Єдиний унікальний номер (справа №)
Номер провадження у суді 2/216/2702/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 жовтня 2014 року
місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області в складі: головуючого - судді
Мазурчака В.М.,

за участю:

при секретарі судового засідання
романів Н.Є.,

позивач - ОСОБА_2,

представник позивача - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Кривому
Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_4 про встановлення фактів
прийняття спадщини та родинних
відносин,

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про
встановлення фактів прийняття
спадщини та родинних відносин, в
обгрунтування якого зазначила, що
ІНФОРМАЦІЯ_8 померла її рідна тітка -
ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_10, актовий запис №1525. За
життя ОСОБА_5 на праві приватної
власності належала земельна ділянка
площею 13.20 гектарів на території
Миколаївської сільської ради, що
підтверджується державним актом на
право приватної власності на землю
серії НОМЕР_2. Акт зареєстровано в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за №227.
Землю передано для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Земельна ділянка і досі належить
ОСОБА_5, що підтверджується довідкою
від 24.06.2014 року (а.с.10). Після її смерті,
єдиним спадкоємцем за законом, який
прийняв спадщину, був її брат (мій
батько) - ОСОБА_6. Заповіт тітка не
складала. Спадщина була прийнята
батьком на підставі ст. 549 ЦК (1963 р.), який
діяв на момент прийняття спадщини, так
як він фактично вступив в управління та
володіння спадковим майном, а саме
вищевказаною земельною ділянкою. Тітка
по день своєї смерті була під доглядом
позивача та проживала з нею по день
своєї смерті, що підтверджується
довідкою від 22.03.1999 року та адресною
довідкою від 03.10.2006 року. Місце
проживання тітки на момент її смерті
було зареєстроване АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою від 03.10.2006
року. ІНФОРМАЦІЯ_9 помер батько
позивача - ОСОБА_6, що підтверджується
свідоцтвом про смерть від 14 березня 2005
року, яке було видане повторно
Центрально-Міським відділом РАЦС КМУЮ
Дніпропетровської області. За життя
батько заповіт не складав. Спадщина
після батька була прийнята позивачкою
на підставі ст. 549 ЦК (1963 р.), який діяв на
момент прийняття спадщини, так як
позивач фактично вступила в управління
та володіння земельною ділянкою, яка
дісталась батькові у спадщину після
померлої тітки - ОСОБА_5 Іншим
спадкоємцем після смерті батька, який
прийняв спадщину є рідний брат
(відповідач). Батько по день своєї
смерті був зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_2. З самої смерті ОСОБА_6
позивачка володіє та користується
зазначеною вище земельною ділянкою.
Звернувшись до нотаріальної контори
для отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом на земельну
ділянку, державний нотаріус Першої
криворізької державної нотаріальної
контори Шабліян Є.М. постановою №3089/02-31
від 06.09.2013 року відмовив позивачу у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом після смерті її батька
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9, так як у
позивача відсутній факт прийняття
спадщини після його смерті, а у
останнього відсутній факт прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_5,
відсутній факт родинних відносин між
ОСОБА_6 та ОСОБА_5, який підтверджує, що
померла ОСОБА_5 є рідною сестрою ОСОБА_6
Крім того, було помічено, що в свідоцтві
про народження ОСОБА_2 її батько
зазначений як "ОСОБА_6", а в його
свідоцтві про смерть як "ОСОБА_6".
Відсутність факту родинних відносин
між батьком - ОСОБА_6 та тіткою - ОСОБА_5,
між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, пояснюється тим,
що відомості про народження ОСОБА_5 не
збереглись в повному обсязі, а в
метричній книзі неправильно зазначили
по батькові її батька. А стосовно
позивачки, то була допущена помилка при
написанні прізвища батька.

Доказом того, що ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_9 є рідним братом ОСОБА_5, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_10, та рідним
батьком позивача є:

1. Довідка №107 від 20.09.2006 року та
архівна довідка від 06.03.2008 року,
відповідно до яких вбачається, що у
тітки помилка в написанні виключно по
батькові її батька в метричній книзі,
однак прізвище, за виключенням однієї
літери, та ім'я зазначено вірно, як у
довідці про народження батька;

2. Довідка №609 від 17.08.2007 року,
відповідно до якої ОСОБА_5 була певний
період часу зареєстрована АДРЕСА_3,
тобто в тій же місцевості, де було
зареєстровано народження мого батька
(довідка з п. 1) та внесений актовий
запис в метричну книгу про народження
ОСОБА_5;

3. Повідомлення про одруження
ОСОБА_5 від 17.07.1998 року, відповідно до
якого, до одруження у останньої було
прізвище - ОСОБА_5, про що зазначено у
верхній частині повідомлення з архіву
обласного відділу реєстрації актів
громадянського стану;

4. Державний акт про право
приватної власності на землю серії
НОМЕР_2, з якого вбачається, що тітка
була власницею земельної ділянки в
Казанківському районі Миколаївської
області, тобто в тій же місцевості, де і
народилась з моїм батьком;

5. Свідоцтво про народження ОСОБА_2,
відповідно до якого помилка в
написанні лише однією літери прізвища
мого батька, а саме "ОСОБА_6"-"ОСОБА_6",
однак ім'я по батькові зазначено вірно,
а також вбачається місце мого
народження в тій же місцевості, де і
народився батько та моя тітка;

6. Свідоцтво про шлюб, з якого
вбачається, що дошлюбне прізвище
ОСОБА_2 було "ОСОБА_2";

7. Довідка від 22.03.1999 року та
довідка №609 від 17.08.2007 року, відповідно
до яких ОСОБА_5 проживала у ОСОБА_2 по
АДРЕСА_1 та була під доглядом позивача.

Щодо факту прийняття спадщини, то
відповідно до ст. 549 ЦК України (в
редакції 1963 р.) визначається, що
спадкоємець прийняв спадщину якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном. Згідно п. 113
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
(який діяв на час відкриття спадщини)
встановлено, що одним із доказів вступу
в управління чи володіння спадковим
майном може бути наявність у
спадкоємців державного акта на право
приватної власності на землю та інших
документів, виданих відповідними
органами на ім'я спадкодавця на майно,
користування яким можливе лише після
належного оформлення прав на нього
тощо. ОСОБА_6 був таким, що прийняв
спадщину після смерті тітки - ОСОБА_5,
однак не встиг переоформити вказану
земельну ділянку на своє ім'я. Після
смерті ОСОБА_6, ОСОБА_2 є такою, що
прийняла спадщину, оскільки фактично
вступила в управління та володіння
спадковим майном. Обставини
підтверджуються наявністю
правовстановлюючого документа у
батька - ОСОБА_6, тобто державного акту
на право приватної власності на
земельну ділянку, що відповідно до п. 113
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України є
доказом вступу в управління чи
володіння спадковим майном.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 позов підтримакв
повному обсязі, просив суд позов
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнав повністю, пояснив, що не
заперечує проти задоволення позову.

Суд, вислухавши сторони,
проаналізувавши матеріали справи,
знаходить вимоги позивача
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та
сторонами не оспорюється, ІНФОРМАЦІЯ_8
померла рідна тітка позивача - ОСОБА_5,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_10,
актовий запис №1525. За життя ОСОБА_5 на
праві приватної власності належала
земельна ділянка площею 13.20 гектарів на
території Миколаївської сільської
ради, що підтверджується державним
актом на право приватної власності на
землю серії НОМЕР_2. Акт зареєстровано в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за №227.
Землю передано для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Земельна ділянка і досі належить
ОСОБА_5, що підтверджується довідкою
від 24.06.2014 року (а.с.10). Після її смерті,
єдиним спадкоємцем за законом, який
прийняв спадщину, був її брат (мій
батько) - ОСОБА_6. Заповіт тітка не
складала. Спадщина була прийнята
батьком на підставі ст. 549 ЦК (1963 р.), який
діяв на момент прийняття спадщини, так
як він фактично вступив в управління та
володіння спадковим майном, а саме
вищевказаною земельною ділянкою. Тітка
по день своєї смерті була під доглядом
позивача та проживала з нею по день
своєї смерті, що підтверджується
довідкою від 22.03.1999 року та адресною
довідкою від 03.10.2006 року. Місце
проживання тітки на момент її смерті
було зареєстроване АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою від 03.10.2006
року. ІНФОРМАЦІЯ_9 помер батько
позивача - ОСОБА_6, що підтверджується
свідоцтвом про смерть від 14 березня 2005
року, яке було видане повторно
Центрально-Міським відділом РАЦС КМУЮ
Дніпропетровської області. За життя
батько заповіт не складав. Спадщина
після батька була прийнята позивачкою
на підставі ст. 549 ЦК (1963 р.), який діяв на
момент прийняття спадщини, так як
позивач фактично вступила в управління
та володіння земельною ділянкою, яка
дісталась батькові у спадщину після
померлої тітки - ОСОБА_5 Іншим
спадкоємцем після смерті батька, який
прийняв спадщину є рідний брат
(відповідач). Батько по день своєї
смерті був зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 526 ЦК України 1963 року
місцем відкриття спадщини визнається
останнє постійне місце проживання
спадкодавця, а якщо воно невідоме, -
місцезнаходження майна або його
основної частини.

Відповідно до ст. 529 ЦК України 1963 року
при спадкоємстві за законом
спадкоємцями першої черги є, в рівних
частках, діти (у тому числі усиновлені),
дружина і батьки (усиновителі)
померлого. До числа спадкоємців першої
черги належить також дитина померлого,
яка народилася після його смерті. Онуки
і правнуки спадкодавця є спадкоємцями
за законом, якщо на час відкриття
спадщини немає в живих того з їх
батьків, хто був би спадкоємцем; вони
успадковують порівну в тій частці, яка
належала б при спадкоємстві за законом
їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину: якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном; якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини. Зазначені в цій статті дії
повинні бути вчинені протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.
Особи, для яких право спадкоємства
виникає лише у випадку неприйняття
спадщини іншими спадкоємцями, можуть
заявити про свою згоду прийняти
спадщину протягом строку, що залишився
для прийняття спадщини. Якщо строк, що
залишився, менше трьох місяців, він
продовжується до трьох місяців.

Оскільки вимоги позивачки
обґрунтовані, згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК
України відповідач позов визнав у
повному обсязі, визнання позову не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб - суд
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати:
243,60 грн. по сплаті судового збору.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 526,
529, 549 ЦК України ( в редакції 1963 року),
суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
встановлення фактів прийняття
спадщини та родинних відносин,
задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин між
ОСОБА_6 та ОСОБА_5, а саме той факт, що
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9, є
рідним братом ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_8.

Встановити факт прийняття ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_9, спадщини, що
відкрилась після смерті його рідної
сестри ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8.

Встановити факт родинних відносин між
ОСОБА_6 та ОСОБА_2, а саме той факт, що
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9, є
рідним батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Встановити факт прийняття ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, спадщини, що відкрилась
після смерті її рідного батька ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_9.

Стягнути з ОСОБА_4 (відомі суду
відомості про особу: ІНФОРМАЦІЯ_5,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) на
користь ОСОБА_2 (відомі суду відомості
про особу: ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована
за адресою: АДРЕСА_4) судовий збір в
розмірі 243 ( двісті сорок три) грн. 60 коп.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Центрально-Міський районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Повний текст рішення складено 03.11 2014
року.

Суддя
Мазурчак В.М.