АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадж. №22ц-330/2014 Голов.1-ї інст.Черновськой Г.В.
Категорія 27 Доповідач - Колодяжна Н.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 січня 2014 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого -судді- Колодяжної Н.Є.

суддів - Баранніка О.П., Лисичної Н.М.

при секретарі - Гасановій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Платинум Банк», ОСОБА_3, третя особа- приватний нотаріус Кошляк Н.Е. - про визнання договору іпотеки недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ПАТ «Платинум Банк» просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 22 жовтня 2013р., яким частково задоволено позов, посилаючись на неповне з*ясування судом обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального законів.

У позові ОСОБА_2, посилаючись на порушення вимог закону при укладенні між ним та ПАТ «ХОУМ КРЕДИТ БАНК» (правонаступник ПАТ «Платинум Банк») іпотечного договору, а саме: здійснення цієї угоди відносно квартири, реєстрація права власності на яку не відбулася; відсутність письмової нотаріальної згоди його дружини на укладення договору, - просив визнати зазначений договір недійсним, скасувати заборону на відчуження квартири, зобов*язати нотаріуса внести до Державного реєстру іпотек відомості про виключення запису щодо обтяження майна, внести до Єдиного реєстру заборон відчуження об*єктів відомості про виключення запису щодо заборони відчуження майна.

Рішенням суду визнано недійсним іпотечний договір, скасована заборона на відчуження спірної квартири, стягнуто з кожного відповідача судовий збір по 53,65грн. В решті позову відмовлено.

Апеляційний суд вважає рішення незаконним, таким, що підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позовних вимогах з наступних підстав.

Задовольняючи, в основному, позовні вимоги, райсуд виходив з того, що укладений між Банком та ОСОБА_3 кредитний договір був укладений раніше, ніж спірний іпотечний договір, позивачем на цей момент не було зареєстровано право власності на іпотечне майно, ні він, ні його дружина не були його власниками і не малось згоди дружини на передачу квартири в іпотеку на момент укладення іпотечного договору.

Такі висновки суду є помилковими, протирічать матеріальному закону, встановленим обставинам та наданим доказам.

Матеріалами справи встановлено, що 7 липня 2010р. ОСОБА_2 за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу придбав у власність квартиру АДРЕСА_1. Згідно витягу про реєстрацію- право власності на цю квартиру зареєстрував 10.08.2010.

На забезпечення виконання зобов*язань ОСОБА_3 за кредитним договором від 26 червня 2007р. - 7 липня 2010р. ПАТ «ХОУМ КРЕДИТ БАНК» (правонаступник ПАТ «Платинум Банк») та позивачем укладено іпотечний договір, предметом якого була зазначена квартира.

Кредитна та іпотечна історіі у даній справі, зокрема, перехід майнових прав на будівництво даної квартири, заміна іпотекодавців свідчить про те, що кредитний договір укладався з метою надання кредиту для будівництва та придбання саме зазначеної квартири, тому вона і була передана в іпотеку з метою забезпечення виконання кредитного договору. А тому висновок суду, що, з огляду на купівлю позивачем квартири у 2010році, -кредитний договір- 2007року укладався не з метою придбання спірної нерухомості, - зроблений без належного повного з*ясування обставин справи.

Пунктом 1.2 договору іпотеки передбачено, що право власності іпотекодавця на квартиру може бути підтверджено договором купівлі-продажу квартири від 7.07.2010. посвідченим нотаріусом, витягом з Держреєстру правочинів від 7.07.2010. нотаріусом та з умовою набуття права власності іпотекодавцем у майбутньому, після державної реєстрації договору купівлі-продажу в КП ДМБТІ. Зазначене свідчить про те, що самим іпотечним договором було погоджено передачу в іпотеку нерухомості за відсутності її державної реєстрації на час укладення угоди.

Крім того, Законом «Про іпотеку», який у даних правовідносинах є спеціальним законом і має більшу юридичну силу в порівнянні з іншими, передбачено, що предметом іпотеки може бути навіть об*єкт незавершеного будівництва, майнові права на нього, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору.

Таким чином, іпотека є лише способом забезпечення основного зобов*язання, передача нерухомого майна в іпотеку не означає розпорядження ним, а тому відсутність державної реєстрації договору купівлі-продажу квартири на момент передачі її позивачем в іпотеку, не може бути підставою для визнання оспореного договору недійсним.

Наведене суд у порушення вимог закону до уваги не взяв.

Поряд з цим, є таким, що протирічить матеріалам справи та нелогічним висновок суду про відсутність письмової нотаріально засвідченої згоди дружини позивача на укладення іпотечного договору, оскільки з матеріалів справи вбачається, що у правильній послідовності, а саме, до укладення договорів - 28 травня 2010р.- ОСОБА_6 у нотаріальному порядку дала письмову згоду на укладення її чоловіком ОСОБА_2 договорів купівлі-продажу, іпотечного та інших.

У відповідності із зазначеним районний суд не мав підстав, передбачених ст.ст.203ч.1, 215ч.1 ЦКУ для визнання іпотечного договору недійсним та скасування заборони на відчуження квартири.

Обгрунтувань відмови у іншій частині позову суд у рішенні не навів.

Рішення як таке, що ухвалене в порушення вимог матеріального та процесуального законів, в тому числі, як таке, що не відповідає вимогам ст.ст. 213-214 ЦПК, підлягає скасуванню. Новим рішенням на підставі встановленого позов слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 307, 309 п.1,3,4ч.1 ЦПК України, - апеляційний с у д -

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ПАТ «Платинум Банк»- задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ від 22 жовтня 2013р.- скасувати.

У позові ОСОБА_2 до ПАТ «Платинум Банк», ОСОБА_3,- про визнання договору іпотеки недійсним - відмовити.

Рішення чинне з моменту проголошення, може бути оскаржене у 20-денний строк у касаційному порядку.

С У Д Д І