РІШЕННЯ

Іменем України

13 жовтня 2014 року Франківський
районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Кузь В.Я.

при секретарі - Гевко А.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу,
погашення якого, забезпечити
визнанням права власності на
замельну ділянку, що належала
померлому боржнику ОСОБА_3 на
підставі Державного акту Серії ЯА №
3372213 , виданого Славською селищною
радою 08 березня 2005 року та стягнення
судових витрат, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики в розмірі 900
тис. гривень.

13 жовтня 2014 року позивач свої позовні
вимоги уточнила, виключила із числа
відповідачів ОСОБА_3, оскільки
ІНФОРМАЦІЯ_1 останній помер. Просить
стягнути із відповідача
заборгованість в розмірі 900 тис.
гривень, в погашення заборгованості
визнати за ОСОБА_1, право власності на
земельну ділянку площею 0,1502 га., що
знаходиться за адресою: смт. Славське,
Сколівського району Львівської
області, державний акт на право
власності на земельну ділянку Серії ЯА
№ 337213, кадастровий номер земельної
ділянки :01:014:0019 Частка 1/1 та
стягнути судові витрати.

В обґрунтування уточнених позовних
вимог покликається на те, що 12
листопада 2012 року нею було надано
позику у розмірі 900 тис. гривень
відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про, що
було укладено договір у вигляді
розписки.

Позику було надано терміном на один
рік строком до 12 листопада 2013 року.
Станом на 17 березня 2014 року сума позики
не повернута.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3. Актом ЛКП
«Південне» встановлено, що покійний до
смерті проживав із своєю дружиною
ОСОБА_2.

Станом на час подачі уточнених
позовних вимог, позивач зазначила, що
нею в добровільному порядку отримано
від відповідачки ОСОБА_2 документи
стосовно земельної ділянки, що
розташована в смт. Славське
Сколівського району Львівської
області, в забезпечення погашення
боргу за позикою від 12.11.2012 року.
Зокрема: договір купівлі-продажу
земельної ділянки на ім»я ОСОБА_3 від
21.12.2004 року та державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯА
№ 337213 площею 0,1502 га., кадастровий номер
земельної ділянки :01:014:0019, що
зареєстрована за покійним ОСОБА_3 від
25.03.2005 року.

Просить задоволити уточнені позовні
вимоги.

В судовому засіданні позивач свої
уточнені позовні вимоги підтримала.
Пояснення дала аналогічні викладеним в
позові. Просить уточнені позовні
вимоги задоволити.

Відповідач в судовому засіданні
уточнені позовні вимоги визнала та
пояснила, що не заперечує факт
заборгованості та написання розписки
на суму 900 тис. грн. від 12 листопада 2012
року. Однак, фінансової можливості
погасити борг немає, тому між нею та
позивачкою досягнуто згоди про
передачу останній у власність
земельної ділянки в смт. Славське, що
належала покійному ОСОБА_3 в
забезпечення боргового зобов»язання.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд,
приходить до переконання, що
уточнені позовні вимоги підлягають до
задоволення.

У разі визнання відповідачем позову,
яке має бути безумовним, і якщо таке
не суперечить закону й не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб
(не відповідача), суд ухвалює рішення
про задоволення позову, обмежившись
у мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин.

За даних обставин суд приймає визнання
позовних вимог відповідачем та вважає
за можливе ухвалити рішення без
дослідження фактичних обставин справи,
в частині , що підтверджують наявність
заборгованості відповідача.

Так, судом встановлено, що 12
листопада 2012 року ОСОБА_1 надала позику
у розмірі 900 тис. гривень відповідачам
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що було укладено
розписку.

Позику було надано терміном на один
рік строком до 12 листопада 2013 року( а.с.
7).

Станом на 17 березня 2014 року сума
позики не повернута, що не
заперечується відповідачкою.

Відповідно до ст.. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику в тому самому
розмірі, та в строк встановлений
договором.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_3, виданим 12.06.2013 року
Шевченківським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Львівського
міського управління юстиції.

Згідно ст.60 СК України , майно,
набуте подружжям у шлюбі, належить їм
на праві спільної сумісної власності,
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку.

Відповідно до ст.. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків від фізичної особи, що
померла до інших осіб спадкоємців.

Як встановлено у судовому засіданні,
померлому ОСОБА_3 на праві приватної
власності належала земельна ділянка в
смт. Славське Сколівського району
Львівської області, що підтверджується
: договором купівлі-продажу земельної
ділянки на ім'я ОСОБА_3 від 21.12.2004 року та
державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЯА № 337213 площею
0,1502 га., кадастровий номер земельної
ділянки :01:014:0019, що
зареєстрований за покійним ОСОБА_3 від
25.03.2005 року.

Відповідно до статті 1225 ЦК України,
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст.. 1261 ЦК України, у
пергу чергу спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя ,
який його пережив та батьки.

Відповідно до ст.. 1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст.. 1270 ЦК України він не
заявив про відмову від неї.

Як вбачається із акту ЛКП «Південне»
від 01.09.2014 року, покійний ОСОБА_3 до дня
смерті проживав із своєю дружиною
ОСОБА_2, а отже остання вважається
такою, що прийняла спадщину по смерті
свого чоловіка.

Крім того, відповідачкою надано в
судовому засіданні заяви від
спадкоємців першої черги - дітей
покійного ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
те, що вони не заперечують проти
передачі спадкового майна по смерті
батька в забезпечення боргового
зобов'язання матері.

Згідно уточнених позовних вимог,
позивач покликається на те, що між
сторонами досягнуто згоди про передачу
останній у власність земельної ділянки
в смт. Славське, що належала покійному
ОСОБА_3 в забезпечення боргового
зобов'язання.

В зв'язку з цим, суд приходить до
висновку, що уточнені позовні вимоги
про стягнення боргу, погашення якого
забезпечити визнанням права
власності на земельну ділянку, що
належала померлому боржнику ОСОБА_3
на підставі Державного акту Серії
ЯА № 3372213 , виданого Славською
селищною радою 08 березня 2005 року є
підставними , а тому уточнені
позовні вимоги слід задовольнити в
повному обсязі.

Крім цього, відповідно до ст..88
ЦПК України з відповідача на користь
позивача слід стягнути суму
судового збору в розмірі 3657, 00 грн..

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 57-61, 88 , 208-210, 212- 215 ЦПК України,
суд, -

В И
Р І Ш И В:

Уточнені позовні вимоги
задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2
(ідентифікаційний код № НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код
№ НОМЕР_2) заборгованість за договором
позики - розписки від 12 листопада 2012
року, в сумі 900000 ( дев'ятсот тисяч)
грн., погашення якого забезпечити
визнанням права власності за
позивачем на земельну ділянку, що
належала померлому боржнику ОСОБА_3
на підставі Державного акту Серії
ЯА № 3372213, виданого 08 березня 2005 року
Славською селищною радою
Сколівського району Львівської
області.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний
код № НОМЕР_2) право власності на
земельну ділянку, без права зміни
цільового призначення, що згідно
Державного акту Серії ЯА № 3372213,
виданого 08 березня 2005 року Славською
селищною радою Сколівського району
Львівської області належала
померлому боржнику - ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2
(ідентифікаційний код № НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код
№ НОМЕР_2) судові витрати в розмірі
3657 (три тисячі шістсот п'ятдесят сім)
грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти
днів з часу його проголошення до
апеляційного суду Львівської
області через суд, що ухвалив рішення.

Суддя
В. Кузь