Справа № 513/2321/13-ц
Провадження № 2/513/74/14
Саратський районний суд Одеської
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2014 року Саратський районний
суд Одеської області у складі: судді
Бучацької А.І., за участю представників
позивачок ОСОБА_1, ОСОБА_2, позивачки
ОСОБА_3, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
смт.Сарата цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Саратської селищної ради
Одеської області про визнання права
власності на житловий будинок,

В С Т А Н
О В И В:

позивачка у грудні 2013 року звернулась
до суду з позовом до відповідача, в
якому з урахуванням уточних позовних
вимог, просить визнати за нею право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями.
розташований по АДРЕСА_1.

Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що
вказаний будинок вона побудувала у
період шлюбу з ОСОБА_4, тому кожному
з них належить право на 1/2 частку
цього будинку. ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, після його смерті
відкрилась спадщина на 1/2 частку
зазначеного будинку. У встановлений
законом строк вона подала нотаріусу
заяву про прийняття спадщини, але
нотаріус відмовив у видачі свідоцтва
про право на спадщину у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів.

Під час розгляду справи позивачка та
її представник ОСОБА_2 позов підтримали
та просили його задовольнити.

Представник Саратської селищної ради
Одеської області, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, до суду не з'явився,
подав заяву про розгляд справи за
його відсутності, позов визнав, не
заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивачки, її
представника, дослідивши письмові
докази, суд приходить до висновку, що
позов підлягає повному задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих
та перехідних положень діючого ЦК
України цей кодекс застосовується до
цивільних правовідносин, що виникли
після набрання ним чинності, тобто
після 1 січня 2004 року.

Згідно до статті 2 Закону України від 1
липня 2004 року № 1952-IV "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень, що
супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до статті 3 зазначеного
Закону право власності та інші речові
права на нерухоме майно, набуті згідно
з діючими нормативно-правовими актами
до набрання чинності цим Законом,
визнаються державою.

Таким чином, час і підстави виникнення
права власності на житловий будинок у
спадкодавця визначаються відповідно
до законодавства України, чинного на
час виникнення права власності, а
підстави спадкування зазначеного
майна визначаються законом, який діяв
на час відкриття спадщини, тобто
згідно з положеннями книги шостої ЦК
України (в редакції 16 січня 2003 року).

Належність правовстановлюючих
документів встановлюється судом
відповідно до законодавства, яке було
чинним на час набуття спадкодавцем
права власності на житловий будинок.

За змістом п.62 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР, затвердженої наказом
Міністерства юстиції Української РСР
від 31 жовтня 1975 р. N 45/5, яка діяла на час
виникнення правовідносин щодо права
власності на спірний будинок, та
втратила чинність згідно з наказом
Міністерства юстиції України від 14
червня 1994 року N 18/5), підтвердженням
належності житлового будинку (частки
будинку), який знаходиться в сільському
населеному пункті, розмір будинку та
земельної ділянки, на який він
розташований, можуть бути відповідні
довідки виконавчого комітету
сільської, селищної сільської Ради
народних депутатів.

07 березня 1991 року ОСОБА_3
зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
(а.с10). Згідно технічного паспорту
будівництво житлового будинку АДРЕСА_1
було завершено в 1996 році (а.с.12-14).
Відповідно довідки Саратської
селищної ради зазначений будинок
рахується за ОСОБА_4 (а.с.16). Оскільки
будівництво спірного будинку
здійснено подружжям під час шлюбу, то
відповідно до ст. ст.60, 70 СК України
даний будинок належить ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 на праві спільної сумісної
власності і кожному з них належить
по 1/2 його частці.

Ст.1216 ЦК України визначає, що
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи (спадкодавця), яка померла, до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Частина 2 ст.1223 ЦК України передбачає,
що у разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Ст. 1261 ЦК України встановлює, що у
першу чергу право на спадкування мають
діти спадкодавця, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_4 до дня своєї смерті проживав в
АДРЕСА_1, та помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказані
обставини підтверджуються довідкою
Саратської селищної ради та свідоцтвом
про смерть (а.с. 15, 16).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина на належну йому 1/2 частку
житлового будинку з господарськими
будівлями під АДРЕСА_1 (а.с.12-14).

Заповіту спадкодавець ОСОБА_4 не
залишив, що підтверджується
інформаційною довідкою зі Спадкового
реєстру (заповіти/спадкові договори)
(а.с.44), а тому відповідно до ч.2 ст.1223 ЦПК
України право на спадкування одержують
спадкоємці за законом першої черги.

Спадкоємцями за законом першої черги
після смерті ОСОБА_4 є позивачка, а
також дочки спадкодавця: ОСОБА_5, ОСОБА_6
та ОСОБА_8. Всі спадкоємці прийняли
спадщину, тому що подали нотаріусу
заяви про прийняття спадщини.. Вказані
обставини підтверджуються копією
спадкової справи № 420-08, яка відкрита
державним нотаріусом Саратської
районної державної нотаріальної
контори Одеської області (а.с. 38-58).

З відповіді нотаріуса вбачається, що
він відмовив вказаним особам у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
житловий будинок, розташований в
АДРЕСА_1 через відсутність
правовстановлюючих документів (а.с.17).

Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України
частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними.
Таким чином, позивачка має право на
5/8 часток зазначеного будинку ( 1/2+1/8), а
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 - по 1/8 частці
кожна.

Однак, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8
отримали від позивачки грошову
компенсацію за належні їм частки
житлового будинку, що підтверджується
розписками. ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8
відмовились від своїх часток спадщини
на користь позивачки та відмовились
від позовних вимог до Саратської
селищної ради про визнання за ними
права власності на частки спірного
будинку. У зв'язку з чим, ухвалою
Саратського районного суду Одеської
області від 24 лютого 2014 року
провадження у справі у частині позовів
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 було закрито
на підставі п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України.

За таких обставин суд вважає
необхідним позов задовольнити та
визнати за позивачкою право власності
на весь житловий будинок з
господарськими будівлями.

Керуючись ст.ст.3-8, 10, 11, ч.1-2 ст.209, ст.
ст. 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1216,1217, 1223, 1258,
1261, ч.1 ст.1267, 1268- 1270 ЦК України, суд

В И Р І
Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_3
право власності на житловий будинок з
господарськими будівлями під АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Саранський районний суд Одеської
області шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів після
проголошення рішення, а особами, які не
були присутніми під час проголошення
рішення - протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя
А. І. Бучацька