Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/530/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Варакіна Н.Б.
Доповідач Карпенко О. Л.
УХВАЛА

іменем України

25.02.2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

головуючого - Карпенка О.Л.,

суддів -
Гайсюка О.В., Кривохижі В.І.,

за
участю секретаря - Діманової Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 10
грудня 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 10 грудня 2013 року
стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
аліменти, на утримання доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки з усіх
видів заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 21 жовтня 2013 року до 14
вересня 2028 року. Крім того з ОСОБА_3 на
користь держави стягнуто 229 грн. 40 коп.
судового збору. Рішення суду у межах
суми платежу за один місяць допущено до
негайного виконання.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач подав апеляційну скаргу в
якій просить скасувати рішення і
ухвалити нове рішення, яким стягнути з
нього аліменти на утримання дочки у
розмірі 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку на
розрахунковий рахунок, вказаний ОСОБА_2
Скаргу обґрунтовано тим, що висновок
суд про ненадання ним допомоги на
утримання дитини не відповідає
дійсності. Правові підстави для
стягнення аліментів відсутні так, як
позивач не довила, що вживала заходів
до їх отримання, а він ухилявся від
сплати. Суд не визначив спосіб
отримання аліментів позивачем.

Позивач письмові заперечення на
апеляційну скаргу не подала.

У судовому засіданні в суді
апеляційної інстанції відповідач та
його представник підтримали
апеляційну скаргу повністю. Крім того,
відповідач пояснив, що договір про його
участь в утриманні дитини між ним і
позивачем не укладався, він фізично
здоровий, працюючий, інших утриманців
не має, бажає приймати участь у
вирішенні питання про використання
аліментів на утримання дочки. Після
ухвалення рішення по справі шлюб між
ним і позивачем розірвано.

Позивач, повідомлена належним чином
про розгляд справи, в судове засідання
особисто не з'явилася.

Представник позивача заперечила
проти доводів апеляційної скарги і
просила відмовити у її задоволенні.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
відповідача, представників сторін,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Судом першої інстанції вірно
встановлено і матеріалами справи
підтверджується, що сторони по справі
являються батьками ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Малолітня дочка сторін проживає з
позивачем і знаходиться на її
утриманні, а відповідач проживає
окремо.

Відповідач працює контролером
Кіровоградського міського РЕМ ПАТ
«Кіровоградобленерго», його заробітна
пата за період з червня по листопад 2013
року, за виключенням податків,
становить 14352,14 грн., тобто
середньомісячний розмір його доходу
становить 2392 грн. 02 коп. (14352,14 : 6 = 2392,02).

Відповідач фізично здоровий, інших
дітей та утриманців не має.

Батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття
(ст. 180 СК України).

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України
аліменти на дитину присуджуються в
частці від заробітку (доходу) її матері,
батька або в твердій грошовій сумі і
виплачується щомісячно.

Відповідно до ст. 182 цього ж Кодексу
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції дійшов висновків, що дитина
знаходиться на утриманні матері,
домовленість між сторонами по справі
про форму та розмір участь відповідача
в утриманні дитини не досягнуто,
відповідач працюючий, інших утриманців
не має, а тому може сплачувати аліменти
в визначеному судом розмірі.

Повно і правильно встановивши
обставини справи, суд першої інстанції
вирішив спір відповідно до закону.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність правових підстав для
стягнення з нього аліментів на
утримання дитини є безпідставними.

Факт наявності домовленості між
сторонами по справі про форму та розмір
участі відповідача в утриманні
малолітньої дочки не підтверджений
належними та допустимими доказами.

Як вбачається з довідки ПАТ
«Кіровоградобленерго» (а.с. 59), за
місцем роботи відповідач не звертався
із заявою про стягнення аліментів з
його заробітної плати (ст. 187 СК
України).

Чеки та квитанції на придбання
товарів та послуг, якими відповідач
обґрунтовує свої заперечення на позов
(а.с. 29 - 42), датовані переважно після
пред'явлення позову, тобто після 21
жовтня 2013 року. Крім того, відповідач не
довів, що ці витрати та їх розмір були
узгодженні з позивачем.

Договір між батьками про сплату
аліментів на дитини, в порядку ст. 189 СК
України, не укладався.

На підставі викладеного колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції.

Визначений судом розмір аліментів
відповідає потребам дитини та
матеріальному становищу відповідача.
Підстави для визначення аліментів у
мінімальному розмірі, встановленому ч.
2 ст. 182 СК України, відсутні.

Рішення суду про стягнення
аліментів підлягає виконанню в
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження».

За заявою отримувача аліментів
(стягувача у виконавчому провадженні)
вони можуть бути перераховані на
вказаний ним рахунок, відкритий у
фінансовій установі.

Підстави, передбачені ч. 2 ст. 186 СК
України, для постановлення судом
рішення про стягнення аліментів шляхом
їх внесення на особовий рахунок дитини
відсутні та й відповідних вимог
відповідач не пред'являв у суді першої
інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому,
відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314,
315 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити,
а рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 10 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: