Справа № 211/7587/13-ц
Провадження № 2/211/522/14
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2014 року Довгинцівський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді
Сарат Н. О.

при секретарі
Зоріній С.М.

без участі сторін, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Кривому Розі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
вселення та зобов'язання не чинити
перешкод, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в
якому зазначила, що перебувала у шлюбі
з ОСОБА_3 з 30.06.1990 року. ІНФОРМАЦІЯ_3 року
в них народилася донька ОСОБА_2. Шлюб
17.03.2010 року було розірвано. З 05.12.1995 року
ми проживали у АДРЕСА_1. 28.05.2010 року,
згідно розпорядженням за № Д-48
отримали на праві приватної спільної
часткової сумісної власності, в рівних
долях квартиру АДРЕСА_1. Частка кожного
враховуючи і відповідача складає з 1/3.
Вказана квартира двокімнатна,
розташована на 3-му поверсі 9-ти
поверхового будинку, житловою площею
29.7 кв. м, загальна площа 52.1 кв. м. До і
після розірвання шлюбу відповідач вів
аморальний спосіб життя , влаштовував
бійки, сварки, про що свідчать
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності,
неодноразово викликали міліцію. В
зв*язку з пережитим в доньки різко
погіршився стан здоров'я, про що
свідчить довідка №353 від 13.06.2013 року.
Позивач була вимушена звернутися до
лікарні де перебувала на стаціонарному
лікуванні в кардіологічному
відділенні. Після чого, вона та її
донька пішли з квартири, та проживали
на різних найманих квартирах. Так як
донька навчається на платній основі, та
також необхідні кошти на лікування
позивача та її доньки, позивач не має
коштів на те, щоб вийняти собі житло. На
сьогоднішній день позивач та донька
мають намір повернутися до квартири та
проживати в ній та нажаль відповідач не
впускає їх. Зокрема , відповідач
перешкоджає в користуванні
вищевказаною квартирою, не дозволяє
забирати речі, що в квартирі залишилися
та і взагалі не дозволяє проживати в
квартирі, співвласниками якої сторони
є. Позивач намагалася вирішити питання
про спільне співжиття у вказаній
квартирі, однак відповідач не бажає
мирно вирішити питання - він створює
умови, в яких Позивач не зможе
проживати жодна людина, Відповідач
постійно у т.ч. вночі, ходив через їх
кімнату на балкон курити, приводив
своїх друзів та влаштовував п*янки та
ін. На підставі вище викладеного,
позивач просить суд: винести рішення,
яким вселити ОСОБА_1 та ОСОБА_2, до
квартири, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1; забов*язати відповідача,
ОСОБА_3, не чинити перешкод у
користуванні вказаним житловим
приміщенням.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про час і місце
його проведення був повідомлений
належним чином, надав суду заяву, в якій
зазначив, що підтримує позов, просить
розглянути справу без його участі на
позовних вимогах наполягав.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце його
проведення був повідомлений належним
чином, надав суду заяву, в якій
зазначив, що просить розглянути справу
без його участі, проти задоволення
позовних вимог не заперечує.

Оскільки судове засідання проводиться
без участі сторін, на підставі наявних
у справі доказів, суд вважає, що його
можливо провести без фіксування
технічними засобами, що буде
відповідати вимогам ст.197 ЦПК України.

Дослідивши докази наявні у справі, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно з витягом
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно № 36411012 від 26.11.2012 р.
виданого КП "Криворізьке Бюро
Технічної Інвентаризації" на підставі
свідоцтва про право власності Д-59 від
28.05.2010 року виданого Управлінням
житлово-комунального господарства
виконкому Криворізької міської ради,
згідно з розпорядженням за № Д-48 від
25.05.2010 року, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є
власниками, кожен по 1/3 частки у
приватній спільній частковій
власності квартири АДРЕСА_1. (а.с.11).

Ст. 41 Конституції України гарантує
право володіти і користуватися своєю
власністю, а також вказує на те, що
право приватної власності є
непорушним.

Ст.391 ЦК України надає власнику
квартири право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користуватися і розпоряджатися своїм
майном.

Відповідно до ст. 155 ЖК УРСР, власник
квартири чи її частки не може бути
позбавлений права користування своїм
житловим приміщенням, крім випадків
передбачених законодавством.

Таким чином суд вважає, що відповідач
створює перешкоди позивачам у
вільному володінні, користуванні та
розпорядженні належною їм нерухомістю.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 41 Конституції України, ст..391,ЦК
України, ст.155ЖКУРСР,
ст.ст.10,35,60,88,157,197,208-210,212-215,224-227 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
задовольнити повністю.

Вселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт
серії НОМЕР_3 виданого Довгинцівським
РВ КМУ УМВС України в
Дніпропетровській області від 07.05.2013
року, ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
паспорт серії НОМЕР_4 виданого
Довгинцівським РВ КМУ УМВС України в
Дніпропетровській області від 29.01.2007
року, ІПН НОМЕР_2 до квартири АДРЕСА_1.

Забов*язати відповідача, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресо.
АДРЕСА_1, не чинити перешкод у
користуванні вказаним житловим
приміщенням.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Довгинцівський районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя: Н. О. Сарат