Справа № 509/4892/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року Овідіопольський
районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кочко В.К.,

при секретарі - Козирській О.Є.,

за участю позивачки - ОСОБА_1,

представника позивачки - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у смт.Овідіополь
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до виконкому Великодолинської
селищної ради Овідіопольського району
Одеської області, третя особа - ОСОБА_3,
про визнання рішення незаконним,
визнання свідоцтва про право власності
частково недійсним, визнання права
власності, -

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернулась
до суду з вищевказаним позовом, у якому
вказувала, що 27.11.2012 року виконком
Великодолинської селищної ради
прийняв рішення №194 «Про оформлення
права власності ОСОБА_3 на нерухоме
майно», яким було оформлено право
власності ОСОБА_3 на нерухоме майно -
садовий будинок, який складається з
літер, вказаних у плані технічного
паспорту, а саме: літ.А, А1, А2 - садовий
будинок, загальною площею - 38,4 м2, літ.а -
навіс - загальною площею 2,5 м2, літ.аі -
ґанок, літ.Б - вбиральня - загальною
площею 1,4 м2, літ.В - душ, загальною
площею - 1,3 м2, №1-8,1 - споруди,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, про
що видано на ім'я ОСОБА_3 свідоцтво про
право власності на вказане нерухоме
майно.

ОСОБА_1 вважає вказане рішення
виконкому Великодолинської селищної
ради незаконним з наступних підстав.

В період шлюбу в 1999 році ОСОБА_3 був
прийнятий до складу СОГ «Ювілейний» (в
подальшому перейменований в ГО
«Ювілейний») та йому була виділена
земельна ділянка АДРЕСА_1 для ведення
садівництва площею 0,06 га, на якій вона
разом з колишнім чоловіком в період з
1999 року по 2000 рік за спільні кошти та
власними силами без належних доказів
та затвердженого проекту самочинно
побудувала садовий будинок.

В 2005 році шлюб між ними був розірваний
за рішенням Малиновського суду м.Одеси
від 19.09.2005 року. 01.11.2005 року отримано
свідоцтво про розірвання шлюбу, видане
Другим відділом РАЦСу Малиновського
РУЮ м.Одеси серії НОМЕР_1. ОСОБА_3
відмовився проводити приватизацію
земельної ділянки та здавати в
експлуатацію садовий будинок.

ОСОБА_1 вимушена була подати позов до
суду про поділ спільного майна
подружжя в лютому 2006 року.

Рішенням Овідіопольського районного
суду від 04.10.2010 року позов ОСОБА_1 був
задоволений і за нею та ОСОБА_3 було
визнано право спільної сумісної
власності на самочинно побудований
садовий будинок з господарчими
будівлями та спорудами. Рішенням
Апеляційного суду Одеської області від
25.02.2011 року рішення Овідіопольського
районного суду Одеської області від
04.10.2010 року було скасовано в частині
задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання
права спільної сумісної власності на
самочинно збудоване нерухоме майно.

В травні 2013 року ОСОБА_3 подав до
Овідіопольського районного суду позов
про усунення перешкод у користуванні
власністю, виселенні та вселенні. З
документів, які додані до позовної
заяви ОСОБА_1 стало відомо, що ОСОБА_3
здав в експлуатацію садовий будинок,
про що свідчить Декларація про
готовність об'єкта до експлуатації від
25.10.2012 року. В подальшому він звернувся
до виконкому Великодолинської
селищної ради з заявою про оформлення
свідоцтва на право власності на
садовий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1

На підставі отриманого рішення
виконкому Великодолинської селищної
ради від 27.11.2012р. ОСОБА_3 отримав
свідоцтво про право власності на
садовий будинок від 26.12.2012 року.

Як вбачається з тексту рішення
виконкому Великодолинської селищної
ради від 27.11.2012р., ОСОБА_3 було приєднано
до заяви лише рішення Апеляційного
суду Одеської області від 25.02.2011 року.
Рішення ж Овідіопольського районного
суду від 04.10.2010 року ним було приховано
і не додано до заяви. Ним також
приховано той факт, що садовий будинок
побудований на спільні кошти зі ОСОБА_1
у період шлюбу і повинен бути визнаний
спільною сумісною власністю.

В результаті зловживання своїми
правами щодо приватизації земельної
ділянки та не здачі садового будинку в
експлуатацію в період спору між нами
про поділ майна, ОСОБА_3 отримав у
приватну власність майно, яке належить
і ОСОБА_1, і таким чином порушив її права
власника.

Тому вона вважає, що рішення виконкому
Великодолинської селищної ради від
27.11.2012р. прийнято без врахування всіх
суттєвих обставин, більш того з
порушенням її законних прав власника,
який здійснював будівництво садового
будинку за спільні кошти з
відповідачем в період шлюбу.

У судовому засіданні позивачка та її
представник позов підтримали.

Представника с/ради у судове засідання
не з'явився, однак надав заяву, у якій
просив суд слухати справу у його
відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явився, хоча був повідомлений
належним чином, про час та місце
судового засідання.

Заслухавши пояснення позивача,
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
за наступних підстав.

Відповідно до ст.22 КпШС України (діючий
на час виникнення права позивачки на
спільне сумісне майно подружжя) майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном.

Статтею 28 КпШС України визначено, що в
разі поділу майна, що є спільною
сумісною власністю подружжя, їх частки
визнаються рівними.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання
незаконними рішень, дій чи
бездіяльності органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових чи
службових осіб.

Як вбачається з матеріалів справи,
27.11.2012 року виконком Великодолинської
селищної ради прийняв рішення №194 «Про
оформлення права власності ОСОБА_3 на
нерухоме майно», яким було оформлено
право власності ОСОБА_3 на нерухоме
майно - садовий будинок, який
складається з літер, вказаних у плані
технічного паспорту, а саме: літ.А, А1, А2
- садовий будинок, загальною площею - 38,4
м2, літ.а - навіс - загальною площею 2,5 м2,
літ.аі - ґанок, літ.Б - вбиральня -
загальною площею 1,4 м2, літ.В - душ,
загальною площею - 1,3 м2, № 1-8,1 - споруди,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, про
що видано на ім'я ОСОБА_3 свідоцтво про
право власності на вказане нерухоме
майно.

В період шлюбу в 1999 році ОСОБА_3 був
прийнятий до складу СОГ «Ювілейний» (в
подальшому перейменований в ГО
«Ювілейний») та йому була виділена
земельна ділянка АДРЕСА_1 для ведення
садівництва площею 0,06 га, на якій
сторони в період з 1999 року по 2000 рік за
спільні кошти та власними силами без
належних доказів та затвердженого
проекту самочинно побудували садовий
будинок.

В 2005 році шлюб між сторонами був
розірваний за рішенням Малиновського
суду м.Одеси від 19.09.2005 року. 01.11.2005 року
отримано свідоцтво про розірвання
шлюбу, видане Другим відділом РАЦСу
Малиновського РУЮ м.Одеси серії НОМЕР_1.
ОСОБА_3 відмовився проводити
приватизацію земельної ділянки та
здавати в експлуатацію садовий
будинок.

ОСОБА_1 подала позов до суду про поділ
спільного майна подружжя в лютому 2006
року.

Рішенням Овідіопольського районного
суду від 04.10.2010 року позов ОСОБА_1 був
задоволений і за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було
визнано право спільної сумісної
власності на самочинно побудований
садовий будинок з господарчими
будівлями та спорудами. Рішенням
Апеляційного суду Одеської області від
25.02.2011 року рішення Овідіопольського
районного суду Одеської області від
04.10.2010 року було скасовано в частині
задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання
права спільної сумісної власності на
самочинно збудоване нерухоме майно.

В травні 2013 року ОСОБА_3 подав до
Овідіопольського районного суду позов
про усунення перешкод у користуванні
власністю, виселенні та вселенні. З
документів, які додані до позовної
заяви ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_3 здав
в експлуатацію садовий будинок, про що
свідчить Декларація про готовність
об'єкта до експлуатації від 25.10.2012 року.
В подальшому ОСОБА_3 звернувся до
виконкому Великодолинської селищної
ради з заявою про оформлення свідоцтва
на право власності на садовий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1

На підставі отриманого рішення
виконкому Великодолинської селищної
ради від 27.11.2012р. ОСОБА_3 отримав
свідоцтво про право власності на
садовий будинок від 26.12.2012 року.

Як вбачається з тексту рішення
виконкому Великодолинської селищної
ради від 27.11.2012р., ОСОБА_3 було приєднано
до заяви рішення Апеляційного суду
Одеської області від 25.02.2011 року,
рішення Овідіопольського районного
суду від 04.10.2010 року ОСОБА_3 не додано до
заяви. ОСОБА_3 приховано той факт, що
садовий будинок побудований на спільні
кошти зі ОСОБА_1 у період шлюбу і
повинен бути визнаний спільною
сумісною власністю.

В результаті зловживання своїми
правами щодо приватизації земельної
ділянки та не здачі садового будинку в
експлуатацію в період спору між
сторонами про поділ майна, ОСОБА_3
отримав у приватну власність майно, яке
належить і ОСОБА_1, і таким чином
порушив її права власника.

Тому суд вважає, що рішення виконкому
Великодолинської селищної ради від
27.11.2012р. прийнято без врахування всіх
суттєвих обставин, з порушенням
законних прав ОСОБА_1 як власника, яка
здійснювала будівництво садового
будинку за спільні кошти з ОСОБА_3 в
період шлюбу.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215,218,223 ЦПК
України, ст.16 ЦК України, ст.ст.22,28 КпШС
України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати рішення виконкому
Великодолинської селищної ради
Овідіопольського району Одеської
області від 27 листопада 2012 року в
частині оформлення права власності
ОСОБА_3 в цілому на садовий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, -
незаконним.

Визнати свідоцтво на право власності
на нерухоме майно від 26 грудня 2012 року,
видане на підставі рішення виконкому
Великодолинської селищної ради
Овідіопольського району Одеської
області від 27 листопада 2012 року -
частково недійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину садового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги, з подачею її копій
до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: В. К. Кочко