Номер провадження 2/522/842/14
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

« 12» лютого 2014 року
м.Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у
складі:

Головуючого - судді Суворової О.В.

при секретарі - Бондаренко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з
уточненою позовною заявою до ОСОБА_2, в
якому просить стягнути з останнього
суму боргу за договорами позики в сумі
855 000,00 (вісімсот п'ятдесят п'ять тисяч
гривень) 00 копійок та 10 відсотків
річних за користування кредитом у сумі
1 710 000 (один мільйон сімсот десять
гривень) 00 копійок, а всього 2 565 000 (два
мільйони п'ятсот п'ятдесят п'ять тисяч
гривень) 00 копійок та витрати по сплаті
судового збору у розмірі 3 234 гривень,
посилаючись на наступне.

08.03.1993 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був
укладений договір позики, відповідно
до якого позивач передав останньому
грошові кошти у розмірі 100 000 доларів
США, що на день вчинення правочину за
офіційним курсом НБУ складало 453 900 000
гривень карбованців , під 10 відсотків
річних, за умови повернення позики на
першу вимогу, але не пізніше 01
листопада 2012 року.

01 листопада 2012 року зазначені грошові
кошти так і не були повернуті ОСОБА_1 На
неодноразові звернення позивача до
позичальника щодо повернення суми
позики, останній відмовився повернути
вказану суму та не визнав сам факт її
отримання.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав до суду
заяву про розгляд справи за його
відсутності, позовні вимоги підтримав,
проти заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце судового
засідання сповіщався належним чином.

Суд у зв'язку з неявкою відповідача,
враховуючи відсутність відповідних
заперечень від представника позивача,
ухвалив слухати справу за відсутності
відповідача, що не з'явився, у порядку
заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що рішення у справі можливо
постановити із задоволенням позову.
Судом встановлені наступні фактичні
обставини на підставі представлених
письмових доказів та пояснень
представника позивача.

08.03.1993 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
був укладений договір позики,
відповідно до якого позивач передав
останньому грошові кошти у розмірі 100 000
доларів США, що на день вчинення
правочину за офіційним курсом НБУ
складало 453 900 000 гривень карбованців,
під 10 відсотків річних, за умови
повернення позики на першу вимогу, але
не пізніше 01 листопада 2012 року.

01 листопада 2012 року зазначені грошові
кошти не були повернуті ОСОБА_1 На
неодноразові звернення позивача до
позичальника щодо повернення суми
позики, останній відмовився повернути
вказану суму та не визнав сам факт її
отримання.

Таким чином, відповідач порушив
зобов'язання щодо своєчасного
повернення коштів.

Відповідно до ст. 525 ЦК України не
допускається одностороння відмова від
виконання зобов'язання, крім випадків,
передбачених законом або договором.

Ст.526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Якщо в зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк, як це
передбачено ст. 530 ЦК України.

Відповідно до ст.623 ЦК України боржник,
який прострочив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки.

У порушення вищезазначених вимог,
відповідач суму боргу до сьогодення
позивачу не повернув.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та порядку, що
встановлені договором.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 525 ЦК
України.

Згідно ст. 533 ЦК України, грошове
зобов'язання має бути виконане у
гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено
грошовий еквівалент в іноземній
валюті, сума, що підлягає сплаті у
гривнях, визначається за офіційним
курсом відповідної валюти на день
платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.

Позивач просив стягнути суму боргу в
національній валюті на день ухвалення
рішення.

Згідно довідки, офіційний курс НБУ
української гривні до долара США
станом на 11.02.2014 року становить 8,55320000
гривень за одиницю долара США.

Тобто, сума боргу у доларовому
відношенні згідно розписки та наданому
розрахунку заборгованості в
загальному складає 100 000,00 доларів США,
що в еквіваленті за курсом НБУ складає
855 000,00 гривень, з урахуванням 10
відсотків річних за користування
коштами сума заборгованості складає 2
565 000 (два мільйони п'ятсот шістдесят
п'ять тисяч гривень) 00 копійок за даними
розписками.

Згідно ст.536 ЦК України за користування
чужими грошовими коштами боржник
повинен сплачувати проценти, якщо інше
не встановлено договором між фізичними
особами.

Так, частиною 2 статті 625 ЦК України,
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредиту
зобов'язання сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Таким чином, сума заборгованості
згідно розписки складає 2 565 000 (два
мільйони п'ятсот шістдесят п'ять тисяч
гривень) 00 копійок, з яких:

855 000,00 гривень - сума боргу;

1 710 000 - заборгованість по 10 відсоткам
річних за користування кредитом.

Таким чином, суд, розглянувши позов в
межах заявлених позивачем уточнених
вимог, вважає, що позов підлягає
задоволенню та вважає за необхідне
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму заборгованості у розмірі 2 565 000
(два мільйони п'ятсот шістдесят п'ять
тисяч гривень) 00 копійок.

Також відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК
України, підлягають задоволенню вимоги
в частині стягнення судових витрат, що
складаються з судового збору у сумі 3 234
гривень.

Керуючись ст.ст. 525, 530, 533, 536 623, 625, 1049, 1050
ЦК України, ст. ст.ст. 10, 11, 169, 209, 212, 214-215,
217, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму боргу у розмірі 2 565 000 (два мільйони
п'ятсот шістдесят п'ять тисяч гривень) 00
копійок, з яких:

855 000,00 гривень - сума боргу;

1 710 000 - заборгованість по 10 відсоткам
річних за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 судовий
збір у розмірі 3 234,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційному суду через суд
першої інстанції апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача шляхом звернення з заявою
про перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
О.В.Суворова

12.02.2014