Справа № 914/3360/2012
Провадження № 22-ц/779/570/2014
Головуючий у 1 інстанції Собко В.М. В. М.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Беркій О.Ю.,

суддів : Пнівчук
О.В., Соколовського В.М.,

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
держави Португалія, третя особа, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Департамент консульської
служби Міністерства закордонних справ
України про відшкодування шкоди,
заподіяної внаслідок незаконного
кримінального переслідування особами,
які виконують функції держави, за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу
Снятинського районного суду від 25
грудня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Снятинського районного суду
від 25 грудня 2013 року відмовлено у
відкритті провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до держави Португалія,
третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - Департамент
консульської служби Міністерства
закордонних справ України про
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок незаконного кримінального
переслідування особами, які виконують
функції держави.

В апеляційній скарзі на дану ухвалу
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3
посилається на порушення судом норм
процесуального права.

Зокрема, судом жодних дій на
встановлення згоди іноземної держави
на участь в даній справі в якості
відповідача в належний, допустимий та
законний спосіб, з урахуванням
правових систем України та Португалії,
з наданням пріоритету українському
законодавству, не здійснено.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі судом не з'ясовано чи
погоджується компетентний орган
іноземної держави, в даному випадку,
Португальської республіки на розгляд
справи в українському суді.

Натомість, суд першої інстанції
звернувся із запитом до Посольства
Португальської республіки в Україні,
хоча надсилання судових викликів до
посольств іноземних держав в Україні
безпосередньо національним судом не
можливе, а має здійснюватись виключно
через Міністерство юстиції України,
яке, в свою чергу, віддає питання
Міністерству закордонних справ
України на вручення судових документів
компетентним органам іноземної
держави.

Посилаючись на викладене, просить
оскаржувану ухвалу скасувати, а справу
направити в суд першої інстанції для
продовження її розгляду.

В засіданні апеляційного суду
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційну
скаргу підтримав з вищенаведених
мотивів.

Вислухавши доповідача, пояснення
представника апелянта, перевіривши
письмові матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку про
часткове задоволення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі, суд першої інстанції виходив з
того, що судом не отримано згоди
компетентного органу Португальської
республіки на розгляд справи в
українському суді.

З таким висновком суду колегія суддів
не може погодитися виходячи із
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом
порушеного права шляхом відшкодування
йому шкоди внаслідок незаконних дій,
вчинених правоохоронними та судовими
органами іноземної держави, а тому
даний спір слід розглядати за
правилами розділу Х ЦПК України, як
такий, що виник за участі іноземного
елемента.

Відповідно до ст. 414 ЦПК України
підсудність судам України цивільних
справ з іноземним елементом
визначається цим Кодексом, законом або
міжнародним договором, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

В Україні Законом, що встановлює
порядок урегулювання приватноправових
відносин, які хоча б через один із своїх
елементів пов'язані з одним або
кількома правопорядками, іншими, ніж
український правопорядок, є Закон
України «Про міжнародне приватне
право».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 76 даного
Закону, суди можуть приймати до свого
провадження і розглядати будь-які
справи з іноземним елементом у таких
випадках, якщо у справі про
відшкодування шкоди позивач - фізична
особа має місце проживання в Україні
або юридична особа - відповідач -
місцезнаходження в Україні.

Згідно ст. 32 Віденської Конвенції 1961
року, пред'явлення позову до іноземної
держави, забезпечення позову і
звернення стягнення на майно іноземної
держави, яке знаходиться в Україні,
можуть бути допущені лише за згодою
компетентних органів відповідної
держави.

Пред'явлення позову до іноземної
держави, залучення іноземної держави
до участі у справі як відповідача або
третьої особи, накладення арешту на
майно, яке належить іноземній державі
та знаходиться на території України,
застосування щодо такого майна інших
засобів забезпечення позову і
звернення стягнення на таке майно
можуть бути допущені лише за згодою
компетентних органів відповідної
держави, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України або
законом України ( ч. 1 ст. 79 Закону
України «Про міжнародне приватне
право»).

Питання про те, який орган іноземної
держави компетентний надати таку
згоду, вирішується законодавством
відповідної іноземної держави. В
Україні питання надання такої згоди
урегульовано Указом Президента
України від 25 червня 2002 року N 581, яким
затверджено Порядок здійснення
захисту прав та інтересів під час
урегулювання спорів, розгляду у
закордонних юрисдикційних органах
справ за участю іноземного суб'єкта та
України.

Прийнявши позовну заяву, суддя
відповідно до вимог статті 130 ЦПК
України на стадії підготовки справи до
судового розгляду має з'ясувати, чи є
згода дипломатичного представництва,
як компетентного органу держави, на
розгляд спору в судах України.
Вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, необхідно
першочергово підготувати відповідний
запит та отримати офіційну інформацію
щодо того, чи існує згода компетентних
органів відповідної держави на розгляд
справи у судах України, оскільки це
впливає на зміст подальших
процесуальних дій. У разі, якщо такої
згоди не отримано, то посольство не
може набувати процесуального статусу
відповідача у цивільному процесі.
Надсилання судових викликів до
посольств іноземних держав в Україні
має здійснюватись виключно через
Міністерство закордонних справ
(роз'яснення Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про практику
розгляду судами цивільних справ з
іноземним елементом» від 16.05.2013року).

Проте, в порушення зазначених норм,
судом двічі направлявся запит
безпосередньо до Посольства
Португальської республіки в Україні.

Враховуючи, що суд першої інстанції
порушив порядок, встановлений для
отримання офіційної інформації щодо
того, чи існує згода компетентних
органів відповідної держави на розгляд
справи у судах України, ухвала суду
першої інстанції підлягає до
скасування з передачею питання на
новий розгляд до суду першої інстанції
відповідно до вимог п. 3 ст. 312
ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 312 - 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Снятинського районного суду від
25 грудня 2013 року скасувати і передати
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді:
О.Ю. Беркій

О.В. Пнівчук

В.М. Соколовський