Справа
№254/9984/13-ц
Провадження № 2/254/306/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2014 року

м. Донецьк

Будьоннівський районний суд
міста Донецька в складі:

головуючий
суддя Заборський В.О.,

при секретарі
Калініній Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у м.
Донецьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Будьоннівської районної у м.
Донецьку ради, треті особи які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору приватний нотаріус
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_3, Житлово-будівельний
кооператив «Мир - 88» про визнання права
власності на квартиру, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом,
який під час розгляду справи було
уточнено, до Будьоннівської районної у
м. Донецьку ради, треті особи: приватний
нотаріус ОСОБА_3, ЖБК «Мир - 88» про
визнання за нею права власності на ?
частину квартири АДРЕСА_2, як на частку
у спільній сумісній власність подружжя
і визнання права власності на ? частину
цієї ж квартири в порядку спадкування
після смерті чоловіка ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Свої
вимоги мотивувала тим, що з 1983 року вона
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_4 та проживала з ним в квартирі
АДРЕСА_2, яка знаходиться в ЖБК «Мир - 88».
У січі 1989 року ними виплачено пайовий
внесок за квартиру у розмірі 5723,92 руб.,
що посвідчується довідкою виданою
головою ЖБК «Мир - 88» за № 9 від 22 лютого
2013 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 помер,
право власності на квартиру у
визначеному законом порядку не
зареєстрував. Після смерті чоловіка
відкрилась спадщина, заповіту чоловік
не залишив. Позивач є єдиним
спадкоємцем першої черги і звернувшись
до нотаріуса вона отримала свідоцтво
про право на спадщину за законом на
транспортний засіб і вклади в банку.
Про видачу свідоцтва про право на
спадщину за законом на квартиру їй було
відмовлено у зв'язку із відсутністю
правовстановлюючого документа, тому
позивач вимушена звернутись до суду із
позовом для захисту своїх прав.

Позивач належним чином та завчасно
повідомлена про час та місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явилась,
надала суду письмову заяву, в якій
зазначила, що позовні вимоги підтримує
у повному обсязі та просили розглянути
справу у її відсутність.

Відповідач Будьоннівська районна у м.
Донецьку рада належним чином та
завчасно повідомлена про час та місце
розгляду справи, в судове засідання
представника не направила. Надала до
суду заяву про розгляд справи у
відсутності її представника.

Треті особи приватний нотаріус ОСОБА_3
і ЖБК «Мир - 88» в судове засідання не
з'явились, суду надали заяви про
розгляд справи у їх відсутності.

Суд, перевіривши матеріали справи
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть.

Згідно до Свідоцтва про укладення
шлюбу, шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_1
зареєстровано 16 грудня 1983 року
Відділом ЗАГС Будьоннівського
райвиконкому м. Донецька, актовий запис
№ 967.

Згідно ордеру № 3083, виданого
виконавчим комітетом Пролетарської
ради депутатів трудящих 28 травня 1975
року, ОСОБА_4 надана двокімнатна
квартира АДРЕСА_2 на сім'ю із двох осіб,
площею 29,92 кв.м..

З довідки, яка видана головою ЖБК
«Мир-88» за № 9 від 22 лютого 2013 року
вбачається, що ОСОБА_4 був основним
квартиронаймачем двокімнатної
квартири по адресу: АДРЕСА_2. Пайовий
внесок за цю квартиру в сумі 5723,92 руб.
сплачено ОСОБА_4 повністю у січні 1989
року.

Згідно Інформаційної довідки зі
спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) заповітів від імені ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року не
посвідчувалось.

Згідно інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно,
відсутні записи щодо права власності
на квартиру АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_1 15 лютого 2013 року, в межах
шестимісячного строку після смерті
ОСОБА_4, звернулась до приватного
нотаріуса ОСОБА_3 із заявою про видачу
Свідоцтва про право на спадщину за
законом.

12 квітня 2013 року приватним нотаріусом
ОСОБА_3 видано ОСОБА_1 Свідоцтво про
право на спадщину за законом після
смерті ОСОБА_4 на транспортний засіб
марки ВАЗ 21063, реєстраційний номер
НОМЕР_1.

Постановою від 21 травня 2013 року
приватний нотаріус ОСОБА_3 відмовила
ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на
спадщину за законом на квартиру
АДРЕСА_2 після смерті чоловіка ОСОБА_4,
оскільки відсутні правовстановлюючий
документи на квартиру.

