Справа № 638/2094/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова, у
складі:

головуючого судді - Цвіри Д.М.,

секретаря судових засідань - Надьон
Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
додаткових витрат на утримання дитини,
заборгованості по аліментам, пені та
стягнення суми індексації аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась в
Дзержинський районний суд м. Харкова з
позовною заявою до ОСОБА_3 про
стягнення додаткових витрат на
утримання дитини, заборгованості по
аліментам, пені та стягнення суми
індексації аліментів.

В обґрунтування позовних
вимог позивач посилається на те, що
26.12.2006 р. шлюб між нею та відповідачем
було розірвано. Від шлюбу сторони
мають малолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час мешкає з
позивачем. Так як відповідач не
надавав матеріальної допомоги на
утримання малолітнього сина, позивач
звернулась до суду з заявою про
стягнення аліментів на утримання сина
на її користь з відповідача. Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 18.04.2006 року з відповідача на
користь позивача на утримання
малолітнього сина ОСОБА_5, було
стягнуто аліменти в твердій грошовій
сумі в розмірі 170 грн.

Як зазначає позивач в
первинній позовній заяві і в уточнених
позовних заявах відповідач ухиляється
від належної сплати аліментів, не
приймає участі в додаткових витратах
на утримання дитини, та не цікавиться
його життям. В зв'язку з цим позивач
просить стягнути з відповідача
додаткові витрати на дитину пов'язані з
розвитком здібностей дитини,
забезпечення необхідного рівня життя,
забезпечення відпочинку 2013 року,
витрати на лікування разове в розмірі
1441,50 грн. (комп'ютерні курси, Інтернет);
2322, 97 грн. (мешкання дитини); 589,22 грн.
(ліки, лікування); 150 грн. (фізичний
розвиток дитини); 5026,30 грн. (відпочинок,
оздоровлення 2013 р.); 154,58 грн. (сплата за
взуття); 37, 50 грн.( витрати мобільного
зв'язку за травень 2013 р.), а всього 9722,07
грн. Додаткові витрати на дитину
пов'язані з розвитком здібностей
дитини, забезпечення необхідного рівня
життя, забезпечення відпочинку влітку
щороку, витрати на лікування щомісячно
(постійно), починаючи з лютого 2013 р. до
його повноліття в розмірі 1286 грн.
Заборгованість по аліментам за період
з лютого 2006 року по грудень 2012 р. в
розмірі 600, 60 грн. та неустойку (пеню) за
прострочення сплати аліментів за
період з лютого 2006 року по червень 2013
року в розмірі 9320,30 грн., загалом 9920,90
грн. Суму індексації аліментів за
період з березня 2006 року по липень 2013
року в розмірі 9161, 13 грн. Судові витрати
позивач просила покласти на
відповідача.

В обґрунтування витрат на вміння
сина користуватися Інтернетом позивач
мотивує тим, що з липня 2012 р. по травень
2013 р. включно сплачувала в середньому 100
грн. щомісячно та понесла витрати у
розмірі 1339 грн. Розподіливши суму 1339
грн. між собою та ОСОБА_3 просить суд
стягнути з останнього 694,50 грн. Також
позивач наводить рахунок в
обґрунтування своїх вимог: 1404 грн.
(навчання) + 1389 грн. (користування
Інтернетом), загалом 2793 грн.,
розподіливши цю суму між собою та
ОСОБА_3 просить суд стягнути з
останнього 1396, 50 грн. Додатково позивач
понесла витрати за користування
Інтернетом в період червень, липень,
вересень, жовтень 2013 р. у розмірі 90 грн.,
розподіливши цю суму між собою та
ОСОБА_3 просить суд стягнути з
останнього 45 грн. Виходячи з
наведеного, загальна сума додаткових
витрат на вміння сина користуватися
Інтернетом, яка підлягає стягненню з
відповідача становить 1441,50 грн.

В обґрунтування витрат по
комунальним витратам на сина (мешкання
дитини) позивач зазначає, що за період з
травня 2012 р. по жовтень 2013 р. включно
сплатила 9291,86 грн. за двох осіб, які
мешкають. Частина суми по сплаті
комунальних послуг на дитину складає
4645,94 грн., позивач розподіливши цю суму
між собою та ОСОБА_3 просить суд
стягнути з останнього 2322,97 грн.

З метою оздоровлення сина та за
рекомендаціями лікарів позивачем
придбана путівка на оздоровлення
дитини у 2013 р. - курорт «Миргород»
строком на 21 день з 04.09.2013 р. по 24.09.2013 р.
вартість якої складає 4620 грн., позивач
розподіливши цю суму між собою та
ОСОБА_3 просить суд стягнути з
останнього 2310 грн. Крім того, позивач
просить стягнути з відповідача
страховий платіж від нещасного випадку
у розмірі 20 грн., вартість квитків для
проїзду - 250, 96 грн. (125,48 грн. + 125,48 грн.),
процедури - 30 грн., сплата в медичний
фонд - 5 грн., послуги банка - 10,37 грн., а
всього 2468,18 грн.

Також, позивач на курорті «Миргород»
понесла дрібні витрати на розваги,
лікування та відпочинок, а саме:
кінотеатр-25 грн, мінеральна вода
«Моршинська» - 15,04 грн., Макдональдс - 22
грн., морозиво - 109,90 грн., сир для дитини
- 33,57 грн., а всього 205,51 грн., позивач
розподіливши цю суму між собою та
ОСОБА_3 просить суд стягнути з
останнього 102,76 грн.

З 05.08.2013 р. дитина відпочивала в м.
Євпаторія 7 днів. З метою відпочинку
позивачем було придбано квитки на
потяг вартість яких складає 163,06 грн.,
позивач розподіливши цю суму між собою
та ОСОБА_3 просить суд стягнути з
останнього 81,60 грн.

Для оздоровлення дитини позивачем була
придбана путівка на оздоровлення у
санаторій ДП «Клінічний санаторій
«Курорт «Березівські мінеральні води»
строком на 21 день з 26.06.2013 р. вартістю 4 500
грн., розподіливши цю суму між собою та
ОСОБА_3 просить суд стягнути з
останнього 2250 грн. Крім того, позивач
просить суд стягнути з відповідача
страховий платіж від нещасного випадку
15 грн., вартість квитка для проїзду в
один кінець - 3,76 грн., а всього 2268,76 грн.

З 27.05.2013 р. по 13.06.2013 р. дитина
відвідувала дитячій шкільний табір.
Вартість харчування в цьому таборі
сплачені позивачем у розмірі 80 грн.
Додатково для дитини на проїзд (для
відвідування парків, зон відпочинку) та
на інші роздрібні витрати позивач
кожного дня надавала кошти у розмірі 10
грн., загальна сума яких склала 130 грн.
Так, сукупна сума витрат під час
відпочинку сина у шкільному таборі - 210
грн. розподіливши цю суму між собою та
ОСОБА_3 просить суд стягнути з
останнього 105 грн.

Таким чином, підсумовуючи витрати за
путівку на оздоровлення дитини у
санаторій ДП «Клінічний санаторій
«Курорт «Березівські мінеральні води»
- 2268,76 грн., за відпочинок дитини у
шкільному таборі - 105 грн., за квитки до
Євпаторії - 81,60 грн., за путівку на
оздоровлення на курорті «Миргород» -
2468,18 грн., за витрати понесені на
дрібниці для дитини під час відпочинку
на курорті «Мирогород» - 102,76 грн. сума
додаткових витрат підлягаючих
стягненню з відповідача становить 5026,30
грн.

В обґрунтування витрат на мобільний
зв'язок позивач зазначила, що за
травень та жовтень 2013 р. понесла
витрати у розмірі 75 грн., розподіливши
цю суму між собою та ОСОБА_3 просить суд
стягнути з останнього 37, 50 грн. Витрати
на сплату мобільного зв'язку є життєвою
необхідністю для здійснення контролю
за місцезнаходженням сина, його
навчанням, здоров*ям, харчуванням.

Обґрунтовуючи вимоги про стягнення
витрат на ліки та лікування дитини,
позивач зазначила, що відповідач
відмовляється в добровільному порядку
надавати гроші на придбання ліків для
дитини, уникає будь-яких розмов на цю
тему, а тому позивач несе витрати на
лікування сина самостійно, у зв'язку з
чим просить стягнути з відповідача
витрати на лікування сина за
січень-лютий 2013 р. у розмірі 589, 22 грн.

В обґрунтування витрат на взуття для
дитини, позивач зазначила, що придбала
для сина тапочки вартістю 50,16 грн. та
спортивне взуття (пантофлі чоловічі)
вартістю 259 грн., загальна сума на
придбання взуття для сина складає 309,16
грн. позивач розподіливши ці суми між
собою та ОСОБА_3 просить суд стягнути з
останнього 154,58 грн.

Вимоги щодо фізичного розвитку дитини,
позивач мотивує тим, що малолітній
ОСОБА_4 займається у секції
Військово-спортивного змагання
Федерації військово-спортивних
змагань Харківської області, так,
позивачем за вересень, жовтень,
листопад 2012 р. за цю секцію сплачено 300
грн., розподіливши цю суму між собою та
ОСОБА_3 просить суд стягнути з
останнього 150 грн.

Вимоги про стягнення індексації
аліментів ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що
державним виконавцем 13.08.2013 р.
проведено новий розрахунок індексації
аліментів за виконавчим провадженням
№ 35545431 від 28.11.2012 р. Сума індексації
аліментів за цим розрахунком за період
з березня 2006 р. по липень 2013 р. включно
становить 9161,13 грн., а тому на думку
позивача зазначена сума підлягає
стягненню.

Вираховуючи суму заборгованості по
аліментам за період з лютого 2006 р. по
грудень 2012 р. в розмірі 600,60 грн. позивач
вказує, що ця сума складається з
поштових витрат, а саме: відповідач
пересилає на адресу позивача аліменти
у сумі 170 грн. При цьому позивач отримує
не 170 грн., а тільки 162,20 грн. , оскільки
утримуються кошти за пересилку у сумі
7,80 грн. Відповідно на цю суму за період
з лютого 2006 р. по червень 2013 р.
нараховано неустойку (пеню) в розмірі
9320,30 грн.

Додаткові витрати на дитину пов'язані з
розвитком здібностей дитини,
забезпечення необхідного рівня життя,
забезпечення відпочинку влітку щороку,
витрати на лікування щомісячно
(постійно), починаючи з лютого 2013 р. до
його повноліття в розмірі 1286 грн.
позивач обґрунтовує тим, що нормами
Сімейного кодексу України передбачено
фінансування наперед додаткових
витрат на дитину .

В судовому засіданні позивач
підтримала свої вимоги та просила їх
задовольнити.

В судовому засіданні відповідач
заперечував проти задоволення вимог та
пояснив, що крім аліментів активно
приймає участь в вихованні дитини,
надає додатково крім аліментів кошти
на утримання дитини, а тому не має
заборгованості по виплаті та не
повинен додатково витрачати кошти, які
просить стягнути з нього позивач. Крім
того, відповідач зазначив, що
витрачаючи гроші на розвиток дитини
позивач має враховувати його
платоспроможність та наявність на його
утриманні матері похилого віку. Проте
відповідач не враховує ці обставини та
витрачає гроші на дитину надмірно не
враховуючи реальні доходи. Відповідач
не заперечував проти стягнення з нього
витрат на відпочинок дитини у 2013 р. у
розмірі 225 грн., оскільки позивач на
придбання путівки в ДП «Клінічний
санаторій «Курорт «Березівські
мінеральні води» витратила не 4 500 грн.
як зазначає, а лише 10% від вартості
путівки тобто 450 грн., а тому відповідач
не заперечує проти відшкодування
половини цієї суми тобто 225 грн. Також
відповідач не заперечує проти сплати
на користь відповідача суми 343 грн. за
комп'ютерні курси.

Суд заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню
.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК
України суд розглядає справу не інакше,
як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін чи інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог. Докази подаються
сторонами і іншими особами, які беруть
участь у справі.

В судовому засіданні
встановлено, що позивач ОСОБА_2 та
відповідач ОСОБА_3 перебували в
зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано 26 грудня 2006 року, про, що
зроблено актовий запис № 829 та видане
свідоцтво про розірвання шлюбу серія
НОМЕР_1 від 26 грудня 2006 року.

Згідно рішення від 18 квітня 2006 року
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова у справі № 2-180706 за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на дитину, з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 було стягнуто
аліменти у твердій грошовій сумі в
розмірі 170 гривен щомісячно, починаючи
з 03.02. 2006 року на утримання сина ОСОБА_6
до досягнення дитиною повноліття.
Розмір суми визначеної судом у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ст. 185 Сімейного
кодексу України той з батьків, з кого
присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не
була подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо). Розмір
участі одного з батьків у додаткових
витратах на дитину в разі спору
визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

Сума 1404 грн. яку зазначає позивач
як сплату за курси «Інтернет-
програміст» підтверджена
документально частково. Так, з
квитанції, яка міститься в матеріалах
справи на а.с. 37, вбачається, що ОСОБА_6
за навчання на курсах «Інтернет-
програміст» сплачено 687 грн. Виходячи з
положення ст. 185 СК України суд вважає
за необхідне стягнути з відповідача
половину вартості курсів «Інтернет-
програміст», а саме 343 грн.

Витрати на сплату за користування
Інтернетом, витрати по сплаті
комунальних послуг, витрати по сплаті
за взуття та мобільного зв'язку не
підлягають задоволенню, оскільки
зазначені втрати не пов'язані з
розвитком здібностей дитини, не
викликані особливими обставинами,
хворобою або каліцтвом дитини.

В ході судового розгляду
досліджено квитанції на придбання
ліків для дитини, виходячи з того, що
придбання ліків викликано особливими
обставинами, суд вважає, що вимоги
позивача про стягнення суми на
придбання ліків у розмірі 589,22 грн. слід
задовольнити частково стягнувши з
відповідача 500 грн.

Витрати за путівку на оздоровлення
дитини у санаторій ДП «Клінічний
санаторій «Курорт «Березівські
мінеральні води» у розмірі 2268,76 грн.
підлягають задоволенню частково в
межах її доведеності документами.
Протоколом № 3 засідання комісії по
соціальному страхуванню КЗОЗ
«Харківська міська клінічна лікарня №
31» від 06.06.2013 р. постановлено виділити
путівку в ДП «Клінічний санаторій
«Курорт «Березівські мінеральні води»
на 2 зміну з 26.06.2013 р. на 21 день, медичній
сестрі ОСОБА_2 для сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 Вартість путівки складає 4
500 грн, батьківська сплата складає 10%
від вартості путівки - 450 грн. (а.с. 126).
Таким чином, з відповідача підлягає
стягнення половини вартості путівки в
ДП «Клінічний санаторій «Курорт
«Березівські мінеральні води» тобто 225
грн.

Витрати під час відпочинку дитини у
шкільному таборі у розмірі 105 грн., на
квитки до Євпаторії у розмірі 81,60 грн.,
на дрібниці для дитини під час
відпочинку на курорті «Мирогород» у
розмірі 102,76 грн. задоволенню не
підлягають, оскільки вони не викликані
особливими обставинами, не пов'язані з
розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом .

Матеріали справи не містять доказів
про придбання позивачем путівки на
оздоровлення сина на курорті
«Миргород» у розмірі 2468,18 грн., а тому
ці вимоги також задоволенню не
підлягають.

Позивачем було внесено благодійний
внесок у розмірі 300 грн. за вересень,
жовтень, листопад 2013 р. у секцію
Військово-спортивного багатоборства
Федерації військово-спортивного
багатоборства Харківської області де
займається її син. Позивач просить суд
стягнути з відповідача половину цієї
суми - 150 грн. посилаючись, що ця сума
пов'язана з фізичним розвитком дитини.
Проте, суд вважає, що благодійний
внесок є добровільним волевиявленням
позивача внести зазначену суму, тому
сума 150 грн. задоволенню не підлягає.

Статтею 185 СК України передбачено
фінансування додаткових витрат на
дитину на перед, проте додаткові
витрати на дитину пов'язані з розвитком
здібностей дитини, забезпечення
необхідного рівня життя, забезпечення
відпочинку влітку щороку, витрати на
лікування щомісячно (постійно),
починаючи з лютого 2013 р. до його
повноліття в розмірі 1286 грн. які
позивач просить стягнута з відповідача
задоволенню не підлягають, оскільки
вони не підтверджені документально, а
ґрунтуються лише на припущеннях
позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК
України доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Вираховуючи суму заборгованості по
аліментам за період з лютого 2006 р. по
грудень 2012 р. в розмірі 600,60 грн. позивач
вказує, що ця сума складається з
поштових витрат, а саме: відповідач
пересилає на адресу позивача аліменти
у сумі 170 грн. При цьому позивач отримує
не 170 грн., а тільки 162,20 грн. , оскільки
утримуються кошти за пересилку у сумі
7,80 грн. Відповідно на цю суму за період
з лютого 2006 р. по червень 2013 р. позивачем
нараховано неустойку (пеню) в розмірі
9320,30 грн. Проте вимоги про стягнення з
відповідача заборгованості та
неустойки (пені) також задоволенню не
підлягають виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

На платника аліментів не можна
покласти таку відповідальність, якщо
заборгованість утворилась з
незалежних від нього причин.

В ході судового розгляду
встановлено, що аліменти стягненні
рішенням суду у розмірі 170 грн.
відповідач пересилає поштою особисто у
сумі 170 грн. Поштою утримується 7,80 грн.
Так, перерахування відповідачем
аліментів у сумі 170 грн., яка визначена
рішенням суду свідчить про відсутність
заборгованості по аліментам з вини
відповідача. Оскільки підстав
визначити наявність заборгованості не
вбачається, а тому відсутні підстави
вирахувати розмір неустойки (пені).

Крім того, відмовляючи у
задоволенні вимог позивача про
стягнення заборгованості по аліментам,
суд також виходив з того, що рішенням
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 24.10.2012 р., яке ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 05.12.2012 р. залишено без змін, ОСОБА_2
відмовлено у задоволені вимог про
стягнення заборгованості з ОСОБА_3 по
оплаті аліментів за період з лютого 2006
р. по травень 2012 р.

Також, з довідки
Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ від
08.05.2013 р. про відсутність
заборгованості по сплаті аліментів,
вбачається, що борг по аліментам, який
утворився за період з 03.02.2006 р. по 31.05.2012
р. у розмірі 585 грн. відсутній.

Відповідно до вимог ст. 184 СК
України розмір аліментів, визначений
судом у твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Індексація проводиться державним
виконавцем.

Державним виконавцем зроблено
розрахунок індексації по аліментам. З
довідки про розмір індексації по
аліментам вбачається, що загальна сума
індексації складає 9161,13 грн.

Постановою державного виконавця
№ 633/7 від 03.12.2013 р. про звернення
стягнення на заробітну плату боржника,
яка направлена за місцем роботи
відповідача, постановлено звернути
стягнення на заробітну плату
відповідача за в/л № 2-1807, виданого
04.05.2006 р. Орджонікідзевським районним
судом м. Харкова та стягнути борг по
сплаті індексації у розмірі 9161,13 грн.

Оскільки сума індексації
розрахована державним виконавцем,
постанова державного виконавця про
звернення стягнення на заробітну плату
для погашення також суми індексації
направлена для виконання за місце
роботи відповідача та позивачем не
доведено винність ОСОБА_3 в несплаті
індексації аліментів, суд вважає за
необхідне відмовити у задоволенні
вимог позивача про стягнення з
відповідача індексації.

Крім того, суд враховує , що
відповідач працює в КЗ ШВСМ на посаді
чергового по залу та його заробітна
плата на місяць складає 1182 грн., та має
на утриманні матір похилого віку.

Таким чином, загальна сума, яка
підлягає стягненню з відповідача
складає 1068 гривень, до якої входить :
куси «Інтернет-програміст» - 343 грн.,
ліки, лікування - 500 грн., витрати за
путівку на оздоровлення дитини у
санаторій ДП «Клінічний санаторій
«Курорт «Березівські мінеральні води»
- 225 грн.

На підставі ст.88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню в дохід
держави судові витрати .

На підставі викладеного
вище, керуючись ст. ст. 185, 192, 196
Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11,
60, 209, 212-215 Цивільного процесуального
кодексу України, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
додаткових витрат на утримання дитини,
заборгованості по аліментам, пені та
стягнення суми індексації аліментів -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
додаткові витрати на дитину у розмірі
1068 гривень.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід
держави у розмірі 121 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги на рішення суду у 10
денний строк з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя -
Д.М.Цвіра