Справа № 218/154/14-ц
№ провадження 2/218/161/14
РІШЕННЯ

ім'ям України

"27" лютого 2014 р. Амвросіївський
районний суд Донецької області

у складі: головуючого
судді Смольнякова О.О.

при
секретарі Хімченко С.В.

за участю
позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Амвросіївки справу за
позовом ОСОБА_1 до Амвросіївської
міської ради Донецької області про
визнання права власності на спадкове
майно, третя особа - ОСОБА_3,

В с т а н о в и в:

24.01.2014 року позивач звернувся до суду
з позовом до Амвросіївської міської
ради Донецької області права власності
в порядку спадкування за законом,
обґрунтувавши свої вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько, ОСОБА_4,
після смерті якого відкрилася
спадщина: домоволодіння по АДРЕСА_1, яке
належало його батьку на підставі
договору дарування від 10.12.2003 року,
зареєстрованого Амвросіївською
державною нотаріальною конторою,
реєстр № 3568. Він є спадкоємцем за
законом, моя рідна бабуся та рідна
матір мого батька - ОСОБА_3 на спадщину
не претендує, являючись третьою особою.
Однак, нотаріусом було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом, оскільки БТІ своєчасно не
зареєструвало вказане домоволодіння
при житті спадкодавця у єдиному
реєстрі права власності. З цієї причини
БТІ не може видати йому витяг з єдиного
реєстру прав власності, а видало лише
довідку для пред'явлення до державної
нотаріальної контори. Тобто у нього
відсутній правовстановлюючий документ
на вказане домоволодіння. Просить
визнати за ним право власності на
спадкове майно.

В судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги та суду
пояснив, що не має ніякої можливості,
ніж як через суд, оформити спадщину.

Відповідач Амвросіївська
міська рада належним чином повідомлена
про дату, час та місце розгляду справи,
в судове засідання представника не
направила, але надала суду заяву в якій
просить справу розглянути без їх
участі, позовні вимоги визнають та не
заперечують проти їх задоволення.

Третя особа по справі, ОСОБА_3 у
судовому засіданні суду пояснила, що не
претендує на спадщину та не заперечує
проти задоволення позову.

Дослідивши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду спору по суті, суд встановив
фактичні обставини та відповідні їм
спадкові правовідносини.

З матеріалів справи
вбачається, що батьком позивача ОСОБА_1
є ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
відкрилася спадщина на домоволодіння,
яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1,
яке належало йому на праві договору
дарування від 10.12.2003 року,
зареєстрованого Державною
нотаріальною конторою Амвросіївського
району, реєстр № 3568..

Після смерті ОСОБА_4 позивач є
єдиним спадкоємцем, оскільки його
бабуся та рідна матір його батька
ОСОБА_3 відмовився від прийняття
спадщини.

Постановою державного нотаріуса
Амвросіївської державної нотаріальної
контори позивачці було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
після померлого - ОСОБА_4, оскільки
відсутній витяг з реєстру права
власності на спеціальному блаку.

Відповідно до вимог ст. 182 ЦК України
Право власності та інші речові права
на нерухомі речі, обтяження цих прав,
їх виникнення, перехід і припинення
підлягають

державній реєстрації. Державна
реєстрація прав на нерухомість є
публічною, здійснюється відповідним
органом, який зобов'язаний надавати
інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом. Відмова у
державній реєстрації права на
нерухомість, ухилення від реєстрації,
відмова від надання інформації про
реєстрацію можуть бути оскаржені до
суду. Порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість та
підстави відмови в ній встановлюються
законом.

Відповідно до ст.ст. 4,5 ЗУ
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» (із
змінами і доповненнями) обов'язковій
державній реєстрації підлягають
речові права та обтяження на нерухоме
майно, розміщене на території України,
що належить фізичним та юридичним
особам, державі в особі органів,
уповноважених управляти державним
майном, іноземцям та особам без
громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: право власності на нерухоме
майно.

У Державному реєстрі прав
реєструються речові права та їх
обтяження на земельні ділянки, а також
на об'єкти нерухомого майна,
розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких неможливе без їх
знецінення та зміни призначення, а
саме: підприємства як єдині майнові
комплекси, житлові будинки, будівлі,
споруди (їх окремі частини), квартири,
житлові та нежитлові приміщення. Якщо
законодавством передбачено прийняття
в експлуатацію об'єкта нерухомого
майна, державна реєстрація прав на
такий об'єкт проводиться після
прийняття його в експлуатацію в
установленому законодавством порядку.

Згідно ч.4 ст. 25 ЦК України цивільна
правоздатність фізичної особи
припиняється у момент її смерті.

Але відповідно до ст.328 ЦК
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону, або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

На підставі ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Відповідно до норм ч. 5 ст.
1268 ЦК незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини та згідно із ч.
З ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюються або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що ОСОБА_4
належав житловий будинок, що
знаходиться по АДРЕСА_1, на підставі
договору дарування від 10.12.2003 року, на
який не зареєстрували право власності,
тому спадкоємець ОСОБА_1, позивач по
справі, на теперішній час позбавлений
можливості іншим шляхом, крім як в
судовому порядку, визнати право
власності на спадщину за законом після
смерті батька, ОСОБА_4, захистити свої
законні прав і інтереси.

За вказаними обставинами суд
вважає, що позовні вимоги позивача
обґрунтовані та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 182, 392, 1216, 1218,
1261, 1268-1270 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 209, 212,
214-215, 218 ЦПК України, суд

В и р
і ш и в:

Визнати за ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на житловий будинок з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено
до Апеляційного суду Донецької області
через Амвросіївський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь,
але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення

СуддяО.О. Смольняков