В п. 5-1 Постанови № 9 від 18 вересня 1987
року Пленуму Верховного Суду України
«Про практику застосування судами
законодавства про житлово-будівельні
кооперативи» зазначено, що згідно із
ст.15 Закону України «Про власність»
член ЖБК, який повністю вніс свій
пайовий внесок за квартиру, надану йому
в користування, набуває право
власності на квартиру і вправі
розпоряджатись нею на свій розсуд -
продавати, заповідати, обмінювати, в
тому числі на інше жиле приміщення у
будинку державного або громадського
житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий
будинок (частину будинку), що належить
громадянину на праві власності і
вчиняти відносно неї інші угоди, що не
заборонені законом.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону
СРСР «Про власність в СРСР» член
житлового, житлово-будівельного,
дачного, гаражного чи іншого
кооперативу, який повністю вніс свій
пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж,
іншу будівлю або приміщення, надані
йому в користування, набуває право
власності на це майно.

Таким чином, ОСОБА_4 після сплати
пайового внеску в повному обсязі у 1989
році набув право власності на квартиру.

Відповідно до ст. 22 КпШС УРСР, який діяв
на час виплати паю за квартиру, майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном. Подружжя користується рівними
правами на майно і в тому разі, якщо
один з них був зайнятий веденням
домашнього господарства, доглядом за
дітьми або з інших поважних причин не
мав самостійного заробітку.

Відповідно до п.п. а п. 6 Постанови
Пленуму Верховного Суду України „ Про
практику застосування судами
законодавства про житлово-будівельні
кооперативи " від 18.09.1987 року № 9, пай,
внесений подружжям в ЖБК у період
сумісного проживання за рахунок
спільних коштів, а також за рахунок
коштів, подарованих подружжю або
одержаних ним у позичку, а після повної
сплати пайового внеску - квартира, є їх
спільним майном і підлягає поділу на
загальних підставах.

З вищенаведеного випливає, що спірна
квартира АДРЕСА_2, є спільною сумісною
власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 28 КпШС УРСР в разі
поділу майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя, їх частки
визнаються рівними.

Аналогічні положення містить ст. 70 СК
України, який діє на час вирішення
судом спору, якою передбачено, що у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Оскільки судом не встановлено, що між
сторонами була укладена будь-яка
домовленість, то позивачка ОСОБА_1 має
право власності на 1/2 частину спірної
квартири, як в спільно нажитому майні
подружжя.

Оскільки позивач ОСОБА_1 на час смерті
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_4, то вона є спадкоємцем першої
черги після його смерті, відповідно до
ст.. 1261 Цивільного кодексу України, яка
прийняла спадщину.

Відповідно до ст.. 1218 Цивільного
кодексу України, до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Вирішуючи позов по суті, суд враховує
ті обставини, що неможливо оформлення
права власності позивачки на ? частину
квартири, належну їй як майно, яке
набуте в шлюбі, оскільки право
власності на квартиру після сплати паю
в повному обсязі її чоловік, який був
членом кооперативу, за життя не
зареєстрував на праві власності в БТІ,
а також неможливості оформлення
позивачкою спадщини після смерті
ОСОБА_4 через нотаріальну контору у
визначеному законом порядку за
вищевказаних обставин, оскільки на
теперішній час позивач не може
зареєструвати право власності за
померлою особою та надати відповідний
витяг нотаріусу, який виніс постанову
про відмову у видачі Свідоцтва про
право на спадщину. Підтвердити та
реалізувати своє право власності на
квартиру іншим шляхом ніж через судове
рішення у зв'язку з прогалинами в
законодавстві, що регулює зазначені
правовідносини, позивач не може. За
наведених обставин позовні вимоги
ОСОБА_1 про визнання права власності на
? частину квартири, як на майно набуте в
шлюбі і на ? частину квартири в порядку
спадкування підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Будьоннівської районної у м. Донецьку
ради, треті особи які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
приватний нотаріус Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
Житлово-будівельний кооператив «Мир -
88» про визнання права власності на
квартиру - задовольнити у повному
обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН
НОМЕР_2, право власності на ? частину
квартири АДРЕСА_2, загальною площею 48,3
кв.м, жилою 29,7 кв.м, розташовану у
житлово-будівельному кооперативі
«Мир-88», як на спільне майно подружжя.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН
НОМЕР_2, право власності на ? частину
квартири АДРЕСА_2, загальною площею 48,3
кв.м, жилою 29,7 кв.м, розташовану у
житлово-будівельному кооперативі
«Мир-88», яка залишилась після смерті
чоловіка ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Будьонніський районний суд м. Донецька.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається у письмовій формі протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: