АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №645/3090/14-ц
Головуючий 1 інст. - Шарко О.П.
Провадження № 22ц/790/7623/14
Доповідач - Макаров Г.О.
Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - судді: Макарова
Г.О.,

суддів: Кіся П.В.,
Кружиліної О.А.,

за участю секретаря
Рязанової С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
заочне рішення Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 21 травня
2014 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Об'єднання житлових
кооперативів "Сфера" про стягнення
шкоди, заподіяної залиттям квартири,-

встановила:

10 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1, в якому
просить суд стягнути з відповідача 5208
гривень у якості відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної
залиттям квартири, 7000 гривень у якості
відшкодування моральної шкоди, судовий
збір у розмірі 243 грн. 60 коп, а також 4
грн. 87 коп. - комісійний збір банку.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що відповідач є його сусідом,
який мешкає над його квартирою. Позивач
є власником ізольованої
трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 63,2 кв.м, житловою - 44,9
кв.м., право власності зареєстроване
29.08.2006 року в КП "Харківське міське БТІ.
В цій квартирі зареєстровані та
проживають: позивач, його дружина -
ОСОБА_3 та їх син - ОСОБА_4, починаючи з
17.11.2011 року по 03.04.2014 рік, чотири рази в
квартирі позивача сталося залиття.
12.03.2007 року працівниками ОЖК "Сфера" був
складений Акт, в якому зазначалось, що
ОСОБА_2, за свій рахунок та своїми
силами зробив заміну стояків гарячого
та холодного водопостачання в квартирі
АДРЕСА_1, які прийшли в непридатність за
строком давності експлуатації, проте
ОСОБА_1 від заміни стояків в перекритті
між квартирами відмовився. Внаслідок
неодноразового залиття квартири, вода
лилась по вікну і стелі кухні квартири
позивача, підлога кухні постійно
заливалась повністю, вода текла по
гардині та залишились жовті плями на
ній, вода неодноразово лилась із стелі
в вбиральні, а також в ванній кімнаті,
вода текла по стінах в цих приміщеннях,
заливалась в них підлога. В тамбурі
вода текла по стіні, на якій
розташований електролічильник,
прийшла в несправність дверна коробка
та двері у вбиральню і потребують
заміни. Вартість їх складає 4 200 гривень.
Всього вартість матеріалів, виробів та
конструкцій складає 4472 грн., вартість
робіт - 677 гривень, вартість
транспортних послуг - 60 грн. Всього
позивачу через залиття квартири ОСОБА_1
спричинено матеріальну шкоду в розмірі
5 208 грн. Окрім того, на думку позивача,
йому спричинено моральну шкоду, яку він
оцінює в 7 000 грн., це обумовлено тим, що
залиття квартири продовжуються
постійно протягом трьох років, в 2014
року вже сталося два залиття, при цьому
ОСОБА_1 веде себе зухвало, нахабно,
грубо, коли позивач звертається до
нього з питань відшкодування шкоди,
заподіяної залиттям квартири, він
навіть не намагається налагодити
добросусідські відносини, навмисне
замурував внутриквартирні труби під
плитку, щоб неможливо було вчасно
усунути причини залиття. Поведінка
відповідача принижує честь та гідність
позивача, спричиняє йому та членам його
сім'ї душевні страждання та
переживання через залиття квартири та
через пошкодження майна. Через такі
обставини позивач вимушений
звернутися до суду з цим позовом, та
вимагати відшкодування спричиненої
матеріальної та моральної шкоди з вини
ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
позовні вимоги підтримав, просив їх
задовольнити у повному обсязі, надав
пояснення відповідно до викладених у
позові, просив суд стягнути з
відповідача 5208 гривень у якості
відшкодування заподіяної матеріальної
шкоди, завданої залиттям квартири, 7000
гривень у якості відшкодування
моральної шкоди, судовий збір у розмірі
243 грн. 60 коп., а також 4 грн. 87 коп. -
комісійний збір банку.

У судовому засіданні третя особа
ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просив їх задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3, представник
третьої особи ОЖК "Сфера" у судове
засідання не з'явилися, про час та місце
розгляду справи повідомлялися
заздалегідь і належним чином, надали
суду заяву з проханням розглянути
справу у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся заздалегідь і
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив.

Заочним рішенням Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 21 травня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Об'єднання житлових кооперативів
"Сфера" про стягнення шкоди, заподіяної
залиттям квартири задоволені частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в
рахунок відшкодування завданої
матеріальної шкоди 5208 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в
рахунок відшкодування завданої
моральної шкоди 1000 гривень. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачені
судовий збір у розмірі 243 гривні 60
копійок. В решті позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 23 вересня 2014 року у
задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи:
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Об'єднання житлових
кооперативів "Сфера" про стягнення
шкоди, заподіяної залиттям квартири,
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
заочне рішення суду скасувати і
ухвалити нове про відмову позивачу у
позові, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, невідповідність висновків суду
обставинам справи, оскільки суд не
звернув уваги на те, що позивач подав
неналежні докази про спричинену шкоду
та її розмір.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного:

Згідно ст. 308 Цивільного
процесуального кодексу України,
Апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 2, 3 ст. 10, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 57, ч.
3, 4 ст. 60, ст. 64 Цивільного
процесуального кодексу України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Доказуванню підлягають обставини,
які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи. Письмові докази, як правило,
подаються в оригіналі. Якщо подано
копію письмового доказу, суд за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, має право вимагати подання
оригіналу.

Відповідно до роз'яснень, які
містяться у п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18.12.2009 року
№ 14 "Про судове рішення у цивільній
справі", рішення є законним тоді коли
суд виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК,
вирішив справу згідно з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин
відповідно до статті 8 ЦПК, а також
правильно розтлумачив ці норми.
Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу
України, власникові належить право
володіння, користування та
розпорядження своїм майном. На зміст
права власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу
України, власність зобов'язує. Власник
не може використовувати право
власності на шкоду правам, свободам та
гідності громадян, інтересам
суспільства, тощо.

Згідно ч.4 ст. 20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", споживач
зобов'язаний за власний рахунок
виконувати ремонт, заміну
санітарно-технічних приладів та
обладнання, які вийшли з ладу по його
вині. Стояки гарячого та холодного
водопостачання, в даному випадку,
знаходяться у власності споживача.

Згідно ст. ст. 151, 179 Житлового кодексу
України, власник квартири зобов'язаний
забезпечувати схоронність житла та
здійснювати виконання вимог Правил
користування приміщеннями житлових
будинків і прибудинковими територіями,
затверджених постановою КМУ № 572 від
08.10.1992 року, невиконання яких
передбачає відповідальність згідно
чинного цивільного законодавства
України.

Згідно з ч.1 ст. 22 Цивільного кодексу
України, особа, якій завдано збитки в
результаті порушення її цивільних
прав, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу
України, майнова шкода, завдана
неправомірними діями або
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкода завдана не з її вини.

Згідно зі ст. 23 Цивільного кодексу
України, особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема, у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням та
пошкодженням її майна.

Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу
України, моральна шкода, завдана
фізичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Рішення суду першої інстанції
обґрунтоване встановленням таких
фактів та відповідних їм
правовідносин:

ОСОБА_2, є власником ізольованої
трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 63,2 кв.м, житловою - 44,9
кв.м., що підтверджується договором
купівлі-продажу вказаної квартири,
посвідченим АТ "Харківська агробіржа"
за № 160 від 06.07.1995 року та рішенням
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 24.07.2006 року по справі №
2-2465/2006 р., право власності
зареєстроване 29.08.2006 року в КП
"Харківське міське БТІ", номер витягу
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно 11667447, реєстраційний
номер 15866964.

Згідно довідки ОЖК "Сфера" від 08.04.2014
року за № 191, в зазначеній квартирі
зареєстровані та проживають: ОСОБА_2,
його дружина - ОСОБА_3 та їх син - ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований та
проживає в квартирі АДРЕСА_2, яка
розташована поверхом вище над
квартирою позивача.

Протягом 2011 - 2013 року неодноразово
відбувалося залиття квартири позивача
ОСОБА_2, що підтверджується: актом від
17.11.2011 року, складеним працівниками ОЖК
"Сфера", де вказано причину залиття -
протікання опалювального приладу на
кухні в квартирі АДРЕСА_2; актом від
08.11.2013 року, складеним працівниками ОЖК
"Сфера", де вказано причину залиття -
протікання квартирної розводки (лопнув
трійник на пральній машині) в квартирі
АДРЕСА_2; актом від 03.03.2014 року,
складеним працівниками ОЖК "Сфера", де
вказано, що ОСОБА_1 не надав дозволу на
доступ до квартири АДРЕСА_2 для
встановлення причини залиття; актом
від 03.04.2014 року, складеним працівниками
ОЖК "Сфера", де вказано, що труби в
квартирі АДРЕСА_2 закриті керамічною
плиткою. Через монтажне вікно видно
мокру трубу, вологу на підлозі. Для
встановлення причини залиття ОСОБА_1
було запропоновано звільнити
внутриквартирні комунікації від
плитки для виявлення причини
неодноразового залиття нижче
розташованої квартири АДРЕСА_1.

Як вбачається з акту від 12.03.2007 року,
складеного працівниками ОЖК "Сфера,
ОСОБА_2, за свій рахунок та своїми
силами зробив заміну стояків гарячого
та холодного водопостачання в квартирі
АДРЕСА_1, які прийшли в непридатність за
строком давності експлуатації.
Мешканець квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 від
заміни стояків в перекритті між
квартирами відмовився.

Відповідно до Локального кошторису на
будівельні роботи №02-01-1 від 08.04.2014 року,
розмір матеріальної шкоди (вартість
пошкоджень) з урахуванням вартості
матеріалів, заподіяної власникові
квартири АДРЕСА_1 складає 5208 грн.

Зазначений кошторис відповідачем не
спростований. Відповідно до ст. 60 ЦПК
України, не доведено, що сума збитків
менша, ніж встановлено кошторисом.

Клопотання про призначення
відповідної експертизи судом під час
розгляду справи відповідачем не
заявлялося.

За таких обставин суд вважав вину
відповідача у залитті квартири
позивача, встановленою та відповідно
до цього доведеною суму заподіяних
матеріальних збитків.

Окрім того, суд вважав, що
протиправними діями та бездіяльністю
відповідача позивачу було заподіяно
також моральну шкоду, виходячи з
наступних підстав.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних і душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для її відшкодування, а також
з урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

У абз. 1 і 2 п. 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнового)
шкоди" (далі по тексту - ППВС України № 4)
вказано, що під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
унаслідок моральних або фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній або юридичній
особі незаконними діями або
бездіяльністю інших осіб. Відповідно
до чинного законодавства, моральна
шкода може полягати, зокрема: у
приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживань у зв'язку з погіршенням
здоров'я, в порушенні права власності
(зокрема інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, в порушенні нормальних життєвих
зв'язків через неможливість
продовження активного суспільного
життя, порушенні відносин з
навколишніми людьми, при настанні
інших негативних наслідків.

Відповідач неодноразово допускав
залиття квартири позивача протягом 2011 -
2014 років. До цього часу позивач живе у
квартирі, яка має стан після залиття.
Суд першої інстанції прийшов до
висновку про те, що внаслідок залиття
квартири позивача та пошкодження його
майна він зазнав душевних страждань,
змінився звичайний ритм його життя,
позивач змушений докладати додаткових
зусиль для організації свого життя у не
відремонтованій квартирі, таким чином
діями відповідача завдана позивачу
моральна шкода, яка полягає в душевних
стражданнях, які позивач зазнав
внаслідок пошкодження його майна,
порушення його нормальних побутових
умов мешкання в квартирі.

Враховуючи викладене, з урахуванням
вищенаведеного, керуючись вимогами
розумності і справедливості, суд
частково задовольнив позовні вимоги
щодо відшкодування моральної шкоди у
розмірі 1000 гривень.

Такий висновок є обґрунтованим,
оскільки суд дійшов його на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин
справи, та наявних в ній доказів, яким
дана відповідна оцінка. Правильно
встановивши юридичну природу виниклих
правовідносин, суд застосував закон,
який їх регулює.

Доводи викладені в апеляційній скарзі
були предметом судової перевірки та не
дістали об'єктивного підтвердження.

Наведені у рішенні мотиви визнання цих
доводів безпідставними, судова колегія
вважає обґрунтованими, такими що
відповідають матеріалам справи.

Оскільки судове рішення ухвалене з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права, а наведені в
скарзі доводи не відносяться до тих
підстав, з якими процесуальне
законодавство пов'язує можливість
прийняття рішення відносно скасування
чи зміни оскаржуємого судового рішення
і висновків суду першої інстанції не
спростовують, в її задоволенні
належить відмовити на підставі ст.308
Цивільного процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317,
319, 321, 322, 324, 325 Цивільного
процесуального кодексу України, судова
колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 21 травня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді колегії :