Справа № 345/5441//13-ц
Провадження № 22-ц/779/227/2014
Головуючий у 1 інстанції Онушканич В.В.
Суддя-доповідач Бойчук І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів
Фединяка В.Д., Ясеновенко Л.В.,
секретаря
Гавриляк Є.М.,

з участю
сторін,-

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні власністю за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Калуського
міськрайонного суду від 09 грудня 2013
року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Калуського міськрайонного
суду від 09 грудня 2013 року відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні власністю.

Апелянтка незгідна з рішенням суду
першої інстанції, подала апеляційну
скаргу в якій зазначила, що рішення
суду було винесене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та неповно досліджені та з'ясовані
обставини справи.

Судом було взято до уваги як допустимий
доказ у справі нічим не перевірені та
нічим не підтверджені усні пояснення
відповідача ОСОБА_3 та не оцінивши
належним чином пояснення позивача, а
також письмові докази у справі, прийшов
до невірного висновку про відсутність
належних письмових доказів на
підтвердження систематичного
порушення правил співжиття з боку
відповідачів. Помилковим також є
твердження суду про те, що матеріали
справи не містять відомостей про
скоєння відповідачем ОСОБА_3
повторного правопорушення. Також судом
було залишено поза увагою пояснення
позивачки, щодо факту умисного
знищення відповідачем ОСОБА_3 паспорта
громадянина України, що належав
позивачці ОСОБА_2 Не взято до уваги факт
ухилення відповідачів від сплати
комунальних послуг за користування
житловим будинком та обов'язку
утримання чистоти та благоустрою у
ньому. Не в повній мірі судом надано
оцінку моральним якостям відповідача
ОСОБА_3 Суд першої інстанції дійшов до
неправильного висновку, про
відсутність належних доказів на
підтвердження позовних вимог.

Просить рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї
наймача, які проживають разом з ним,
користуються нарівні з наймачем усіма
правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. До членів сім'ї наймача
належать дружина наймача, їх діти і
батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з
урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК
України члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням в
обсязі, визначеному відповідно до
угоди з власником.

В судовому засіданні встановлено, що
будинок в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на
праві приватної власності (а.с. 14).
Позивачка у суді визнала, що
відповідачі ОСОБА_3, який є її сином та
ОСОБА_4, як його цивільна дружина
вселилися у будинок по АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЖК України, якщо
наймач, члени його сім'ї або інші особи,
які проживають разом з ним,
систематично руйнують чи псують жиле
приміщення, або використовують його не
за призначенням, або систематичним
порушенням правил соціалістичного
співжиття роблять неможливим для інших
проживання з ними в одній квартирі чи в
одному будинку, а заходи запобігання і
громадського впливу виявились
безрезультатними, виселення винних на
вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого приміщення.

Під порушенням правил сумісного
проживання слід розуміти не просто
створення певних незручностей для
мешканців будинку або безпосередньо
для наймача, власника квартири, а
вчинення умисних дій, пов'язаних із
зневагою до соціальних норм сумісного
проживання. Зневага до соціальних норм
сумісного проживання - це вчинення
сварок, бійок, нанесення образ,
ігнорування вимог про дотримання тиші,
тощо.

Постановою Калуського міськрайонного
суду від 16.04.2013 року ОСОБА_3 визнано
винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і
встановлено, що він 07.04.2013 року вчинив
скандал відносно своєї мами ОСОБА_2, в
ході якого ображав її нецензурними
словами та чинив психологічний тиск
(а.с. 47).

Окрім даного факту, який не
заперечується сторонами, матеріали
справи не містять відомостей про
скоєння відповідачем ОСОБА_3
повторного правопорушення.

Судом першої інстанції дано правильну
оцінку доводам позивачки з приводу
систематичного порушення
відповідачами правил співжиття щодо
позивачки і встановлено, що нею не
доведено факту нанесення їй тілесних
ушкоджень саме з боку відповідачів.

Також у матеріалах справи відсутні
докази, які б стверджувати про
негативну поведінку відповідачів
серед жителів села і суд це врахував
при розгляді даного спору.

За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
відсутність належних письмових
доказів, які б стверджували про
систематичне порушення правил
співжиття з боку відповідачів у
розумінні вимог ч. 1 ст. 116 ЖК України та
про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції постановлено рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права, тому підстав для
його скасування з мотивів, наведених у
апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307,308,313-315,317 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Калуського міськрайонного
суду від 09 грудня 2013 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді:
І.В. Бойчук

В.Д. Фединяк

Л.В. Ясеновенко