Єдиний унікальний номер №243/82/14-ц
Номер провадження №2/243/449/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

« 10» лютого 2014 року
м.
Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого - судді Чемодурової Н.О.,

при секретарі - Горичевій С.В.,

за участю

позивач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Слов'янська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

09 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області з позовною заявою до
ОСОБА_2, про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим,
що вона є власником будинку АДРЕСА_2.
Також у спірному будинку
зареєстрований її чоловік, ОСОБА_2
Останній не проживає в даному будинку,
його особистих речей в будинку немає,
спірним будинком він не цікавиться.
Перешкод у користуванні будинком
відповідачеві не чинили. Відповідач
добровільно спірним жилим приміщенням
не користується понад 1 рік без
поважних причин. У зв'язку з викладеним
позивач просила визнати відповідача
втратившим право користування
житловим будинком АДРЕСА_2.

Позивач, ОСОБА_1, в судовому засіданні
підтримала заявлені позовні вимоги,
наполягала на їх задоволенні в повному
обсязі, не заперечувала проти
винесення заочного рішення.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання
не з'явився, про час, дату і місце
судового засідання був повідомлений
належним чином. Зі згоди позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення
позивача, дослідивши матеріали справи,
приходить до переконання, що позов
ОСОБА_1, про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, підлягає задоволенню з
таких підстав.

Так, у ході судового засідання
достовірно було встановлено, що ОСОБА_1
є власником квартири за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом
про право власності №6963 від 21.06.2004р.,
виданого комісією по приватизації
державного житлового фонду при
Краснолиманській дирекції залізничних
перевезень Донецької залізниці (а.с.10).

Відповідно до рішення
виконавчого комітету Черкаської
селищної ради Слов'янського р-ну
Донецької обл. №50 від 27.05.2009р. «Про
присвоєння порядкових номерів
домоволодінням по АДРЕСА_2»
железнодорожному будинку 2 кв.3
присвоєно наступний порядковий номер -
АДРЕСА_2 (а.с.11).

ОСОБА_2 зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою
адресно-довідкового підрозділу ГУДМС
України в Донецькій області від 23.01.2014р.
(а.с.14).

Як вбачається з акту про фактичне
проживання ОСОБА_2 від 08.01.2014р., ОСОБА_2 в
житловому будинку АДРЕСА_2 фактично не
проживає з липня 2012 року по теперішній
час (а.с.7).

Судом встановлено, що відповідач вибув
з даного житлового будинку за власним
бажанням. Перепон у користуванні
житлом йому ніхто не чинив.

За приписами ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Проте відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 ЖК
ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.

Підстави позбавлення члена сім'ї права
користування жилим приміщенням, яке
належить громадянинові на праві
власності, визначені ст. 405 ЦК України.

Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України - член
сім'ї власника житла втрачає право
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад 1 рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними або
законом.

Судом встановлено, що відповідач не
мешкає в житловому будинку АДРЕСА_2, в
добровільному порядку виписатися з
вказаного будинку не бажає.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_3, пояснила, що позивач є її
колегою, в січні 2014 року вона разом з
депутатом Черкаської селищної ради
ходила до ОСОБА_1, за її місцем мешкання
речей відповідача виявлено не було.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_4 вказала, що мешкає по
сусідству з позивачем, зазначила, що
ОСОБА_1 мешкає сама близько півтора
років, до цього часу вона жила разом з
чоловіком, ОСОБА_2

Виходячи з вищевказаного, суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані
і підлягають повному задоволенню.

Позивач не вимагає компенсації
понесених нею судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 212, 218, 223, 224-226, 294 ЦПК
України, ст.ст. 321, 391,405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування житловим
будинком, розташованим за адресою:
АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається в Апеляційний суд
Донецької області через Слов'янський
міськрайонний суд протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Повний текст рішення виготовлено
13 лютого 2014 року.

Суддя
Н.О. Чемодурова