РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року. Харцизький міський
суд Донецької області у складі:

головуючої судді - Саєнко О.Б., при
секретарі - Луценка В.С.,

за участю: представника відповідача за
первісним позовом - позивача за
зустрічним - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Харцизька
Донецької області цивільну справу за
позовною заявою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та зустрічною позовною
заявою ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» про визнання
недійсним кредитного договору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк (надалі
ПАТ КБ) «ПриватБанк» звернувся до суду
з дійсним позовом, вказуючи, що 12.06.2006р
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3,
відповідачем у справі, був укладений
кредитний договір № DNН4КР39260065,
відповідно до якого останній наданий
кредит в розмірі 2925грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 25,08%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Свій позов мотивує тим, що Банк
свої зобов'язання по Кредитному
договору виконав цілком, коли як ОСОБА_3
свої зобов'язання згідно умов договору
належним чином не виконувала, в
результаті чого станом на 29.08.2011р.
утворилась заборгованість в загальній
сумі 27 167,07грн, яку просив стягнути з
відповідача на користь Банку, а також
просив стягнути з відповідача у
рахунок повернення судових витрат:
271,67грн - судового збору, 120грн - витрат
за інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Відповідач - ОСОБА_3, не погодившись із
позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» про
стягнення з неї заборгованості за
кредитним договором в сумі 27 167,07грн,
20.05.2013р надала до суду зустрічну
позовну заяву, вказуючи, що про
існування укладеного з нею Банком
кредитного договору вона дізналася
лише, коли підприємством, де вона
працює, отримано виконавчий лист щодо
стягнення з неї зазначеної
заборгованості. Свої вимоги мотивує
тим, що ніякого кредитного договору з
ПАТ КБ «ПриватБанк» вона не укладала.
Крім того, після її звернення 30.11.2005р до
міліції із заявою про втрату свого
паспорту, було встановлено, що її
паспорт вкрали і невстановленою
слідством особою 12.06.2006р був отриманий
кредит. Зазначає, що оскільки 28.04.2006р.
вона отримала новий паспорт серії ВК №
220153, тому на момент укладання
кредитного договору 12.06.2006р. у неї був
вже новий паспорт. Вважає, що без
зловживань з боку працівників банку
інша особа не могла отримати вказаний
вище кредит. Крім того, вона
неодноразово надавала працівникам
банку довідку з міліції, однак, вже
через 5 років банк вирішив стягнути з
неї заборгованість. Також, зазначає, що
в кредитному договорі від 12.06.2006р, на
копіях паспорту, які подані працівнику
банку, підпис від її імені виконаний не
нею, а іншою особою. Посилаючись на
ст.ст.215, 216 ЦК України просила визнати
недійсним кредитний договір №
DNН4КР39260065 від 12.06.2006р? укладений між нею
та ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнути з
відповідача понесені нею витрати на
правову допомогу у розмірі 2000 грн.,
судовій збір в сумі 114,70грн., і витрати з
проведенням судово-почеркознавчої
експертизи у розмірі 3444 грн. 48 коп.

Свої вимоги відповідач підтримала
цілком, надавши до суду заяву про
розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача за первісним
позовом - позивача за зустрічним
позовом - ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтримав вимоги зустрічного позову
ОСОБА_3 та надав суду пояснення,
зазначені у зустрічному позову, а також
просив відмовити у задоволені позовних
вимог банку.

Представник позивача ПАТ КБ
«ПриватБанк» - Єрмак В.М. вимоги
зустрічного позову ОСОБА_3 не визнала,
надала до суду заперечення, в якому
зазначила, що у відповідності до ст.60
ЦПК України позивач за первинним
позовом в якості доказів на
підтвердження своїх вимог за первинним
позовом надав кредитний договір,
укладений з відповідачем ОСОБА_3,
розрахунок заборгованості та інші
документи і з наданих позивачем
документів не вбачається факт
укладення кредитного договору не
ОСОБА_3, а іншою особою, коли як остання
в свою чергу, в якості доказів на
підтвердження своїх вимог не надала
жодного доказу, який би доводив би факт
укладення вказаного кредитного
договору не нею, а іншою особою. Вважає,
що надані органами внутрішніх справ
довідки про те, що ОСОБА_3 зверталась до
них з приводу втрати паспорту та що за
фактом отримання кредиту на її ім'я
порушена кримінальна справа, не можуть
розглядатися в якості беззаперечних
доказів у зв'язку з наступним. Так, факт
звернення позивачки за зустрічним
позовом до органів МВС з заявою про
втрату паспорту може свідчити не лише
про те, що вона не отримувала кредит, а й
про те, що таким чином вона намагалася
уникнути узятих на себе зобов'язань по
поверненню кредиту. Звертаючи увагу,
вказала, що під час отримання кредиту
був наданий паспорт, в якому наявна
реальна фотографія ОСОБА_3, тобто фото
не переклеювали. І це може також
свідчити про те, що кредит отримувався
саме позивачкою за зустрічним позовом,
але навмисно не за новим, а за старим
паспортом. Крім того, у довідці про
порушення кримінальної справи не
вказано, про який саме кредитний
договір йде мова, і яка саме банківська
установа видала вказаний кредит. До
того ж, кримінальна справа порушена за
фактом, а не у відношенні встановленої
особи, й на сьогоднішній день вказана
кримінальна справа призупинена,
результатів розслідування немає, тобто
відсутні будь-які підстави
стверджувати, що злочин, про який
заявляє ОСОБА_3 дійсно був скоєний.
Просить відмовити ОСОБА_3 у задоволенні
її зустрічного позову про визнання
недійсним кредитного договору в
повному обсязі. Задовольнити позовні
вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», які
викладені в первинному позові в
повному обсязі.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» -
Бондаренко Д.Ю. наполягав на
задоволенні первісного позову з
підстав вказаних в запереченнях
представника Єрмак В.М. щодо
зустрічного позову ОСОБА_3 та в наданій
заяві просив розглядати справу у свою
відсутність.

Суд, з урахування думки представника
ОСОБА_1, який не заперечував, вважає
можливе розглянути справу у
відсутність не з*явившихся осіб і
поставити у справі рішення на підставі
доказів, що маються у справі.

Суд, вислухавши пояснення представника
ОСОБА_1, раніше дані пояснення
представника Банку Єрмак В.М.,
відповідача - позивача ОСОБА_3, оцінивши
докази по справі у їх сукупності,
вважає, що у задоволені позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» слід відмовити, а
зустрічний позов ОСОБА_3 підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно
кредитного договору № DNН4КР39260065 від
12.06.2006р. ПАТ КБ «ПриватБанк» надав гр.
ОСОБА_3 кредит в сумі 2925грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 25,08%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки (а.с.3-5).

Згідно розрахунку заборгованості
вбачається, що за відповідачем - ОСОБА_3
числиться заборгованість по
кредитному договору у загальному
розмірі 27 167,07грн, яка складається з
наступного: 2925грн - заборгованість за
кредитом; 9862,91грн - заборгованість по
процентам за користуванням кредитом; 12
609,30грн - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором; а
також штрафи - 500грн (фіксована частина),
штраф - 1 269,86грн (процентна складова), в
загальній сумі 27 167,07грн. ( а.с.2).

З довідки із Харцизького МВ МВС України
в Донецькій області від 15.09.2006р видно,
що 30.11.2005р ОСОБА_3 зверталась до
Харцизького МВ з приводу втрати свого
паспорту серії ВС № 872262, виданого
24.02.2001р Харцизьким МВ і 28.04.2006р їй був
виданий новий паспорт замість
втраченого (а.с.46).

Крім того, з наданої відповіді із
Харцизького МВ МВС України в Донецькій
області від 11.04.2013р вбачається, що на
підставі звернення 15.09.2006р ОСОБА_3 до
Харцизького МВ із заявою про прийняття
мір до невідомих осіб, які використали
її втрачений паспорт для оформлення
кредиту, 25.09.2006р була порушена
кримінальна справа (а.с.70-72).

Постановою слідчого Харцизького МВ від
29.01.2007р провадження досудового
слідства по кримінальній справі
стосовно невстановлених осіб, які у
відділенні № 1 Харцизького ВАТ КБ
«Надра», використавши паспорт на ім'я
ОСОБА_3, шляхом омани оформили кредит на
суму 1828грн - призупинено до
встановлення осіб (а.с.73).

Згідно висновку експерта
судово-почеркознавчої експертизи №
5103/02/5104/03 від 16.01.2014р з таблицею до нього,
підписи від імені ОСОБА_3 в:

1) - заяві позичальника № DNН4КР39260065 від
12.06.2006р., розташований на зворотній
стороні документа, в рядку
«Позичальник: ОСОБА_3А….»; - акті
прийому-передачі товару № DNН4КР39260065
від 12.06.2006р, розташований в графі:
«Прийняв», в рядку «Покупець….»; - копії
1, 2-3 аркушів паспорту громадянина
України серії НОМЕР_1, виданого 24.02.2001р
на ім'я ОСОБА_3, розташований в другому
рядку: «Копія вірна…»; - копії 10-11
аркушів паспорту громадянина України
серії НОМЕР_1, виданого 24.02.2001р на ім'я
ОСОБА_3, та в копії довідки від 26.08.1999р
про присвоєння ідентифікаційного
номеру ОСОБА_3, розташований в другому
рядку: «Копія вірна…»; - заяві від
12.06.2006р на ім'я керівника кредитного
центру Сінченка С.А. (документ № 1),
розташований в рядку: « 12 июня
2006г…(ОСОБА_3)»; - заяві від 12.06.2006р на ім'я
керівника кредитного центру Сінченка
С.А. (документ № 2), розташований в рядку:
« 12 июня 2006г…(ОСОБА_3.)» - виконані не
ОСОБА_3, а іншою особою.

2) - рукописний запис «ОСОБА_3. 12 июня
2006г» в заяві позичальника
№ DNН4КР39260065 від 12.06.2006р., розташований
на зворотній стороні документа;
- рукописний запис «Копия верна»
(другий запис) в копії 1, 2-3 аркушів
паспорту громадянина України серії
НОМЕР_1, виданого 24.02.2001р на ім'я ОСОБА_3; -
рукописний запис «Копия верна» (другий
запис) в копії 10-11 аркушів паспорту
громадянина України серії НОМЕР_1,
виданого 24.02.2001р на ім'я ОСОБА_3, та в
копії довідки від 26.08.1999р про
присвоєння ідентифікаційного номеру
ОСОБА_3; - рукописний текст (буквений та
цифровий), який починається і,
відповідно закінчується словами:
«Руководителю кредитного центра…»
«ОСОБА_3» - в заяві від 12.06.2006р на ім'я
керівника кредитного центру Сінченка
С.А. (документ № 1); - рукописний текст
(буквений та цифровий), який
починається і, відповідно закінчується
словами: «Руководителю кредитного
центра…» «ОСОБА_3» - в заяві від 12.06.2006р
на ім'я керівника кредитного центру
Сінченка С.А. (документ № 2) - виконані не
ОСОБА_3, а іншою особою (а.с.121-126).

З копії свідоцтва про укладення шлюбу
серії НОМЕР_2 від 01.09.1984р., вбачається, що
ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_9 01.09.1984р.,
актовий запис № 33.

З рішення народного суду м.Харцизьку
від 15.08.1994р., вбачається, що шлюб між
ОСОБА_3 та ОСОБА_9 розірваний.

З свідоцтва про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_3 від 11.10.1994 р., вбачається, що шлюб
між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 розірваний ,
актовий запис № 458.

З копі трудової книжки серії НОМЕР_4 на
ім*я ОСОБА_3, вбачається що вона має
спеціальність - оператор станків з
числовим програмний управлінням і
ніколи не працювала на посаді
бухгалтеру ТОВ « Дослід».

Застосовуючи норми процесуального та
матеріального права суд виходить з
наступного:

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданих відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно вимог ст.638 ЦК України, договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови , щодо яких за заявою хоча б
однією із сторін має бути досягнуто
згоди. Договір укладається шляхом
пропозиції однієї сторони укласти
договір ( оферти) і прийняття
пропозиції ( акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк чи інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти позичальнику в
розмірі і на умовах, установлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит і
сплатити відсотки.

Відповідно до ст.203 ч.3 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

В обґрунтування заявлених позивачем
вимоги про стягнення з відповідача
ОСОБА_3 суми заборгованості за
кредитним договором, послався на
укладений 12.06.2006р. між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_3 кредитний
договір № DNН4КР39260065, відповідно до
якого останній наданий кредит в
розмірі 2925грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки. З наданої
копії цього договору ( заяви
позичальника) (а.с.3 зворот) вбачається,
що він підписаний ОСОБА_3

У судовому засіданні ОСОБА_3
заперечувала проти того, що спірний
договір - заяву позивальника вона
підписувала та надавала Банку копії
паспорту та ідентифікаційного номеру
на її прізвище та писала дві заяви на
ім*я керівника ТОВ Приватбанку
Сінченка А.А.

Згідно висновку експерта
судово-почеркознавчої експертизи №
5103/02/5104/03 від 16.01.2014р з таблицею до нього,
підписи від імені ОСОБА_3 в заяві
позичальника № DNН4КР39260065 від 12.06.2006р.,
розташований на зворотній стороні
документа, в рядку «Позичальник:
ОСОБА_3….» виконаний не ОСОБА_3, а іншою
особою, а також рукописний запис
«ОСОБА_3. 12 июня 2006г» в заяві
позичальника № DNН4КР39260065 від 12.06.2006р.,
розташований на зворотній стороні
документа виконані не ОСОБА_3, а іншою
особою. (а.с.121-126).

Також із вказаного висновку
вбачається, що в інших документах
кредитної справи підписи від імені
ОСОБА_3 виконані не ОСОБА_3, а іншою
особою.

Жодного об*єктивного доказу про те, що
ОСОБА_3 уклала з позивачем 12.06.2006р.
кредитний договір № DNН4КР39260065,
представником позивача суд не надано.

Таким чином, на підставі наявних
доказів у справі, судом встановлено , що
відповідач ОСОБА_3 заяву позичальника
№ DNН4КР39260065 від 12.06.2006р. своїм підписом
не посвідчувала, у зв'язку з чим,
спірний договір був укладений в
супереч ч.3 ст.203 ЦК України, згідно якої
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішньої волі.

Частиною 1 ст.215 ЦК України передбачено,
що підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

У зв*язку з чим, суд вважає вимоги
первісного позову необґрунтовані та
такі, що підлягають відмові у
задоволені, а вимоги зустрічного
позову є обґрунтованими та підлягаю
задовольню, і суд визнає недійсним
кредитний договір DNH4KP39260065 від 12.06.2006р,
укладений між Банком та ОСОБА_3

У відповідності до ст.84 ЦПК України суд
вважає за необхідне стягнути з ПАТ КБ
«ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 у
рахунок повернення понесених нею
витрат на оплату по проведенню по
справі судово-почеркознавчої
експертизи у розмірі 3444,48грн.

Згідно до ст.84 ЦПК України, витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката несуть сторони. Відповідності
із ст.88 ЦПК України стороні, на користь
якої постановлено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Згідно наданої довідки представника
позивача за зустрічним позовом -
ОСОБА_1, розмір його гонорару за надання
правової допомоги ОСОБА_3 за договором
про надання правової допомоги від 20.03.13
р. ( а.с.59) склав - 2000 грн. ( а.с. 135).

Відповідно до Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах», що набув
чинності з 01 січня 2012 року, у ст.1
передбачено, що розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
справах, в яких така компенсація
виплачується стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, іншою
стороною, не може перевішувати 40%
встановленої законом мінімальної
заробітної плату у місячному розмірі
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу у судовому засіданні,
що визначається у відповідному
судовому рішенні.

Представник ОСОБА_3- ОСОБА_1, згідно
журналів судових засідань - в судовому
засіданні 01.04.13 року приймав участь 55
хвилин; 20.05.13 р.- 38 хв. ; 12.07.13 р.- 1 год.39 хв.;
12.02.14 р.- 4 хв.; 25.02.14 р.- 34 хв., а разом - 3
год.50 хв. Із розрахунку - 458 грн.80 коп. ( 1147
грн. ( мінімальна зарплата ) х 40%) х 3
год.50 хв. =1758 грн.73 коп., і в цьому розмірі
підлягає стягненню з позивача за
первісним позовом , і іншій частині -
відмові у задоволенню, так як Закон
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах», дає право на компенсацію
особі лише витрат пов*язаних з
наданням правової допомоги у судовому
засіданні.

Також, у відповідності до ст.88 ЦПК
України суд вважає необхідним стягнути
з Банку на користь ОСОБА_3 понесені нею
судові витрати в сумі 114,70грн.

Керуючись ч.3 ст.203, ч.1 ст.215, 638, 1054 ЦК
України, ст.2 Закону України «Про
граничний розмір компенсації на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах», ст.ст.10, 30, 60,
88, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовної заяви
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором - відмовити за
необґрунтованістю.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» про
визнання недійсним кредитного
договору, - задовольнити.

Визнати недійсним кредитний договір
DNH4KP39260065 від 12 червня 2006 року, укладений
між Публічним акціонерним товариством
Комерційний Банк «ПриватБанк» та
ОСОБА_3.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» (49094, м.Дніпропетровськ,
вул.Набережна Перемоги, 50, , МФО 305299) на користь ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.Шахтне
м.Харцизьку Донецької області у
рахунок повернення понесених нею
судових витрат по справі: по оплаті
витрат, пов'язаних з проведенням
судово-почеркознавчої експертизи у
розмірі 3444 грн. 48 коп.; по оплаті
судового збору в розмірі 114 грн.70 коп.;
по оплаті витрати на правову допомогу
у розмірі 1758 грн.73 коп., а разом - 5317
грн.91 коп.

В іншій частині вимог ОСОБА_3 про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» на її користь понесених
витрат на правову допомогу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Харцизький міський суд Донецької
області протягом 10 днів з дня його
проголошення, шляхом подання
апеляційної скарги.

Повне рішення суду виготовлено 3
березня 2014 року.

Суддя: