Справа №705/491/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року
Уманський міськрайонний суд
Черкаської області

в складі головуючого - судді Пархети
А.В.

при секретарі - Романовій О.М.

за участю адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Умані
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Городецької сільської ради Уманського
району Черкаської області про
встановлення факту, що має юридичне
значення та визнання права власності
на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернулась з цивільним позовом
до Городецької сільської ради
Уманського району Черкаської області
про встановлення факту, що має
юридичне значення та визнання права
власності на спадкове майно, а саме
житловий будинок з надвірними
спорудами по АДРЕСА_1.

Свої доводи обгрунтовує наступним : у
вересні 2003 року вона вселилась зі згоди
ОСОБА_3 у належний йому будинок за
вищевказаною адресою. На протязі року
вона проживала однією сім'єю з
власником будинку, доглядала його, вела
усе домашнє господарство. 03.06.2004 року
ОСОБА_3 оформив на неї заповіт, яким
заповідав належні йому житловий
будинок з надвірними спорудами та
земельну ділянку для обслуговування
будинку їй, позивачу по справі.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що
підтверджується ксерокопією свідоцтва
про його смерть. Інші спадкоємці
відсутні. Після смерті ОСОБА_3
відкрилась спадщина на житловий
будинок з надвірними спорудами. Після
смерті спадкодавця і по даний час вона
проживала і продовжує проживати у
спірному будинку. За час проживання у
будинку народила трьох дітей, що
підтверджується ксерокопіями
свідоцтва про їх народження. За час
проживання у будинку покійного вона
неодноразово зверталась до
нотаріальної контори по питанню
прийняття спадщини, однак 17.10.2013 року
отримала постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії, так як
відсутній правовстановлюючий документ
на будинок і вона у встановлені строки
не звернулась з заявою про прийняття
спадщину в порядку спадкування за
заповітом. Іншим шляхом визнати право
власності на спадковий будинок вона не
має можливості, а тому вимушена
звернутись з позовом до суду.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала у повному обсязі,
посилаючись на вимоги, зазначені у
позовній заяві.

Представник відповідача на адресу
суду подав заяву, якою позовні вимоги
визнає повністю, просить справу
розглядати у їх відсутність.

Допитані у судовому засідання свідки
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
пояснили, що ОСОБА_2 проживала у
будинку разом з ОСОБА_3 з вересня 2003
року, доглядала його, вела спільне
господарство. ОСОБА_3 склав на неї
заповіт на свій житловий будинок з
надвірними спорудами. У вересні 2004 року
ОСОБА_3 помер, а позивач разом зі своїми
дітьми залишилась проживати у спірному
будинку, де проживає і по даний час.

Вислухавши пояснення позивача,
свідків, дослідивши матеріали справи,
судом встановлено : у вересні 2003 року
позивач вселилась зі згоди ОСОБА_3 у
належний йому будинок за вищевказаною
адресою. На протязі року ОСОБА_2
проживала однією сім'єю з власником
будинку, доглядала його, вела усе
домашнє господарство. 03.06.2004 року
ОСОБА_3 оформив на позивача заповіт,
яким заповідав належні йому житловий
будинок з надвірними спорудами та
земельну ділянку для обслуговування
будинку. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що
підтверджується ксерокопією свідоцтва
про його смерть. Інші спадкоємці
відсутні. Після смерті ОСОБА_3
відкрилась спадщина на житловий
будинок з надвірними спорудами. Після
смерті спадкодавця і по даний час
позивач проживала і продовжує
проживати у спірному будинку. За час
проживання у будинку народила трьох
дітей, що підтверджується ксерокопіями
свідоцтва про їх народження. Під час
проживання у будинку покійного ОСОБА_2
зверталась до нотаріальної контори по
питанню прийняття спадщини, однак
17.10.2013 року отримала постанову про
відмову у вчиненні нотаріальної дії,
так як відсутній правовстановлюючий
документ на будинок і вона у
встановлені строки не звернулась з
заявою про прийняття спадщину в
порядку спадкування за заповітом.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України -
''спадкоємець, який постійно проживав
із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 ЦК України,
він не заявив про відмову від неї ''.

Виходячи з вищевикладеного, для
належного оформлення спадкових прав
необхідно вирішувати два правових
питання : встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
та визнання права власності на
спадкове майно.

Відповідно до вимог п. 23 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 року № 7 ''Про судову практику у
справах про спадкування '' у разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутись до
суду за правилами позовного
провадження.

На підставі вищевикладеного, є
підстави вважати, що всі обставини,
викладені у позові, знайшли своє
підтвердження, а тому позовні вимоги
підлягають задоволенню

На підставі ст.ст. 328, 1268, 1270 ЦК України,
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30.05.2008 року № 7 '' Про судову
практику у справах про спадкування '',
керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 213-215, 234 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ :

Встановити факт постійного
проживання з спадкодавцем ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття
спадщини ОСОБА_2 в житловому будинку по
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
житловий будинок з надвірними
спорудами по АДРЕСА_1 що належав на
праві власності ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Рішення складено власноручно.

Суддя:
А.В. Пархета