Провадження № 2/234/120/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2014 року
місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької
області

у складі: головуючого судді Клімова
В.В.,

при секретарі Бритві Д.О.

за участю прокурора Нєженець
М.Є.,

позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3,

представників
відповідачки ОСОБА_4, ОСОБА_5

представника третьої
особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Краматорську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визначення місця проживання
неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

18.10.2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_3 про визначення
місця проживання неповнолітнього
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста
Краматорська Донецької області з
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою
АДРЕСА_1., обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що з 10 серпня 2002 року він
знаходився в зареєстрованому шлюбі з
відповідачкою по справі ОСОБА_3 18.05.2013
року шлюб між ними розірвано за
рішенням Краматорського міського суду
Донецької області. Від шлюбу з
відповідачкою вони мають двох
неповнолітніх дітей: ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4. З
травня 2013 року та по теперішній час
вона не може знайти порозуміння з
колишньою дружиною щодо спілкування та
місця проживання дітей, вона та її мати
не бажають створювати здоровий
психологічний фон, щоб виховувати
дітей в мирі та злагоді. Своїми діями як
відповідачка та близька її родичка, до
речі бабуся, свідомо нехтують
інтересами дітей. Старший син декілька
місяців жив у нього, він бажає
спілкуватися з ним, у них є загальні
інтереси, він записав ОСОБА_7 на
спортивні секції, приділяє йому весь
свій вільний час. В той час як
відповідачка займатися своїм
особистим життям, відпочиває за
кордоном тричі на рік, при цьому
інтереси дітей її не цікавлять. Він
намагався через державні органи
встановити порядок спілкування з
дітьми, але ОСОБА_3 постійно заперечує
проти спілкування з дітьми, або надає
неправдиві відомості щодо
психологічного стану ОСОБА_7, нібито
дитина після спілкування з ним нервує.
Насправді зі слів ОСОБА_7 він живе в
постійному стресі від спілкування з
матір'ю та бабусею, на дитину
створюється тиск, психологічне
насильство. До теперішнього часу він та
відповідачка не дійшли згоди щодо
місця проживання сина. На цей час
дитині виповнилося вже 10 років, і
ОСОБА_7 свідомо має право на захист
своїх інтересів. Тому його думка він
вважає повинна враховуватися судом як
і його прихильність до одного із
батьків, можливість висловити своє
бачення такої ситуації, бути
вислуханим при вирішенні спору між
батьками в тому числі щодо місця
проживання. Вважає, що в інтересах сина
проживати саме з ним з його батьком. На
даний час він проживає разом зі своїми
батьками, які надають йому допомогу у
вихованні старшого сина, коли він
працює. Він має достатньо часу гуляти з
дитиною, займатися її вихованням та
іншим чином піклуватися про сина. Він
має постійне місце роботи, стабільний
самостійний не малий дохід, яким може у
повному обсязі створити всі необхідні
умови для проживання та нормального
розвитку її особистості в атмосфері
любові і моральної та матеріальної
забезпеченості. Він мешкає в
комфортабельній квартирі з сучасним
ремонтом та відповідною побутовою
технікою, де створені всі умови для
проживання, виховання та утримання
дитини. Крім того є можливість
культурного розвитку дитини через
наявність в достатній кількості в
місті культурно-масових закладів.
Таким чином проживання сина ОСОБА_7
разом з ним відповідає його інтересам.
Він має можливість забезпечити належні
умови проживання, повною мірою
займатися вихованням дитини, чого
відповідачка забезпечити не в змозі, ні
тільки за своїм матеріальним
становищем, але і за станом свого
нестабільного психологічного здоров'я,
немотивованих випадків агресії,
роздратованості, невдоволеності тим,
що син хоче спілкуватися з ним та з його
батьками. Спиртні напої він не вживає,
не пале, за місцем роботи та проживання
характеризується позитивно, добре
відноситься до сина. Хоче дати сину
освіту і добробуту, навчити всьому
тому, чому може навчити тільки батько,
бо зв'язок сина та батька це
нерозривний не тільки родинний, але і
душевний, чоловічий зв'язок. Син сумує
за ним, страдає, дитина стала замкнутою,
боязливою через таке «виховання»
відповідачки та її родичів.

07.02.2014 року позивачем було
уточнено позовні вимоги, відповідно до
яких позивач просить визначити місце
проживання неповнолітнього ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста
Краматорська Донецької області, з ним
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою
АДРЕСА_2.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав заявлені вимоги та
просив суд їх задовольнити в повному
обсязі.

Відповідачка в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала та
суду пояснила, що позивач працює з 08-00
год. до 16год.45 хв., тривалий час
знаходиться за кордоном у відрядженні.
Наприклад він в 2013 році більше трьох
місяців був у відрядженні в Росії. Тому
переважний час вихованням дитини
займалася мати позивача, ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_5. Вона є активним членом
секти «Фалунь Дафа», діяльність якої
заборонена на Україні. Крім того, мати
позивача теж їздить у відрядження, як
член секти, в інші міста України на
тривалий час. Відповідач, коли раніше
мешкала з родиною позивача, постійно
намагалась відгородити дітей від
ректального впливу матері позивача. В
позовній заяві позивач не вказав, що
батьки в нього похилого віку, мати і
батько віком 64 роки кожний, що мати
позивача вже доглядає доньку сестри
позивача, віком 4,5 років. В лютому -
березні 2013 року дійсно мав місце сумний
досвід проживання ОСОБА_7 с позивачем і
його батьками. За цей період дитина
була доведена до глибокої депресії.
Відповідача неодноразово викликав в
школу класний керівник Мирошниченко
Н.І. для з'ясування причин замкнутості
та глибокої апатії ОСОБА_7 та
знаходження шляхів виходу з цього
стану. Тому дитину оглянули дитячий
психоневролог Лук’янова О.В., міський
дитячий невролог Соколова Ю.В. і було
проведено стаціонарне лікування в
педіатричному відділенні КМЗ «ДТМО» м.
Краматорська. Позивач вказав, що
відповідач тричі на рік відпочиває за
кордоном, але це не є дійсністю. Більше
того, за роки спільного проживання він
усіляко ухилявся від вирішення питань
оздоровлення родини та дітей. За 10
років спільного проживання він тільки
двічі (2004 року і 2005 року) взяв путівку
для оздоровлення родини в пансіонат
«Широкіно». З 2006 року оздоровленням їх
родини та дітей займалась мати
відповідача, ОСОБА_14, яка щорічно брала
путівку на турбазу 2Медик» в Щурово, де
відпочивали позивач, відповідач та
їхні діти. Також щорічно мати
відповідача оздоровлювала ОСОБА_7 на
Чорному морі в Ливадії в приватному
пансіонаті, на що витрачала власні
кошти. Маючи достатні доходи для
оздоровлення в більш цивілізованих
умовах, позивач відмовлявся, інколи в
грубій формі від відпочинку
закордоном. Вперше відповідач разом з
ОСОБА_7 виїхала в Турцію в 2012 році після
того, як позивач покинув родину. Але в
2013 році позивач категорично відмовився
дати згоду на оздоровлення дитини в
Турції. Не дивлячись на те, що
планувався спільний відпочинок разом з
однокласником і другом ОСОБА_7 - ОСОБА_21
та його мамою ОСОБА_15 і були куплені
путівки, позивач в грубій формі,
використовуючи нецензурну лексику
відмовив надати згоду на оздоровлення
дитини в Турції. За час спільного
проживання та після уходу з родини
позивач не займався виховання дітей. За
весь період навчання ОСОБА_7 в школі
позивач жодного разу не ходив на
батьківські збори в школу, не проявляв
інтересу, як дитина вчиться в школі, не
спілкувався з класним керівником сина.
Цим займалася відповідач, яка також
була членом батьківського комітету та
має подяки зі школи та дитячого саду за
участь в навчальному процесі. ОСОБА_7
має серйозні стоматологічні проблеми.
З трьох річного віку по теперішній час
він вимушений часто відвідувати лікаря
- стоматолога. Цією проблемою сина
відповідач теж займався. На прийом до
лікаря ОСОБА_7 постійно водила
відповідач. На протязі шести років
ОСОБА_7 відвідував дитячий
лінгвістичний центр «English Baby Club»,
заняття відвідував тричі на тиждень.
Дитину в центр водила відповідач, вона
же допомагала виконувати домашні
завдання. За добре навчання ОСОБА_7
неодноразово був нагороджений
грамотами та сертифікатами. Позивач
відвідує секцію тенісу і син
неодноразово просив взяти його на
заняття в секцію, але позивач постійно
відмовляв йому в цьому, хоча має для
цього достатньо часу та можливостей.
Крім того, позивач буває
неврівноваженим, агресивним, особливо
в стані алкогольного сп'яніння. Так,
будучи в нетверезому стані, він вдарив
в живіт свою дружину, яка знаходилася
на 7-му місяці вагітності. В результаті
чого на наступний день народилася
дитина шляхом кесаревого розтину в
крайньо недоношеному стані. Дитина не
могла самостійно дихати, були відсутні
життєво - необхідні рефлекси, голова та
ручка дитини були в обширних гематомах.
Відповідач на той період знаходилась в
подавленому, шоковому і
післяопераційному стані, щоденно
отримувала погрози зі сторони чоловіка
про те, щоб не заявляла в міліцію. Крім
того позивач буває агресивним і в
тверезому стані. Так 30.03.2013 року він
побив матір відповідача, і проти нього
було порушено кримінальне провадження
31.03.2013 року № 0001362 за ст. 122 ч.1 КК
України, санкція якої передбачає до 3
років позбавлення волі. В присутності
дітей і сусідів він інколи веде себе
агресивно, провокує ОСОБА_7 на суїцид,
після таких скандалів діти знаходяться
в подавленому стані, у ОСОБА_7 виникають
невротичні розлади. Такими діями
позивач показує поганий приклад своїм
дітям та негативно впливає на їх
психологічний стан. Також вважає, що
розлучення двох неповнолітніх дітей
негативно вплине на їх виховання, так
як вони постійно спілкуються між собою,
дружать і їх окреме виховання може
спричинити шкоду їх розвитку. Позивач
не надав до позовної заяви акт
обстеження його житлових умов. Ним не
вказано в яких умовах буде мешкати
дитина. У відповідача же є трикімнатна
квартира, яка обладнана численною
побутовою технікою. Дитяча кімната, де
мешкають ОСОБА_7 та ОСОБА_8, обладнана
спортивними знаряддями, комп'ютерного
технікою. Для виконання домашнього
завдання є сучасний письмовий стіл,
ортопедичне крісло, та велика шафа для
підручників та численних книг.
Відповідач не вказав, що шлях до школи
від місця проживання його батьків
проходить через проїзну дорогу з
посиленим рухом транспорту без
наявності пішохідного переходу.
Проживаючи АДРЕСА_4, ОСОБА_7 дорогу не
переходить. Крім того, в 2003 році мати
відповідача, керуючись добрим наміром
та повагою, подарувала 1/3 частини
квартири позивачу і 1/3 частини квартири
подарувала своєму онуку ОСОБА_7, яка їй
належала за адресою АДРЕСА_5 Тому така
«палка любов та турбота» у відповідача
виникла лише до старшого сина ОСОБА_7, а
не до обох дітей. Враховуючи те, що
позивач неодноразово говорить про те,
що відповідач не дозволяє йому
бачитись та спілкуватись з дітьми,
просить визначити графік відвідувань
позивачем своїх дітей ОСОБА_7: вівторок,
четвер з 18год.00хв. до 20год.00хв., субота з
16год.00хв. до 20год.00хв.

Просить в задоволенні вимог
позивача ОСОБА_1, про визнання місця
проживання неповнолітньої дитини
відмовити в повному обсязі з
вищевказаних обставин, визначити
графік відвідувань позивачем своїх
дітей ОСОБА_7: вівторок, четвер з
18год.00хв. до 20год.00хв., субота з 16год.00хв.
до 20год.00хв.

Представник відповідачки ОСОБА_4
в судовому засіданні позовні вимоги не
визнала та просила суд відмовити в
задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_5 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав та просив суд відмовити в
задоволенні позову.

Представник третьої особи - органу
опіки та піклування Краматорської
міської ради в судовому засіданні
пояснила, що орган опіки та піклування
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_7, прож. за адресою: АДРЕСА_1,
про визначення місця проживання
малолітнього, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
встановлено наступне. З 10.08.2002 року
ОСОБА_1 перебував в зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_3, від шлюбу мають
спільних дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4. Рішенням
Краматорського міського суду від 18.05.2013
року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було
розірвано, діти залишились проживати в
родині матері, ОСОБА_3; спір між
батьками щодо визначення місця
проживання дітей не виникав. Наразі
ОСОБА_1 бажає визначити місце
проживання свого малолітнього сина,
ОСОБА_7, за своїм місцем проживання
АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не
дає йому можливості бачитися зі
старшим сином, всіляко перешкоджає та
скоює психологічне насильство
стосовно нього. За весь час проживання
ОСОБА_7 в родині матері ніякої
компрометуючої інформації щодо
невиконання ОСОБА_3 батьківських
обов'язків стосовно свого малолітнього
сина та скоєння нею психологічного
насильства у відношенні дитини до
органу опіки та піклування не
надходило. Органом опіки та піклування
обстежені житлово-побутові умови
ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_4, та ОСОБА_1,
за адресою: АДРЕСА_1, за результатами
якого встановлено, що ОСОБА_3 проживає
разом з дітьми в трикімнатній квартирі,
яка на праві власності в рівних частках
належить ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_7. В
квартирі створені належні умови для
життя та розвитку дітей. Малолітні
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мають окрему
обладнану кімнату, в якій є окремі
місця для сну, необхідні предмети
особистої гігієни, речі та книги за
віком; в кімнаті обладнаний шкільний
куточок для занять,

ОСОБА_1 разом зі своїми батьками,
ОСОБА_16, ОСОБА_10, мешкає в трикімнатній
приватизованій квартирі; 1/4 частка якої
належить йому на праві власності.
Квартира знаходиться у належному
санітарному стані: чисто, охайно; є
необхідні корпусні та м'які меблі. В
квартирі є окрема кімната, в якій
обладнані місця для сну, занять, ігор.
ОСОБА_3 у судове слухання надала
довідку про перебування малолітнього,
ОСОБА_7, на диспансерному обліку у
лікаря-невропотолога. враховуючи
інтереси малолітнього ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, психологічні та вікові
особливості дитини даного віку, орган
опіки та піклування вважає доцільним
визначити місце проживання дитини в
родині матері, ОСОБА_3, за адресою:
АДРЕСА_4

Прокурор в судовому засіданні
просить відмовити в задоволенні
позову, оскільки відповідачкою надані
всі умови проживання дитини разом з нею
та вона не ухиляється від виховання
дитини.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши зібрані в справі докази,
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що з
10.08.2002 року ОСОБА_1 перебував в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, від
шлюбу мають спільних дітей: ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішенням Краматорського міського суду
від 18.05.2013 року шлюб між сторонами було
розірвано.

В даний час діти мешкають разом із
матір'ю - відповідачкою ОСОБА_3

Ч.2ст.141 СК України затверджено, що
розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг прав по відношенню до
дитини.

Як вбачається з ч.2 ст. 157 СК України той
з батьків, що проживає окремо від
дитини, зобов'язаний приймати участь в
її вихованні та має право на особисте
спілкування з нею.

Позивач в судовому засіданні
стверджує, що з травня 2013 року та по
теперішній час він не може знайти
порозуміння з колишньою дружиною щодо
спілкування та місця проживання дітей,
оскільки вона не бажає створювати
здоровий психологічний фон, щоб
виховувати дітей в мирі та злагоді.
Своїми діями відповідачка свідомо
нехтують інтересами дітей.

Згідно ч.7 ст.7 Сімейного кодексу
України дитина має бути забезпечена
можливістю здійснення її прав, які
встановлені Конституцією України,
Конвенцією про права дитини, іншими
міжнародними правовими актами,
визнаними в Україні.

Як вбачається з висновку органу опіки
та піклування виконкому Краматорської
міської ради про визначення місця
проживання малолітнього ОСОБА_7 від
21.02.2014 року за весь час проживання
ОСОБА_7 в родині матері ніякої
компрометуючої інформації щодо
невиконання ОСОБА_3 батьківських
обов'язків стосовно свого малолітнього
сина та скоєння нею психологічного
насильства у відношенні дитини до
органу опіки та піклування не
надходило.

В судовому засіданні було допитано в
якості свідків батьків позивача
ОСОБА_10 та ОСОБА_16, які суду пояснили, що
позивач проживає разом із ними, працює,
матеріально забезпечений. Що дійсно
дитина проживала разом із батьком два
місяці, але потім ОСОБА_7 забрала мати,
яка перешкоджає спілкуванню батька із
сином. Крім цього пояснили, що у час
відсутності батька, за дитиною
доглядали вони.

Крім цього в судовому засіданні були
допитані в якості свідків ОСОБА_17,
ОСОБА_18 та ОСОБА_19, які суду пояснили, що
відповідачка не заперечує проти
спілкування позивача з дітьми, що вона
має гарні умови для проживання дітей.
Крім цього підтвердили, що мали
випадки, коли позивач підвищував голос
на відповідачку.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що позивач
бажає спілкуватися із сином. Син
потребує спілкування з батьком, але
відповідачка чинить перешкоди в їх
спілкуванні.

Згідно наданих медичних довідок в
матеріалах справи, вбачається що
дитина має проблеми зі станом здоров'я
та перебуває на обліку у лікаря -
невропатолога, тому потребує
особливого нагляду з боку батьків.

Як вбачається з акту від 18.02.2014 року
органом опіки та піклування обстежені
житлово-побутові умови ОСОБА_3, за
адресою: АДРЕСА_4, за результатами якого
встановлено, що ОСОБА_3 проживає разом з
дітьми в трикімнатній квартирі, яка на
праві власності в рівних частках
належить ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_7. В
квартирі створені належні умови для
життя та розвитку дітей. Малолітні
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мають окрему
обладнану кімнату, в якій є окремі
місця для сну, необхідні предмети
особистої гігієни, речі та книги за
віком; в кімнаті обладнаний шкільний
куточок для занять.

Як вбачається з акту від 06.09.2013 року
органом опіки та піклування обстежені
житлово-побутові умови ОСОБА_1, за
адресою: АДРЕСА_1, за результатами якого
встановлено, що ОСОБА_1 разом зі своїми
батьками, ОСОБА_16, ОСОБА_10, мешкає в
трикімнатній приватизованій квартирі;
1/4 частка якої належить йому на праві
власності. Квартира знаходиться у
належному санітарному стані: чисто,
охайно; є необхідні корпусні та м'які
меблі. В квартирі є окрема кімната, в
якій обладнані місця для сну, занять,
ігор.

Відповідно принципу 6 Декларації прав
дитини, прийнятої Генеральною
Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, малолітня
дитина не повинна, крім тих випадків,
коли є виняткові обставини, бути
розлучена зі своєю матір'ю.

На підставі вище викладеного, суд
вважає за доцільним проживання дитини
з відповідачкою, оскільки позивач
працює та не має можливості приділяти
достатнього часу для дитини, оскільки
батьками позивача, допитаними в якості
свідків було пояснено, що у відсутність
батька вихованням дитини займаються
дідусь та бабуся. Також батько дитини
мешкає за адресою АДРЕСА_3 та шлях до
школи від місця проживання його та його
батьків проходить через проїзну дорогу
з посиленим рухом транспорту без
наявності пішохідного переходу, що
створює небезпеку для життя дитини.

Крім цього, дитина має проблеми зі
станом здоров'я, що потребує особливої
уваги до її виховання.

До того ж суд, вважає, що проживання
дитини з матір'ю є найбільш доцільним,
оскільки син ОСОБА_7 має молодшого
брата ОСОБА_7, тому суд не може
нехтувати інтересами обох дітей, які
повинні проживати разом, бо їх
розлучення негативно вплине на їх
виховання і може причинити шкоду їх
розвитку.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3, 8, 10-15, 61, 88, 215, 223 ЦПК України, ст. 3
ЦПК України, ст.ст.7, 141,157 СК України, суд,
-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визначення місця проживання
неповнолітньої дитини - відмовити в
повному обсязі.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до Апеляційного суду Донецької
області через суд м. Краматорська
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.
Якщо апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених ст. 294
ЦПК України, залишається без розгляду,
якщо апеляційний суд за заявою особи,
яка її подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Рішення ухвалене і надруковане в
нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя В. В. Клімов