 з урахуванням балкону площею 1.9 м2 та склад, літера Ж4, площею 284.7 м2.

Позивач обгрунтовує свій позов наступним.

У Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті 13, 41 Конституції України).

Відповідно до статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обовязки, а й орієнтовно вказує на його зобовязання.

Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Вiдповiдно до ст. 319 ЦК України власник володiє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до положень статті 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частина 2 статті 331 ЦК України зазначає, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва.

Не дивлячись на той факт, що ОСОБА_2 також, частково приймала участь у будівництві вищезазначених об»єктів і давала позивачу незначні кошти, вона останнім часом почала пред»являти свої права на нерухоме майно позивача і чинити перешкоди у користуванні майном, але будь-які зазіхання на чуже майно з її сторони безпідставне, оскільки саме позивач наймав будівельників для роботи і здійснював фінансування будівництва майже на 100 відсотків.

Під час будування майна, частину обєктів які перебували у власності позивача та відповідача, було знищено, тому в подальшому позивачем будуть заявлені вимоги щодо скасування права власності на вказані обєкти.

Вищезазначене майно розташовано на земельних ділянках які перебувають у приватній власності ОСОБА_3 згідно державних актів: серія ЯЕ № 284017 від 10.01.2008 року, земельна ділянка площею, 0,1176 га; серія ЯЕ № 263449 від 10.01.2008 року, земельна ділянка площею 0,0336 га; серія ЯК № 965202 від 07.06.2010 року, земельна ділянка площею 0,0227 га та серія ЗП № 109135 від 23.08.2005 року, земельна ділянка площею, 0,6602 га, всі вказані земельні ділянки розташовані під обєктами за адресою: вул. Леніна, 17 м. Вільнянськ Запорізької області.

Оскільки, на сьогоднішній день фактично порушуються права позивача, які пов»язані з перешкоджанням у володінні майно, для вирішення цього спору позивач вимушений звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач наполягає на позові, відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином.

Суд розглядає справу у порядку ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами:

Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи на підставі рішень Вільнянського районного суду Запорізької області та Витягів з Державного реєстру прав на нерухоме майно за позивачем ОСОБА_1 та його дружиною відповідачкою по справі ОСОБА_2, у власності перебуває наступне майно: за ОСОБА_2 на підставі Витягу, індексний номер 2182154 від 09.04.2013 року зареєстровано право власності на склад - літера Ж3 і прибудову літера Е4, за ОСОБА_1 на підставі Витягів: індексний номер 2108469 від 08.04.2013 року, зареєстрований олія цех, інв. № 4 літера Е; індексний номер 911316 від 02.03.2013 року, котельня літера, З5; індексний номер 910674 від 02.03.2013 року, будівля сушарки - літера, Е2; індексний номер 907102 від 02.03.2013 року, котельня літера, З3; індексний номер 910092 від 02.03.2013 року, склад літера, Е3; індексний номер 906391 від 02.03.2013 року, котельня літера, З2 та ін..

На протязі декількох останніх років, згідно даних технічного паспорту від 06.10.2014 року, позивачем було здійснено добудування наступного майна: будівлі складу з котельною, літера Е6 площею 1025.0 м2; будівлі, літера З8, площею 43.4 м2; будівлі цеху, літера, Е5-З, площею 1088.0 м2 з урахуванням балкону площею 1.9 м2 та склад, літера Ж4, площею 284.7 м2.

Вищезазначене майно розташовано на земельних ділянках які перебувають у приватній власності ОСОБА_3 згідно державних актів: серія ЯЕ № 284017 від 10.01.2008 року, земельна ділянка площею, 0,1176 га; серія ЯЕ № 263449 від 10.01.2008 року, земельна ділянка площею 0,0336 га; серія ЯК № 965202 від 07.06.2010 року, земельна ділянка площею 0,0227 га та серія ЗП № 109135 від 23.08.2005 року, земельна ділянка площею, 0,6602 га, всі вказані земельні ділянки розташовані під обєктами за адресою: вул. Леніна, 17 м. Вільнянськ Запорізької області.

Протягом декількох останніх років, згідно даних технічного паспорту від 06.10.2014 року, позивачем було здійснено добудування наступного майна: будівлі складу з котельною, літера Е6 площею 1025.0 м2; будівлі, літера З8, площею 43.4 м2; будівлі цеху, літера, Е5-З, площею 1088.0 м2 з урахуванням балкону площею 1.9 м2 та склад, літера Ж4, площею 284.7 м2.

Частина 2 статті 331 ЦК України зазначає, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва.

ОСОБА_2 частково приймала участь у будівництві вищезазначених об»єктів і давала позивачу незначні кошти, однак останім часом відповідач почала чинити перешкоди у користуванні майном, почала пред»являти свої права на нерухоме майно позивача.

Позивач наймав будівельників для роботи і здійснював фінансування будівництва майже на 100 відсотків.

Частиною 2 ст. 386 Цивільного Кодексу України визначено, що власник, ОСОБА_1 який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

У відповідності до статті 391 Цивільного Кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, він має право звернутись до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні належним йому нерухомим майном шляхом позбавлення права користування цим майном.

Статтею 392 ЦК встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, вникає спір.

Таким чином, у зв»язку з викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказати та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 59, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 16, 319, 321, 328, 331, 375, 386, 391,392 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Визнати за ОСОБА_1 право власності на майно, а саме: будівлю складу з котельнею, літера Е6 площею 1025.0 м2; будівлю, літера З8, площею 43.5 м2; будівлю цеху, літера, Е5-З, площею 1088.0 м2 з урахуванням балкону площею 1.9 м2 та склад, літера Ж4, площею 284.7 м2, які розташовані за адресою: вул. Леніна, 17 м. Вільнянськ Запорізької області.

2. Скасувати державну реєстрацію на склад - літера Ж3, прибудову літера Е4, що були зареєстровані за ОСОБА_2, які розташовані за адресою: вул. Леніна, 17 м. Вільнянськ Запорізької області шляхом внесення змін до розділу на об»єкт нерухомого майна, а саме: реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна: 5, відкритий Реєстраційною службою Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області 28.02.2013 року.

3. Скасувати право власності та реєстрацію за ОСОБА_1 на наступне майно: олія цех, інв. № 4 літера Е, шляхом внесення змін до розділу на об»єкт нерухомого майна, а саме: реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна: 5, відкритий Реєстраційною службою Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області 28.02.2013 року; котельню літера, З5 шляхом внесення змін до розділу на об»єкт нерухомого майна, а саме: реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна: 5, відкритий Реєстраційною службою Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області 28.02.2013 року; будівлю сушарки - літера, Е2 шляхом внесення змін до розділу на об»єкт нерухомого майна, а саме: реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна: 5, відкритий Реєстраційною службою Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області 28.02.2013 року; котельню літера, З3 шляхом внесення змін до розділу на об»єкт нерухомого майна, а саме: реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна: 5, відкритий Реєстраційною службою Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області 27.02.2013 року; склад літера, Е3 шляхом внесення змін до розділу на об»єкт нерухомого майна, а саме: реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна: 5, відкритий Реєстраційною службою Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області 28.02.2013 року; котельню літера, З2, шляхом внесення змін до розділу на об»єкт нерухомого майна, а саме: реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна: 5, відкритий Реєстраційною службою Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області 27.02.2013 року які розташовані за адресою: вул. Леніна, 17 м. Вільнянськ Запорізької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Т.Д. Беспалько

01.12.2014 року м.Вільнянськ

Суддя : Т. Д. Беспалько

01.12.2014