АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5658/14 Справа № 205/974/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шавула В. С. Доповідач - Бараннік О.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 рік липень 03 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,

при секретарі - Білоус А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04.08.2007 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 5 000 гривень у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, за умовами якого вона взяла на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Однак, у зв'язку з тим, що відповідачка взяті на себе зобов'язання за кредитним договором на виконала, станом на 15.01.2014 року у неї виникла заборгованість за вказаним договором у розмірі 34 088 гривень 37 копійок, де 4 199, 24 грн. це заборгованість за кредитом, 17 289,13 грн. це заборгованість по процентам за користування кредитом і 12 600,00т грн., це заборгованість по комісії за користування кредитом.

Посилаючись таким чином на зазначені обставини, а також на те, що відповідно до судового наказу, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 05 лютого 2009 року, з відповідачки ОСОБА_2 вже було стягнуто 5 983 гривні 85 копійок, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» вимушено було звернутись з даним позовом до суду, в якому просило стягнути з відповідачки на свою користь 28 104 гривні 52 копійки, в разом з фіксованою частиною штрафу у розмірі 500 гривень та процентною складовою у розмірі 1 405 гривень 23 копійок, всього 30 009 гривень 75 копійок.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2014 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», постилаючись на незаконність рішення суду та невідповідність висновків суду обставинам справи, просило заочне рішення суду скасувати і ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги банку задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» підлягає відхиленню, а заочне рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з процесуальним і матеріальним законом, постановив рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк».

Доводи Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про те, що відповідачка своїм підписом на заяві підтвердила те, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить укладений між нею та банком договір, відповідно до пункту 9.12 якого строк дії якого становить 12 місяців з моменту його підписання, а якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на такий же строк, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Згідно статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік відносно неустойки.

Відповідно до пункту 7 частини 11 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами 04.08.2007 року було укладено договір б/н, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 5 000 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом .

Відповідно до пункту 9.4 зазначеного договору, у випадку наявності перевитрат платіжного ліміту та непогашення їх клієнтом протягом 6 місяців, карта закривається та її наступне відновлення можливе лише після повного погашення заборгованості.

В той же час, як вбачається із розрахунку заборгованості за договором № б/н від 04.08.2007 року та виписки з карткового рахунку, в період 04 - 06 серпня 2007 року з картки було знято 5 000 гривень, після чого було здійснено лише один платіж на кредитну картку 30.01.2008 року і більше щомісячні платежі не здійснювалися, отже відповідно до положень укладеного між сторонами договору та умов і правил надання банківських послуг, платіжна картка відповідачки повинна бути закрита протягом 6 місяців після настання строку погашення чергового платежу, тобто 01 липня 2008 року.

Таким чином, з огляду на викладене, а також на те, що звернення Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» з позовом до суду мало місце лише 31.01.2014 року, і справа розглядалась у заочному порядку, що позбавляло відповідачку заявити клопотання про застосування строків позовної давності, керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» відхилити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: