Справа 165/36/14-ц
Провадження 6/165/3/14
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року
м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської
області в складі:

головуючого судді
Галушки О.Г.,

при секретарі
Дячук С.Л.,

за участю представника

ВДВС Нововолинського МУЮ
Степанюк О.В.,

боржника
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за поданням
Відділу державної виконавчої служби
Нововолинського МУЮ Волинської
області про тимчасове обмеження ОСОБА_2
у праві виїзду за межі України,

встановив:

Відділ державної виконавчої
служби Нововолинського МУЮ Волинської
області звернувся до суду із поданням
про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на
примусовому виконанні у ВДВС
Нововолинського МУЮ перебуває
виконавче провадження по примусовому
виконанню виконавчого листа
Іваничівського районного суду
Волинської області від 28.01.2008 року про
стягнення аліментів з ОСОБА_2 в користь
ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 1/6 частині
заробітку (доходу) щомісячно, починаючи
з 09.01.2008 року до досягнення дитиною
повноліття. В добровільному порядку
кошти за виконавчими документами
боржник не сплатив, ухиляється від
покладених на нього зобов'язань. Станом
на 01.12.2013 року за ОСОБА_2 рахується
заборгованість по аліментах в сумі
17222,24 грн. Вважає, що наявні підстави
для обмеження боржника у праві виїзду
за межі України.

В судовому засіданні державний
виконавець ВДВС Нововолинського МУЮ
Степанюк О.В. подання підтримала з
підстав, наведених у ньому, просить
його задовольнити.

Боржник ОСОБА_2 в судовому
засіданні просить відмовити у
задоволенні подання про його тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України.

Заслухавши пояснення
представника ВДВС Нововолинського МУЮ,
пояснення боржника, дослідивши
матеріали подання, суд приходить до
висновку, що подання до задоволення не
підлягає з таких підстав.

Згідно зі статтею 377 -1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Стаття 33 Конституції України
гарантує кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, свободу пересування, вільний
вибір місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Випадки тимчасового обмеження
права громадян на виїзд з України
визначає Закон України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» від 21 січня 1994 року.
Положеннями ст. 6 зазначеного Закону
встановлено, що громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
виїзді за кордон, зокрема, у випадках,
якщо діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання, він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань, або розв'язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України.

Відповідно до ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 18 ч. 3 вказаної статті
Закону державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Аналіз даних правових норм дає
можливість зробити висновок про те, що
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України є винятковим
заходом обмеження особистої свободи
фізичної особи, який застосовується
лише при наявності достатніх на це
підстав.

З матеріалів подання вбачається, що
на виконанні у ВДВС Нововолинського
МУЮ знаходиться виконавчий лист
Іваничівського районного суду
Волинської області від 28.01.2008 року про
стягнення аліментів з ОСОБА_2 в користь
ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 1/6 частині
заробітку (доходу) щомісячно, починаючи
з 09.01.2008 року до досягнення дитиною
повноліття.

Згідно довідки ВДВС
Нововолинського МУЮ, станом на 01.12.2013
року загальний борг ОСОБА_2 по
аліментам становить 17222,24 грн.

В судовому засіданні встановлено,
що в поданні державним виконавцем не
наведено жодних документально
підтверджених обставин, які об'єктивно
свідчили б про цілеспрямоване ухилення
ОСОБА_2 від виконання покладених на
нього судовим рішенням грошових
зобов'язань при наявності у нього такої
можливості та про намір останнього
вибути за межі України саме з цією
метою, не встановлено даних обставин і
під час судового розгляду. Також, в
матеріалах справи відсутні будь-які
документально підтверджені докази
того, що останній був документований
паспортом України для тимчасових
поїздок за кордон. Крім того державний
виконавець в поданні не зазначив
заходи тимчасового обмеження ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України (тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України з вилученням паспортного
документа чи без такого) та не вказав
орган, який має їх здійснити.

Враховуючи вищевикладене, а також
те, що ухилення боржника від виконання
рішення є обов'язковою ознакою для
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України та у зв'язку із відсутністю
таких даних в матеріалах подання, тому
суд прийшов до висновку, що підстав для
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за
кордон немає.

Керуючись ст.ст.60, 217, 377-1 ЦПК
України, ст.6 Закону України "Про
порядок виїзду з України та виїзду в
Україну громадян України", суд

ухвалив:

У задоволенні подання Відділу
державної виконавчої служби
Нововолинського МУЮ Волинської
області про тимчасове обмеження ОСОБА_2
у праві виїзду за межі України
відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Волинської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги, яка подається
протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя
О.Г. Галушка