РІШЕННЯ

Іменем України

30 вересня 2014 року Франківський
районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Кузь В.Я.

при секретарі Гевко А.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Кредобанк», ОСОБА_2 про визнання
договору поруки недійсним,-

В С Т
А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Кредобанк», ОСОБА_2 про
визнання договору поруки недійсним.

В обґрунтуванні своїх позовних
вимог покликається на те, що 26.10.2012
року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2
укладено договір поруки , відповідно до
умов якого, він, як поручитель,
зобов»язується відповідати перед
банком за виконання боржником ТОВ
«АСКОНА» ЛТД зобов'язань в повному
обсязі за кредитним договором №176 від
22.08.2008 року, що був укладений між ПАТ
«Кредобанк» та ТОВ «АСКОНА» ЛТД.

Розмір кредиту на момент укладання
договору поруки становив 4501110,21 грн. із
строком повернення до 17.02.2015 року під 16%
річних.

Вважає, що договір поруки від 26.10.2012
року слід визнати недійсним, виходячи
із наступного.

Відповідно до п.2.4. договору поруки,
поручитель уповноважує та доручає
кредитору здійснювати договірне
списання кредитором з усіх його
поточних рахунків, відкритих в
кредитора, грошових коштів, і
спрямовувати їх на погашення
заборгованості за кредитом,
нарахованими процентами, комісіями, а
також можливої неустойки за договором.
Кредитор здійснює договірне списання
коштів у випадку ненадходження від
поручителя в встановлений строк
платіжного документу про виконання ним
грошових обов'язків поручителя і
сплати заборгованості позичальника за
кредитом.

28.08.1980 року нею було укладено шлюб
із відповідачем ОСОБА_2, із цього часу
на них розповсюджуються норми закону
щодо спільної сумісної власності
подружжя.

Таким чином, уклавши договір поруки
від 26.10.2012 року її чоловік - відповідач
ОСОБА_2 надав відповідачеві ПАТ
«Кредобанк» як кредитору, виключне
право на договірне списання коштів з
рахунків, що є в спільній сумісній
власності подружжя без її згоди, в
порушення норм ст..ст. 60,61, 63,65 Сімейного
Кодексу України.

Крім того, відповідно до ст.. 553 ЦК
України, договір поруки не може
створювати обов'язків для будь-яких
осіб, крім сторін за договором, однак в
неї як співвласника грошових коштів,
виникли обов'язки , оскільки у випадку
договірного списання коштів, а також
зобов'язання сплати заборгованості
відповідачем ОСОБА_2 за кредитним
договором будь-яким іншим способом
відповідно до п.2.3. Договору поруки ,
кредитор набуває права розпоряджатись
грошовими коштами, що є у спільній
сумісній власності подружжя. Проте, ні
письмової ні усної згоди на
розпоряджання спільним майном та
грошовими коштами, вона відповідачеві
ОСОБА_2 не надавала.

Однак, відповідач всупереч цьому, уклав
договір поруки із ПАТ «КРЕДОБАНК».

Просить суд визнати недійсним договір
поруки від 26.10.2012 року, укладений між
ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 та стягнути
із відповідачів судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала,
пояснення дала аналогічні викладеним в
позовній заяві, та надала суду
додаткові письмові пояснення
відповідно до яких, відповідач ОСОБА_2 є
учасником ТзОВ»АСКОНА»ЛТД із часткою в
статутному капіталі підприємства 33,34%.
Корпоративних прав в даному
підприємстві останній набув під час
шлюбу із позивачкою і за рахунок
спільних коштів сім'ї, що вказує на те,
що набуті корпоративні права є
спільною сумісною власністю подружжя.
26.10.2012 року при укладенні відповідачем
ОСОБА_2 із ПАТ «Кредобанк» договору
поруки було надано можливість ПАТ
«АСКОНА»ЛТД об'єднати усі кредитні
договори з ПАТ «Кредобанк» в один із
переведенням кредиту в гривню,
сплачувати по кредитному договору лише
відсотки без погашення тіла кредиту до
березня 2013 року та не сплачувати
штрафних санкцій по кредитних
договорах, які були нараховані до
моменту внесення зміни від 26.10.2012 року в
кредитний договір №176 від 22.08.2008 року з
укладенням договору поруки. Вважають,
що укладення оспорюваного договору
поруки було в інтересах сім»ї позивача
та відповідача, оскільки отримані
кредитні кошти використовувались для
поповнення обігових коштів товариства.

В 2012 році матеріальне становище ТОВ
«АСКОНА»ЛТД погіршилось, що свідчить
про неможливість виконання зобов'язань
по кредитних договорах, оскільки
прибуток є меншим за фінансові
зобов'язання товариства, а майно
знаходиться в заставі банку. Зазначили,
що даний договір поруки, відповідно до
норм ст.. 65 Сімейного Кодексу України
створив обов'язки для кожного із
подружжя, оскільки був укладеним в
інтересах сім'ї та майно, одержане за
договором використане в інтересах
сім'ї.

В своїх письмових поясненнях
покликається на практику Верховного
суду України при розгляді справи №
6-88цс, де судом зроблено правовий
висновок про те, що договір укладений
одним із подружжя, створює обов'язок
для другого із подружжя лише в тому
разі, якщо він був укладеним в
інтересах сім'ї, а майно отримане за цим
договором , використане для
задоволення потреб сім'ї. Відсутність
згоди одного із подружжя на укладення
такого договору, може бути підставною
для визнання його недійсним.

Вважає, що договір поруки слід визнати
недійсним, виходячи з того, що згоди
позивач на його укладення не надавала,
а такий був укладений в інтересах сім'ї
і створив обов'язки для обох із
подружжя. Просять позов задоволити.

Представник відповідача ПАТ
«Кредобанк» в судовому засіданні проти
позову заперечив, пояснив, що позовні
вимоги не відповідають дійсності,
оскільки укладення договору поруки не
створює ніяких юридичних наслідків для
позивачки, оскільки відповідачем
ОСОБА_2, що був поручителем продається
майно для того, щоб погасити кредит і
цього майна в нього є достатньо.
Наголосив, що існують два рішення суду
про стягнення заборгованості, а до
ОСОБА_2, як поручителя позову не
пред'являлось і пред'явлено не буде,
оскільки погашення заборгованості
відбувається добровільно. Вважають, що
права позивачки укладенням договору
поруки між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2
порушені не були.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, хоч належним чином був
повідомлений про час та місце слухання
справи. Заяви про слухання справи за
його відсутності не наддав. Відповідно
до ст.169 ЦПК України, суд вважає за
можливе проводити розгляд справи у їх
відсутності на підставі наявних у
справі доказів.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши наявні в
матеріалах справи документи та докази,
суд приходить до висновку, що позов є
підставним та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 55 Конституції
України, права і свободи людини
громадянина захищаються судом та
відповідно до вимог чинного цивільного
процесуального законодавства України
кожній особі гарантується право
звернення безпосередньо до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

28.08.1980 року між позивачем ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було укладено шлюб, актовий
запис № 2547, із цього часу на них
розповсюджуються норми закону щодо
спільної сумісної власності
подружжя.(а.с.7)

22 серпня 2008 року було укладено
кредитний договір № 176 між ПАТ
«Кредобанк» та ТзОВ «АСКОНА» ЛТД на
суму 300 тис. доларів США під 12% річних із
терміном дії до повного погашення
заборгованості. (а.с.32-33)

26 жовтня 2012 року до даного кредитного
договору було внесено зміни та
доповнення відповідно до яких,
доларовий кредит було переведено в
гривневий еквівалент, що становив на
момент підписання - 4501110,21 грн. під 16
відсотків річних із встановленням
видів забезпечення повернення кредиту
.(а.с.34-36)

26.10.2012 року між ПАТ «Кредобанк» та
ОСОБА_2 укладено договір поруки ,
відповідно до умов якого, він, як
поручитель зобов'язується відповідати
перед банком за виконання боржником
ТОВ «АСКОНА» ЛТД зобов'язань в повному
обсязі за кредитним договором №176 від
22.08.2008 року, що був укладеним між ПАТ
«Кредобанк» та ТОВ «АСКОНА» ЛТД.(а.с.6)

Розмір кредитну на момент укладання
договору поруки становив 4501110,21 грн. із
строком повернення до 17.02.2015 року під 16%
річних.

Відповідно до п.2.4. договору поруки,
поручитель уповноважує та доручає
кредитору здійснювати договірне
списання кредитором з усіх його
поточних рахунків, відкритих в
кредитора, грошових коштів, і
спрямовувати їх на погашення
заборгованості за кредитом,
нарахованими процентами, комісіями, а
також можливої неустойки за договором.
Кредитор здійснює договірне списання
коштів у випадку ненадходження від
поручителя в встановлений строк
платіжного документу про виконання ним
грошових обов'язків поручителя і
сплати заборгованості позичальника за
кредитом.

Згідно ст. 65 СК України при укладенні
договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою іншого
з подружжя. Дружина, чоловік має право
на звернення до суду з позовом про
визнання договору недійсним як такого,
що укладений другим із подружжя без її,
його згоди, якщо цей договір виходить
за межі дрібного побутового.

Відповідно до ст.. 553 ЦК України, договір
поруки не може створювати обов»язків
для будь-яких осіб, крім сторін за
договором.

Однак, всупереч зазначеним вимогам, в
позивача, як співвласника грошових
коштів, виникли обов»язки , оскільки у
випадку договірного списання коштів, а
також зобов'язання сплати
заборгованості відповідачем ОСОБА_2 за
кредитним договором будь-яким іншим
способом відповідно до п.2.3. Договору
поруки , кредитор набуває права
розпоряджатись грошовими коштами, що є
у спільній сумісній власності
подружжя. Проте, ні письмової ні усної
згоди на розпоряджання спільним майном
та грошовими коштами, позивач
відповідачеві ОСОБА_2 не надавала.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України ,
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України,
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України,
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України,
якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України ,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів.

Підписанням вказаного договору поруки,
відповідачем ОСОБА_2 було поставлено
під загрозу майнове становище, як
позивача так і відповідача. Окрім
цього, згоди позивач відповідачу не
давала на укладення договору поруки.

З огляду на наведене суд
вбачає порушення вимог ст.65 СК України
та ст.ст.215, 233 ЦК України, що відповідно
і є підставою для недійсності
правочину.

Таким чином, з урахуванням
викладеного вище, наявних матеріалів,
суд вважає за можливим задовольнити
вимоги про визнання договору поруки
від 26 жовтня 2012 року укладений між
ПАТ "Кредобанк", в особі директора
відділення № 16 у м.Львові Центральної
філії банку Дікмарьова В.В. та ТзОВ
«АСКОНА» ЛТД в особі генерального
директора Мірзи О.І., що діє на підставі
Статуту ТЗОВ «АСКОНА» ЛТД та ОСОБА_2,
недійсним.

На підставі ст. 88 ЦПК України
слід стягнути солідарно з
відповідачів на користь позивача
судовий збір у розмірі 114 грн.71 коп. що
було сплачено при подані позовної
заяви.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 1, 3, 8, 10, 57-61, 88, 208-210, 212-
215 ЦПК України, суд, -

В И Р
І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати недійсним Договір поруки
від 26 жовтня 2012 року, що укладений між
Публічним акціонерним товариством
«Кредобанк» та ОСОБА_2.

Стягнути в солідарному порядку із
Публічного акціонерного товариства
«Кредобанк» (2) та ОСОБА_2
( ідентифікаційний код № НОМЕР_1) та
користь ОСОБА_1 ( ідентифікаційний код
№ НОМЕР_2) судові витрати з розгляду
даної справи в розмірі 114 ( сто
чотирнадцять) грн.. 71 коп.

Апеляційна скарга на
рішення суду може бути подана
протягом десяти днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Львівської області через суд першої
інстанції.

Суддя
Кузь В.Я.