РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

03 березня 2014 року. Харцизький міський
суд Донецької області в складі:

головуючої судді - Саєнко О.Б., при
секретарі - Романенко Н.В., без участі
сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Харцизька
Донецької області цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми за договором позики та 3%
річних, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03.02.2014р. звернувся до суду з
дійсним позовом, вказуючи, що 30 травня
2011 року ОСОБА_2, відповідачка у справі,
позичила у нього грошові кошти в сумі
5000 грн. на два місяця, про що склала
розписку. У лютому та в березні 2013р.
відповідачка частково повернула йому
гроші у загальні сумі 700грн. Зазначає,
що залишок боргу складає 4 300 грн. і
постійні обіцянки відповідачки щодо
повернення залишку боргу дають йому
підстави сумніватися у її
добросовісності. Тому, посилаючись на
ст.625 ЦК України, просить стягнути на
свою користь залишок боргу в сумі
4300грн, і 3% річних від простроченої суми
в розмірі 342,27грн, а також у рахунок
повернення судового збору в сумі
243,60грн.

Позивач ОСОБА_1 підтримав позов у
повному обсязі, просив його
задовольнити та надав до суду заяву про
розгляд справи у його відсутність,
проти винесення заочного рішення не
заперечує.

Відповідач ОСОБА_2, яка про розгляд
справи повідомлена у відповідності зі
ст.76 ЦПК України, про що свідчать
поштові повідомлення у справі, в суд не
з'явилася по невідомим суду причинам.
Заперечення проти позовної заяви та
клопотання про розгляд справи у її
відсутність до суду не надавала.

Суд, згідно до ст.224 ЦПК України, з
урахуванням думки позивача у заяві,
вважає за можливе розглянути справу у
відсутність сторін і постановити
заочне рішення на підставі доказів, що
є у справі, про що винесена відповідна
ухвала суду.

Суд, вивчивши позов та оцінивши докази
у цій справі в їх сукупності, вважає
позов обґрунтований та такий, що
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного:

Судом встановлено, що згідно розписки
від 30.05.2011р. відповідач ОСОБА_2 отримала
від позивача грошову суму в борг в
розмірі 5000грн. та зобов'язалася
повернути цю суму на протязі двох
місяців, тобто в строк по 30.07.2011 р.(а.с.7).

Згідно додатку до вказаної розписки
відповідачка частково сплатила суму
позики, а саме: 22.02.2012р - 50грн,
17-18-19-20.02.2013р - 100грн + 100грн, 21.02.2013р - 50грн,
23.02.2013р - 50грн, 27.02.2013 - 100грн, 28.02.2013р -
100грн, 26.04.2013р - 50грн, 27.03.2013р - 50грн,
28.03.2013р - 50грн, а разом 700грн. (а.с.8).

Застосовуючи норми матеріального та
процесуального права суд виходить з
наступного:

Згідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

На підставі ст.610 ЦК України порушення
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначеним змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст.1047 ч.2 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України
передбачено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Судом встановлено, що між позивачем та
відповідачем укладений договір позики,
підтвердженням якого є письмовий доказ
- розписка від 30.05.2011р., яка складена
відповідачем ОСОБА_2 Згідно даної
розписки відповідач зобов'язалася
повернути позивачу отриману від нього
суму грошей в розмірі 5000 грн. у двох
місячний строк.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, за вимогою
кредитора, зобов'язаний сплатити суму
боргу з обліком встановленого індексу
інфляції за весь час прострочки, а
також 3% річних від простроченої суми.

Судом встановлено, що відповідачка
прострочила взяте на себе зобов*язання
та лише частково сплатила позивачу
борг: 22.02.2012р - 50грн, 17-18-19-20.02.2013р - 100грн +
100грн, 21.02.2013р - 50грн, 23.02.2013р - 50грн, 27.02.2013
- 100грн, 28.02.2013р - 100грн, 26.04.2013р - 50грн,
27.03.2013р - 50грн, 28.03.2013р - 50грн, а разом в
сумі 700грн, тому залишок від позиченої
суми який складає 4300грн. суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача
ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1

Згідно розрахунку суми боргу з
урахуванням індексу інфляції та 3%
річних, наданого позивачем, вбачається,
що строк повернення відповідачем
позичених грошових коштів сплинув
30.07.2011 року, на момент звернення до суду
з 01.08.2011р. по 19.02.2013р. від суми 5000грн.
строк порушення виконання зобов'язання
відповідачем складає 568 календарних
днів, таким чином 3% річних від
простроченої суми складає із
розрахунку: 5000грн. (невиплачена сума за
розпискою) х 568 днів (строк порушення
виконання зобов'язання) х 3% річних (365
днів) 100 = 223,42грн.; з 29.03.2013р по 03.02.2014р від
суми 4300грн. - 308 календарних днів, таким
чином 3% річних від простроченої суми
складає із розрахунку: 4 300грн.
(невиплачена сума за розпискою) х 308
днів (строк порушення виконання
зобов'язання) х 3% річних (365 днів) 100 =
108,85грн, в разом 342,27грн (а.с.3).

Таким чином, суд вважає за необхідне
також стягнути з відповідача на
користь позивача 3% річних від
простроченої суми у розмірі 342,27грн.

У відповідності із ст.88 ЦПК України, суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача у рахунок повернення
понесені і документально підтверджені
позивачем витрати на сплату судового
збору у розмірі 243,60грн.

Керуючись ст.ст.22, 526, 610, 625, 1047, 1049 ЦК
України, ст.ст.10, 11, 60, 76, 88, 212-215, 224 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми за договором позики та 3%
річних - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки с.Зуївка м.Харцизька
Донецької області, згідно довідки
Міністерства доходів та зборів від
13.02.2014р не має можливості надати
реєстраційний номер облікової картки
ОСОБА_2, паспорт: серії НОМЕР_1, виданий
Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій
області; зареєстрованої за адресою:
АДРЕСА_1, проживаюча за адресою:
АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с.Зіївка
м.Харцизька Донецької області,
зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_3, заборгованість за
договором позики в сумі 4 300грн., 3%
річних в сумі 342,27грн, у рахунок
повернення судового збору 243,60грн, а
разом - 4 885,87грн (чотири
тисячі вісімсот вісімдесят п'ять
гривень, 87коп).

Рішення може бути оскаржене позивачем
до Апеляційного суду Донецької області
через Харцизький міський суд Донецької
області протягом 10 днів з дня його
проголошення, шляхом подання
апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
Харцизьким міським судом Донецької
області, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя: