Справа № 2-4934/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Войцеховській М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Здраво» до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про визнання недійсним патенту України на корисну модель,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся з позовною заявою, в якій просив визнати недійсним повністю патент України НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1», зареєстрований на ім'я відповідача ОСОБА_1, та зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру патентів України на винаходи та корисні моделі щодо визнання недійсним патенту України НОМЕР_1, а також здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність», мотивуючи тим, що на дату подання заявки вказана корисна модель не відповідала критерію патентоздатності - новизні.

Ухвалою суду від 24.10.2014 року за клопотанням представника позивача по справі було призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, оскільки для з'ясування обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, необхідні спеціальні знання у галузі інтелектуальної власності.

За результатами дослідження був складений висновок №1007 від 18.11.2014 року, відповідно до якого встановлено, що відомості, які містяться в матеріалах справи та які були загальнодоступними у світі до дати подання заявки №и2013 10084 на видачу патенту на корисну модель, а саме до 13.08.2013 року, спростовують новизну корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1» за деклараційним патентом України НОМЕР_1.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 просив призначити повторну судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, вважаючи висновок експерта необґрунтованим та сумнівним з тих підстав, що: при проведенні порівняльного аналіз експертом не було взято до уваги всі суттєві ознаки корисної моделі, які не були відомі з технічного рішення за патентом на винахід, та які свідчать про відповідність корисної моделі критерію «новизна» станом на 13.08.2013 року; матеріали справи не підтверджують висновки експерта про те, що інформація щодо лікарського засобу «Налбуфін» входила до рівня техніки та була відома у зв'язку із обігом лікарського засобу «Налбуфін», виробництва Федерального державного унітарного підприємства «Московський ендокринний завод».

Представник позивача заперечував проти призначення повторної судової експертизи, посилаючись на відсутність підстав для її призначення.

Представник Держслужби та третя особа ОСОБА_2 вказане клопотання підтримали.

Суд, вислухавши думку сторін, допитавши судового експерта, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.150 ЦПК України судом може бути призначена повторна експертиза, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумнів в його правильності.

Згідно з роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах» № 8 від 30.05.1997 року повторна експертиза призначається судом, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов'язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Так, ухвалою суду від 24.10.2014 року по справі була призначена судова експертиза об'єктів інтелектуальної власності, на вирішення якої були поставлені питання, які приймалися з урахуванням думки сторін та матеріалів справи.

Експертне дослідження проводилося атестованим судовим експертом, який має фахову підготовку в даній області знань за спеціальністю 13.3 «Дослідження, пов'язані з винаходами і корисними моделями» ОСОБА_3 В розпорядження експерта були надані матеріали цивільної справи, експерт був попереджений про кримінальну відповідальність.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_3 повністю підтримав складений ним висновок, дав повні, обґрунтовані та вичерпні відповіді на поставлені запитання сторін.

Будь-яких нових обставин щодо призначення повторної експертизи представником відповідача ОСОБА_1 в клопотанні не наведено. Жодних доказів, які б свідчили про необґрунтованість висновку судової експертизи, або суперечливість його іншим матеріалам справи, або таких, які б викликали сумніви в його правильності, клопотання представника відповідача ОСОБА_1 не містить, а містить лише власні міркування та оцінку висновку.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст.147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за загальними правилами оцінки доказів, встановлених ст.212 ЦПК України.

Аналізуючи викладене вище, суд вважає, що доводи, зазначені представником відповідача ОСОБА_1, носять оціночний характер та не обґрунтовують необхідність призначення судової експертизи, а тому підстав для призначення повторної експертизи не вбачає.

Керуючись ст.150 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання про призначення повторної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: