Справа № 509/5507/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року Овідіопольський
районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кочко В.К.,

при секретарі - Козирській О.Є.,

за участю представників позивача -
Белянського Ю.В., Букіної І.В.,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду смт.Овідіополь
цивільну справу за позовом
комунального підприємства «Одеський
обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» до ОСОБА_3 про розірвання
кредитного договору, дострокове
погашення кредиту, стягнення штрафу та
судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2013 року позивач звернувся до
суду з вищевказаним позовом, у якому
вказував, що 27 березня 2012 року
комунальне підприємство «Одеський
обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» (надалі - КП) уклало кредитний
договір №1964 з відповідачем - ОСОБА_3

Сума отриманих коштів у кредит - 100000
грн., які відповідач отримав строком на
30 років для будівництва житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1.

30 серпня 2012 року між сторонами було
укладено додаткову угоду №1 до
основного договору №1964 про збільшення
суми кредиту на 30000 грн.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
було укладено договір іпотеки від 10
квітня 2012 року. Предметом іпотеки є
нерухоме майно, земельна ділянка, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
цільове призначення земельної ділянки
- для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд.

Представником Фонду 28.11.2013 року
здійснено виїзну перевірку до об'єкту
будівництва за адресою: АДРЕСА_1 і
встановлено, що відповідач здійснював
будівництво житлового будинку за іншою
адресою, а саме: АДРЕСА_2, дане свідчить
про нецільове використання кредитних
коштів.

Враховуючи той факт, що відповідач ввів
у оману позивача для того, щоб
незаконно отримати кредитні кошти для
інших цілей, а ні зазначений у договорі,
КП, уточнивши позовні вимоги, просило
суд розірвати кредитний договір №1964
від 27 березня 2012 року, який укладений
між КП та ОСОБА_3 Стягнути з ОСОБА_3 на
користь КП: залишок кредиту відповідно
кредитного договору №1964 від 27 березня
2012 року у розмірі 121812,28 грн.; суму штрафу
(відповідно п.4.1.) за нецільове
використання кредиту у розмірі 32500 грн.;
судові витрати у розмірі 1563,12 грн.

У судовому засіданні представники
позивача позов підтримали.

Відповідач позов не визнав.

Заслухавши пояснення представників
позивача, відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
за наступних підстав.

Відповідно до ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст.1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу. Якщо позичальник
своєчасно не повернув речі, визначені
родовими ознаками, він зобов'язаний
сплатити неустойку відповідно до
статей 549-552 цього Кодексу, яка
нараховується від дня, коли речі мали
бути повернуті, до дня їх фактичного
повернення позикодавцеві, незалежно
від сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до Указу Президента України
від 27 березня 1998 року №222/98 «Про заходи
щодо підтримки індивідуального
житлового будівництва на селі» в
Одеській області діє цільова
регіональна програма «Власний дім»,
яка реалізує державну політику України
у галузі житлового будівництва шляхом
надання пільгових довгострокових
кредитів сільським мешканцям області.
Реалізація цього завдання покладена на
комунальне підприємство «Одеський
обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі». Кошти на кредитування
надавались за рахунок державного,
обласного та районних бюджетів.

Як вбачається з матеріалів справи, 27
березня 2012 року комунальне
підприємство «Одеський обласний фонд
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі» уклало кредитний
договір №1964 з відповідачем - ОСОБА_3.

Сума отриманих коштів у кредит - 100000
грн., які відповідач отримав строком на
30 років для будівництва житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1.

30 серпня 2012 року між сторонами було
укладено додаткову угоду №1 до
основного договору №1964 про збільшення
суми кредиту на 30000 грн.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
було укладено договір іпотеки від 10
квітня 2012 року. Предметом іпотеки є
нерухоме майно, земельна ділянка, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
цільове призначення земельної ділянки
- для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд.

28.11.2013 року представником Фонду
здійснено виїзну перевірку до об'єкту
будівництва за адресою: АДРЕСА_1 і
встановлено, що відповідач здійснював
будівництво житлового будинку за іншою
адресою, а саме: АДРЕСА_2, дане свідчить
про нецільове використання кредитних
коштів.

Згідно умов кредитного договору №1964
від 27 березня 2012 року відповідач ОСОБА_3
отримав кошти для будівництва
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1,
але витратив їх на будівництво іншого
будинку за іншою адресою.

Як пояснив відповідач, отримуючи кошти
за кредитним договором, він не мав
наміру будувати будинок за адресою,
вказаної у кредитному договорі,
оскільки він є інвалідом 2 групи, у
нього народилась дитина, та йому були
терміново необхідні кошти для
поліпшення умов проживання його сім'ї,
а тому він підписав договір лише з
метою отримання коштів.

Суд вважає, що підписав кредитний
договір, ОСОБА_3 погодився зі всіма
умовами цього договору, а тому він
повинен його виконувати належним
чином.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3
порушив вимоги кредитного договору та
додаткової угоди, суд вважає за можливе
задовольнити позов позивача,
розірвавши кредитний договір,
стягнувши з відповідача залишок за
кредитним договором, пеню у
відповідності до п.4.1. договору та
судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215,218,223 ЦПК
України, ст.ст.543,550,1049,1050 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги комунального
підприємства «Одеський обласний фонд
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі» - задовольнити.

Розірвати кредитний договір №1964 від 27
березня 2012 року, який укладений між
комунальним підприємством «Одеський
обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» та ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, на
користь комунального підприємства
«Одеський обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» залишок кредиту відповідно
кредитного договору №1964 від 27 березня
2012 року у розмірі 121812 (сто двадцять одну
тисячу вісімсот дванадцять) гривень 28
коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, на
користь комунального підприємства
«Одеський обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» суму штрафу (відповідно п.4.1.)
за нецільове використання кредиту у
розмірі 32500(тридцять дві тисячі п'ятсот)
гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, на
користь комунального підприємства
«Одеський обласний фонд підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі» судові витрати у розмірі 1563
(тисячу п'ятсот шістдесят три) гривні 12
коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги, з подачею її копій
до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: В. К. Кочко