інстанції Пінкевич Ю.М.Провадження №
22-ц/780/991/14 Доповідач у 2
інстанції Воробйова Н.С.Категорія 1
УХВАЛА

Іменем України

17 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Березовенко Р.В.

при секретарі Ромашиній І.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 09 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Печерськ Інвест»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Український
інвестиційно-будівельний холдинг»,
третя особа: приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 про визнання права
власності та визнання договору
недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року позивачка
звернулась до суду з даним позовом.
Свої вимоги мотивувала тим, що між нею
та ТОВ «Печерськ Інвест» укладено
договір про участь у фонді будівництва.
Об'єктом інвестування виступила
квартира АДРЕСА_1. На виконання умов
договору нею повністю сплачений об'єкт
інвестування. Починаючи з 2009 року у ТОВ
«Український інвестиційно-будівельний
холдинг» та ТОВ «Печерськ Інвест»
почались фінансові проблеми, наслідком
яких стало повне невиконання своїх
зобов'язань за договорами та фактичне
припинення будівництва. Посадові особи
відповідачів відмовляються вчиняти
будь-які дії, направлені на
будівництво, хоча відповідачі в
процесі припинення не перебувають.
Оскільки кошти нею сплачені в повному
обсязі, тому вона набула право
власності на дану квартиру.

Вказала також, що в серпні 2011 року їй
стало відомо, що між ТОВ «Український
інвестиційно-будівельний холдинг» та
ТОВ «Печерськ Інвест» укладено договір
іпотеки майнових прав на об'єкт
будівництва, що знаходиться по АДРЕСА_1.
Даний договір укладений з порушенням
вимог закону, оскільки власниками
майнових прав іпотекодавець не був та
не мав згоди інвесторів на передачу
таких прав. Крім того, на час укладення
спірного договору законодавством не
було передбачено передачу в іпотеку
майнових прав.

Просила суд визнати за нею право
власності на квартиру АДРЕСА_1, визнати
недійсним укладений 31 липня 2008 року
договір іпотеки майнових прав між ТОВ
«Український інвестиційно-будівельний
холдинг» та ТОВ «Печерськ Інвест».

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 09
грудня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка
просила скасувати рішення суду з
підстав невідповідності висноків суду
обставинам справи та порушення вимог
матеріального і процесуального права
та ухвалити нове рішення.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до частин 1, 3-5 ст.203 ЦК
України зміст правочину не може
суперечити цьому кодексу, іншим актам
цивільного законодавства.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання стороною (сторонами)
вимог, які встановлені статтею 203 ЦК,
саме на момент вчинення правочину. Не
може бути визнаний недійсним правочин,
який не вчинено.

Відповідно до ст. 331 ЦК України
право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна в експлуатацію, право
власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації.

До завершення будівництва
(створення майна) особа вважається
власником матеріалів, обладнання тощо,
що були використані в процесі
будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, яка
створила нову річ, може укласти договір
щодо об'єкта незавершеного
будівництва, право власності на який
реєструється органом,що здійснює
державну реєстрацію прав не нерухоме
майно на підставі документів, що
підтверджують право власності або
користування земельною ділянкою для
створення об'єкта нерухомого майна,
дозволу на виконання будівельних
робіт, а також документів, що містять
опис об'єкта незавершеного
будівництва.

Відповідно до ст.4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних і
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Способами захисту цивільних прав
та інтересів можуть бути: визнання
права; визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

По справі встановлено, що 11 лютого
2008 року між ТОВ «Печерськ Інвест» та
ОСОБА_2 укладено договір №К/007 про
участь у фонді фінансування
будівництва.

За умовами договору довіритель на
підставі повного визнання ним Правил
фонду фінансування будівництва
об'єкту, затвердженими загальними
зборами товариства, дає згоду на участь
у фонді фінансування будівництва, бере
на себе обов'язок виконувати правила
ФФБ та умови цього договору, передає
кошти управителю у довірче управління
з метою отримання у власність об'єкту
інвестування та встановлює обмеження
щодо окремих дій управителя з
управління цими коштами, а управитель
приймає кошти на рахунок ФФБ у довірче
управління з подальшим використанням
коштів ФФБ у порядку, визначеному
Правилами ФФБ.

Згідно п. 1.3 договору визначено, що
об'єктом інвестування за цим договором
є квартира АДРЕСА_1.

13 лютого 2008 року ОСОБА_2 сплатила на
рахунок ТОВ «Печерськ Інвест» за
договором №к/007 кошти в розмірі 269 654
грн. 14 лютого 2008 року між ТОВ «Печерськ
Інвест» та ОСОБА_2 укладено договір
№К/03-уп відступлення майнових прав на
об'єкт інвестування (квартиру), що
визначений у п.1.3 договору №К/007 від 11
лютого 2008 року в житловому будинку,
спорудження якого ведеться по АДРЕСА_1.

Пунктом 1.10 договору визначено, що
довіритель може отримати у власність
закріплений за ним об'єкт інвестування
після введення об'єкту будівництва в
експлуатацію та підписання акту -
прийому передачі об'єкту інвестування
на умовах, визначених даним договором
та правилами ФФБ, за умови оплати 100%
вартості об'єкту інвестування,
визначної, виходячи із загальної площі
об'єкту інвестування та поточної
вартості вимірної одиниці об'єкту
інвестування, діючої на день оплати.

Судом встановлено, що на даний час
будівництво об'єкту інвестування по
АДРЕСА_1 зупинено.

Відмовляючи позивачці у задоволенні
позовних вимог в частині визнання за
нею прав власності на квартиру АДРЕСА_1
суд дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення даних вимог
позивачки, оскільки чинним
законодавством України не передбачено
визнання в судовому порядку права
власності на квартиру, яка є об'єктом
незавершеного будівництва.

Даний висновок суду відповідає
вимогам закону та обставинам справи.

Зз матеріалів справи, а саме з
витягу №32415410 від 02 серпня 2011 року з
Державного реєстру іпотек вбачається,
що 31 липня 2008 року приватним нотаріусом
ОСОБА_3 внесено обтяження на підставі
договору іпотеки від 31 липня 2008 року,
укладеного між ТОВ «Український
інвестиційно-будівельний холдинг» та
ТОВ «Печерськ Інвест». Об'єктом
обтяження є майнові права на об'єкт
будівництва за адресою: АДРЕСА_1.

Як зазначено в Державному реєстрі
іпотек підставою обтяження вказанго
договір іпотеки, об»ектом
обтяження-майнові права на об»єкт
будівництва-АДРЕСА_1, змістом основного
зобов»язання є зобов»язання
Іпотекодавця ТОВ «Український
інвестиційно-будівного холдінгу»щодо
організації спорудження об»єкта
будівництва за адресою АДРЕСА_1 у
відповідності з договором №03-22/07 від 22
жовтня 2007 року Управителя із
забудовником Фонду фінансування
будівництва виду «А» , у встановлені
строки та належної якості у
відповідності з документацією (
а.с.72-83, 135-137).

Ухвалюючи рішення про ввідмову
позивачці у задоволенні позову в
частині визнання недійсним договору
іпотеки, укладеним між ТОВ «Печерськ
Інвест» та тов. «Український
інвестиційно-будівельний банк» від 31
липня 2008 року , суд виходив з положень
ст.ст.203,215 ЦК України, постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» та
дійшов правильного висновку про
відсутність підстав для визнання
даного договору недійсним.

Крім того, позивачка не є стороною в
оспорюваному договорі, за умовами
якого предметом іпотеки були майнові
права на незавершений будівництвом
об»єкт АДРЕСА_1. При цьому, відповідно
до п.1.4. договору іпотеки сторонами
визнано, що відносно майнових прав на
об»ект будівництва, які є предметом
іпотеки за цим договором, між сторонами
укладений договір №03-22/07 від 22 жовтня
2007 року про уступку майнових права на
об»ект будівництва з відкладальними
умовами (а.с.72). Тобто, договір іпотеки є
способом забезпечення виконання
основного зобов'язання за іншим
договором.

У зв»язку з наведеним, колегія суддів
не може погодитися з доводами
позивачки, що відповідач неправомірно,
без її згоди, передав в іпотеку за
оспорюваним договором належні їй
майнові права на квартиру АДРЕСА_1 в
незавершеному будівництвом об»єкті.

Рішення суду відповідає вимогам закону
та обставинам справи.

В апеляційній скарзі не наведено
доводів, які б спростували висновки
суду викладені в рішенні. Підстави для
скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України,
колегія

Ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 09
грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: