Справа № 459/909/13
Головуючий у 1 інстанції: Мелешко С.І.
Провадження № 22-ц/783/2431/14
Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Курій Н.М.,

суддів: Крайник
Н.П., Мельничук О.Я.,

за секретаря
Данилик І.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні без фіксування судового
засідання технічними засобами в
порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України в місті
Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою ДП «Центрально-Західна
Компанія «Вуглеторфреструктуризація»
на рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 02 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до ДП
«Центрально-Західна Компанія
«Вуглеторфреструктуризація» про
стягнення моральної шкоди, спричиненої
внаслідок отримання професійного
захворювання при виконанні трудових
обов'язків,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 в лютому 2013 року звернувся з
позовом ДП «ЦЗК
«Вуглеторфреструктуризація» про
стягнення моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров'я при виконанні
трудових обов'язків, внаслідок
професійного захворювання.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував
тим, що протягом 1978 - 1995 року працював в
шкідливих умовах на підприємствах ДП
"Львіввугілля", а саме - шахті
"Червоноградська" та у зв'язку з
тривалою роботою в особливо шкідливих
та тяжких умовах праці в нього
погіршився стан здоров'я, внаслідок
чого він неодноразово був змушений
звертатись за медичною допомогою, йому
було встановлено діагноз: вібраційна
хвороба II ст., остерехондроз
поперекового відділу хребта,
спондильоз, деформуючий артроз обох
променево - запясних суглобів І - II ст.;
24.02.1995 року його звільнено з роботи
відповідно ст. 38 КЗпП України за
власним бажанням; 27.04.2007 року висновком
Обласної МСЕК, йому безтерміново
встановлено третю групу інвалідності
та 55 відсотків втрати працездатності
та встановлено необхідність
медикаментозного лікування.

Позивач зазначає, що внаслідок
отримання професійного захворювання
йому було завдано великої моральної
шкоди у вигляді фізичних та душевних
страждань, порушено всі нормальні
умови його життя; він відчуває великі
незручності при веденні домашнього
господарства; йому стало важко
займатись домашніми справами, що
потребують навіть невеликих фізичних
зусиль; він змушений докладати
додаткових зусиль для організації
життя, що порушує установленні життєві
зв'язки та позбавляє його надії на
майбутнє; в нього з'явились кашель, біль
у грудях, задишка; він став інвалідом.

ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача
ДП «ЦЗК «Вуглеторфреструктуризація»
моральну шкоду в сумі 30 000 грн.

Рішенням Червоноградського міського
суду Львівської області від 02 грудня 2013
року задоволено частково позов ОСОБА_2
до ДП «Центрально-Західна Компанія
«Вуглеторфреструктуризація» про
стягнення моральної шкоди спричиненої
внаслідок отримання професійного
захворювання при виконанні трудових
обов'язків.

Суд стягнув з ДП «Центрально-Західна
Компанія «Вуглеторфреструктуризація»
на користь ОСОБА_2 11000 грн. на
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров'я при
виконанні трудових обов'язків,
внаслідок професійного захворювання.

Суд стягнув з ДП «Центрально-Західна
Компанія «Вуглеторфреструктуризація»
в доход держави 229 грн. 40 коп. судового
збору.

Рішення суду оскаржило ДП
«Центрально-Західна Компанія
«Вуглеторфреструктуризація».

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що рішення суду є
незаконним та необґрунтованим,
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
на основі неповного з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
а висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Апелянт зазначає, що Міненерговугілля
України призначило ДП «ЦЗК
«Вуглеторфреструктуризація»
замовником і виконавцем робіт,
передбачених проектами ліквідації
збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств України
та при виконанні робіт відповідає лише
за дотримання вимог проектів
ліквідації, які затверджені в
установленому порядку та не є
правонаступником ліквідованого
гірничого підприємства шахта « 1»
Червоноградська», що підтверджується
листом Міненерговугілля №21-01-156 від
12.05.2011 року.

Апелянт просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_2 рішення суду першої
інстанції не оскаржив.

В судове засідання сторони не прибули,
хоча належним чином були повідомлені
про день та час судового засідання (а.с.
187-189), про причини неявки суд не
повідомили та з клопотанням про
відкладення розгляду справи не
звертались.

Апелянт подав заяву про слухання
справи в його відсутність.

У відповідності до ст.305 ЦПК України,
неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи. А відтак, колегія суддів вважає
за можливе розглянути апеляційну
скаргу у відсутності осіб, які не
з`явилися та без фіксування судового
засідання технічними засобами в
порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України.

Заслухавши суддю доповідача,
перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
доходить висновку, що апеляційну
скаргу необхідно задовольнити, а
рішення суду скасувати з таких підстав.

Відповідно до з ч.1 ст.309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 протягом 1978-1995 років працював в
шкідливих умовах на підприємствах ДП
«Львіввугілля», зокрема, на шахті
«Червоноградська» ДП «Львіввугілля»,
яку відповідно до наказу №58 від 26.04.2000
року по ліквідації шахти №1
«Червоноградська» з 01.05.2000 року
передано в склад Волинської
регіональної дирекції по ліквідації
шахт ДК «Укрвуглереструктуризація» (на
даний час ДП ЦЗК»
Вуглеторфреструктуризація») та має
стаж роботи в підземних умовах 18 років.

За час виконання своїх посадових
обов'язків позивач, внаслідок
погіршення стану здоров'я,
неодноразово звертався за отриманням
медичної допомоги до медичних
закладів.

Відповідно до обстеження 2002 року, в
позивача встановлено діагноз -
вібраційна хвороба II ст., остеохондроз
поперекового відділу хребта,
спондикульоз, деформуючий артроз обох
променево - запясних суглобів І - II ст.

Відповідно до висновку Обласної МСЕК
від 27.04.2007 року, ОСОБА_2 безтерміново
встановлено третю групу інвалідності
та 55 відсотків втрати працездатності.

Враховуючи фактичні обставини справи
та правові норми, що регулюють спірні
правовідносини, суд першої інстанції
дійшов висновку про те, що позивачу
заподіяна моральна шкода, спричинена
ушкодженням здоров'я при виконанні
трудових обов'язків, внаслідок
професійного захворювання, яка
підлягає відшкодуванню, однак, суд
апеляційної інстанції вважає
помилковими висновки районного суду
про те, що таку шкоду необхідно
стягувати саме з Державного
підприємства "Центрально-Західна
Компанія "Вуглеторфреструктуризація" з
огляду на наступне.

З відповіді Міністерства енергетики та
вугільної промисловості на запит
апеляційного суду для перевірки
доводів апеляційної скарги щодо
інформації чи є ДП «Центрально-Західна
Компанія «Вуглеторфреструктуризація»
правонаступником шахти
«Червоноградська» від 07.07.2014 року №
34.03.02 - 1294 та матеріалів справи судом
апеляційної інстанції встановлено
таке.

ДП "ЦЗК" "Вуглеторфреструктуризація"
була утворена відповідно до наказу № 99
Мінвуглепрому України від 02.04.2010 року.

Частина 4 ст.45 Закону України від 06.10.1999
№ 1127-ХІУ «Гірничий закон України»
передбачає, що питання
правонаступництва гірничих
підприємств, що ліквідуються або
консервуються, вирішуються Кабінетом
Міністрів України відповідно до
законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 939 від 27.08.1997 року затверджено Порядок
ліквідації збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств (далі
Порядок) та затверджено перелік
підприємств, що ліквідуються. До цього
переліку включена і шахта №1
«Червоноградська».

Кабінетом Міністрів України питання
про правонаступництво шахти №1
«Червоноградська» на приймалось.

Згідно з п.7 Порядку, відповідними
наказами Мінвуглепрому визначаються
підприємства, на які покладаються
функції з проведення відповідно до
затвердженого проекту ліквідації
гірничого підприємства заходів,
спрямованих на подолання
соціально-економічних,
гідро-екологічних та інших негативних
наслідків цієї ліквідації та із
здійснення постійного контролю стану
гірничого підприємства, що
ліквідується або ліквідовано.

Відповідач ДП "ЦЗК"
"Вуглеторфреструктуризація" є
замовником та виконавцем робіт,
передбачених Проектами ліквідації
збиткових вугледобувних,
вуглепереробних та торфодобувних
підприємств України, що виконуються за
рахунок бюджетного фінансування та зі
здійснення контролю стану гірничих
підприємств, що ліквідуються або
ліквідовані.

Пункт 18 Порядку ліквідації збиткових
вугледобувних та вуглепереробних
підприємств № 939 від 27.08.1997 року надає
виключний перелік заходів, які повинні
бути здійснені замовником з подолання
негативних наслідків ліквідації
гірничого підприємства. Видатки
підприємства - відповідача не включали
сум для покриття витрат відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом чи
професійним захворюванням.

Згідно акту робочої комісії про
закінчення фізичного закриття шахти №1
«Червоноградська» від 09.02.2000 року №48,
генеральним підрядником
«Укрзахідвуглебуд» визнано фізичне
закриття даної шахти.

З Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
шахта №1 «Червоноградська» виключена
10.10.1997 року.

Статтею 59 ГК України визначено, що
припинення діяльності суб'єкта
господарювання шляхом ліквідації не
передбачає правонаступництва.

Крім того, згідно зі Статутом ДП
«Центрально-Західна компанія
«Вуглеторфреструктуризація»
відповідач не є правонаступником
ліквідованої шахти №1
«Червоноградська».

Тому, оцінюючи наведені докази у їх
сукупності, колегія суддів вважає, що у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ДП «ЦЗК «Вуглеторфреструктуризація»
про стягнення моральної шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров'я при
виконанні трудових обов'язків
внаслідок професійного захворювання
необхідно відмовити, що не позбавляє
позивача права на звернення до суду із
зазначеним позовом до належного
відповідача.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч.1 ст. 307, ст. 309, ч. 2
ст. 314, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ДП
«Центрально-Західна Компанія
«Вуглеторфреструктуризація»
задовольнити.

Рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 02 грудня 2013
року скасувати.

В позові ОСОБА_2 до ДП
«Центрально-Західна Компанія
«Вуглеторфреструктуризація» про
стягнення моральної шкоди, спричиненої
внаслідок отримання професійного
захворювання при виконанні трудових
обов'язків відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
апеляційного суду.

Головуючий
Курій Н.М.

Судді:
Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.