Справа № 352/2282/13-ц
Провадження № 2/352/71/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд
Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді
Хоминець М.М.

з участю секретаря
Гундич Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Поберезької сільської ради
Тисменицького району
Івано-Франківської області,
Тисменицької РДА про визнання частково
недійсним рішення виконкому
Тисменицької районної ради, визнання
недійсним свідоцтва про право
власності на будинковолодіння,
визнання права власності на
будинковолодіння, -

в с т а н о в и в :

Позивачі 16.08.2013 р. звернулися в суд з
позовом до відповідача - Поберезької
сільської ради про визнання визнання
права власності на спадкове
будинковолодіння. Після збільшення
позовних вимог 15.11.2013 р. до відповідачів
- Поберезької сільської ради,
Тисменицької РДА просили визнати
недійсним рішення виконкому
Тисменицької районної ради народних
депутатів від 19.12.1989 р. № 233 у частині
визнання права власності на
будинковолодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_4,
визнати недійсним видане останньому
виконкомом Поберезької сільської ради
свідоцтво про право власності від
10.02.1990 р., визнати право власності на
спірне будинковолодіння: за позивачкою
ОСОБА_1 - на 3/12 (1/4) частини з підстав
належності 1/6 частини на праві спільної
сумісної власності та 1/12- у порядку
спадкування за законом після смерті
матері, за позивачем ОСОБА_2 - на 7/12
частин з підстав належності 1/6 частини
на праві спільної сумісної власності
та 5/12- у порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_4, за
позивачем ОСОБА_3 - на 2/12 (1/6) частини на
праві спільної сумісної власності.

Свої позовні вимоги обґрунтовували
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько
позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 У зв'язку з
оформленням спадщини їм стало відомо,
що 10.02.1990 р. виконкомом Поберезької
сільської ради ОСОБА_4 видано свідоцтво
про право власності на
будинковолодіння АДРЕСА_1 на підставі
рішення № 233 виконкому Тисменицької
районної ради народних депутатів від
19.12.1989 р. Спірне будинковолодіння
належало до колгоспного двору; на
момент набрання чинності Законом
України «Про власність» (станом на
15.04.1991 р.) у дворі проживали ОСОБА_4 -
голова двору, його матір ОСОБА_5, його
дружина ОСОБА_6, дочка ОСОБА_1, зять
ОСОБА_2, внук ОСОБА_3, вони стали
співвласниками спірного
будинковолодіння у рівних частках,
тобто по 1/6 частині. Після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 належну їй 1/6
частину будинковолодіння шляхом
фактичного вступу в управління та
володіння спадковим майном
успадкували її чоловік ОСОБА_4 та дочка
ОСОБА_1 як спадкоємці першої черги,
ставши співвласниками ? частини
будинковолодіння кожен (1/6 або 2/12 + 1/12).
Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5
належну їй 1/6 частину будинковолодіння
успадкував єдиний спадкоємець за
законом першої черги ОСОБА_4 у силу
вимог ст.549 ЦК УРСР 1963 р., останній став
співвласником 5/12 частин спірного
будинковолодіння (3/12 або ? + 2/12). ОСОБА_4
05.03.2003 р. склав заповіт, посвідчений
секретарем виконкому Поберезької
сільської ради, згідно якого все
належне йому на день смерті майно
заповів зятеві ОСОБА_2 Після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 відкрилась
спадщина на належні йому 5/12 частин
спірного будинковолодіння, яку прийняв
позивач ОСОБА_2 як єдиний спадкоємець
за заповітом у силу вимог ч.3 ст.1268 ЦК
України, оскільки постійно проживав із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини. Однак, нотаріус відмовила
позивачу у видачі свідоцтва про право
на спадщину, оскільки будинковолодіння
в цілому помилково зареєстровано за
ОСОБА_4 без врахування того, що це був
колгоспний двір. За таких обставин
прийняття виконкомом Тисменицької
районної ради народних депутатів,
правонаступником якого є Тисменицька
РДА, оскаржуваного рішення від 19.12.1989 р.
про визнання за ОСОБА_4 права власності
на все будинковолодіння, є незаконним;
відповідно незаконним є видане
останньому виконкомом Поберезької
сільської ради 10.02.1990 р. свідоцтво про
право власності на будинковолодіння,
вартість якого на даний час складає 243198
грн.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у
судове засідання не з'явились, у
поданих суду заявах збільшені позовні
вимоги підтримали, просили справу
розглянути у їх відсутності.

Представник відповідача - Тисменицької
РДА у судове засідання не з'явився, від
відповідача надійшла заява, у якій він
просив справу розглянути у відсутності
свого представника; у поданому
запереченні відповідач позов не
визнав, просив у його задоволенні у
частині вимог, які пред'явлені до
Тисменицької РДА, відмовити.

Представник відповідача - Поберезької
сільської ради у судове засідання не
з'явився, від відповідача надійшла
заява, у якій він позов визнав, просив
справу розглянути у відсутності свого
представника.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Встановлено, що основним предметом
спору по справі є право власності на
будинковолодіння АДРЕСА_1, вартість
якого на даний час складає 243198 грн.

Спірне будинковолодіння мало статус
колгоспного двору. Станом на 1991 р. у
дворі проживали ОСОБА_4 - голова двору,
його матір ОСОБА_5, його дружина ОСОБА_6,
дочка ОСОБА_1, зять ОСОБА_2, внук ОСОБА_3
Ці шестеро членів двору мали право
власності на майно колишнього
колгоспного двору, оскільки на день
введення в дію Закону України «Про
власність» (15 квітня 1991 р.) проживали
однією сім'єю в даному колгоспному
дворі, свого права на частку в
зазначеному майні не втратили, вони
стали співвласниками будинковолодіння
по 1/6 частині.

Вказані обставини підтверджуються
свідоцтвом про право власності,
виданим голові колгоспного двору
ОСОБА_4 (а.с.21), довідками виконкому
Поберезької сільської ради (а.с.25, 57),
технічним паспортом на
будинковолодіння (а.с.6-8).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6
належну їй 1/6 частину будинковолодіння
шляхом фактичного вступу в управління
та володіння спадковим майном згідно
вимог ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.)
успадкували її чоловік ОСОБА_4 та дочка
ОСОБА_1 як спадкоємці за законом першої
черги, які стали співвласниками ? (3/12)
частини будинковолодіння кожен (1/6 або
2/12 + 1/12).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5
належну їй 1/6 частину будинковолодіння
успадкував єдиний спадкоємець за
законом першої черги ОСОБА_4 у силу
вимог ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.),
останній став співвласником 5/12 частин
спірного будинковолодіння (3/12 або ? +
2/12). ОСОБА_4 05.03.2003 р. склав заповіт,
посвідчений секретарем виконкому
Поберезької сільської ради, згідно
якого все належне йому на день смерті
майно заповів зятеві ОСОБА_2 (а.с.20).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4
відкрилась спадщина на належні йому 5/12
частин спірного будинковолодіння, яку
прийняв позивач ОСОБА_2 як єдиний
спадкоємець за заповітом у силу вимог
ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно
проживав із спадкодавцем на час
відкриття спадщини (а.с.23).

Тому за позивачами слід визнати право
власності на спірне будинковолодіння:
за позивачкою ОСОБА_1 - на 3/12 (1/4) частини
з підстав належності 1/6 частини на
праві спільної сумісної власності та
1/12- у порядку спадкування за законом
після смерті матері, за позивачем
ОСОБА_2 - на 7/12 частин з підстав
належності 1/6 частини на праві спільної
сумісної власності та 5/12- у порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_4, за позивачем ОСОБА_3 - на 2/12 (1/6)
частини на праві спільної сумісної
власності.

Підлягає до задоволення також решта
позовних вимог. У зв'язку з порушенням
майнових прав позивачів слід визнати
недійсними рішення виконавчого
комітету Тисменицької районної ради
народних депутатів від 19.12.1989 р. № 233 у
частині визнання за ОСОБА_4 права
власності на спірне будинковолодіння
та видане останньому 10.02.1990 р.
виконавчим комітетом Поберезької
сільської ради Тисменицького району на
підставі вказаного рішення свідоцтво
про право власності на жилий будинок.

На підставі наведеного, відповідно до
ст.ст 121, 123, 529, 548, 549 ЦК УРСР (у редакції
1963 р.), ст.ст. 386, 392, 1223, 1268 ЦК України,
керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним рішення виконавчого
комітету Тисменицької районної ради
народних депутатів Івано-Франківської
області від 19 грудня 1989 року № 233 у
частині визнання за ОСОБА_4 права
власності на будинковолодіння АДРЕСА_1.

Визнати недійсним свідоцтво про право
власності на будинковолодіння АДРЕСА_1,
видане 10 лютого 1990 року виконавчим
комітетом Поберезької сільської ради
Тисменицького району
Івано-Франківської області ОСОБА_4 на
підставі рішення виконавчого комітету
Тисменицької районної ради народних
депутатів від 19 грудня 1989 року № 233.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину (3/12) будинковолодіння АДРЕСА_1
загальною вартістю 243198 грн. з підстав
належності 2/12 частин на праві спільної
сумісної власності та 1/12 частини - у
порядку спадкування за законом після
померлої ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 7/12
частин будинковолодіння АДРЕСА_1
загальною вартістю 243198 грн. з підстав
належності 2/12 частин на праві спільної
сумісної власності та 5/12 частин - у
порядку спадкування за заповітом,
посвідченим 05 березня 2003 року
секретарем виконавчого комітету
Поберезької сільської ради
Тисменицького району
Івано-Франківської області, після
померлого ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6
частину (2/12) будинковолодіння АДРЕСА_1
загальною вартістю 243198 грн. на праві
спільної сумісної власності.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Апеляційна
скарга на рішення суду до Апеляційного
суду Івано-Франківської області
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через Тисменицький
районний суд. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Головуюча

М.М.Хоминець