Справа № 215/7599/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26.02.2014 р.
Тернівський районний суд м.Кривого
Рогу

у складі:

головуючого, судді -
Демиденка Ю.Ю.

при секретарі -
Янішевській М.М.

за участю позивача -
ОСОБА_1

представника позивача, адвоката-
ОСОБА_3

відповідача
відділення виконавчої дирекції

Фонду
соціального страхування від

нещасних випадків на виробництві та

професійних захворювань України в

м.Кривому Розі, Дніпропетровської
області

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі №1 Тернівського
районного суду м.Кривого Рогу справу за
позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Кривому Розі
Дніпропетровської області про
встановлення факту перебування на
утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

19.11.2013 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Кривому Розі
Дніпропетровської області /далі Фонд/
про встановлення факту перебування на
утриманні чоловіка ОСОБА_2.

В обґрунтування позивач вказує, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її чоловік ОСОБА_2, з
яким вона перебувала в зареєстрованому
шлюбі з 23.07.1977 року. На момент смерті
чоловіка їй було 56 років, вона
отримувала пенсію за віком та була
непрацездатною за віком особою. На
підставі довідки МСЕК від19.09.2012 р. було
встановлено причинний зв'язок смерті
її чоловіка з професійним
захворюванням, що дає їй право на
отримання щомісячних страхових виплат
відповідно до ст. ст. 33, 34, Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійних захворювань, які
спричинили втрату працездатності»
/далі Закон/. Позивач зазначає, що до дня
смерті чоловіка вони проживали однією
сім'єю, вели спільний побут та
господарство, мали взаємні права та
обов'язки як чоловік та жінка, за
спільні кошти купували ліки,
харчувалися, сплачували комунальні
послуги. Дохід її чоловіка - 4688,64 грн.
(пенсія 2414,13 грн. + щомісячна допомога в
зв'язку з втратою працездатності - 2274,51
грн.) значно перевищував її пенсію - 859,85
грн.. Крім того, вона не тільки була
непрацездатною за віком особою, але й
страждала на ряд хронічних
захворювань: перебувала на
диспансерних обліках: з 2006 р.2007-2011 р. з
проводу стенокардії, кардіосклерозу,
церебросклерозу, та іншими
заховррюваннями, що підтверджується
медичними документами. Значний розмір
її пенсії витрачався на придбання
ліків, у зв'язку з хронічними
хворобами. Тому саме завдяки отриманню
її чоловіком доходу у вигляді пенсії та
страхових виплат, що майже у 5 разів
перевищував її пенсію, їй, як
непрацездатній особі похилого віку без
інших доходів, вдавалось проходити
необхідне лікування та оплачувати
комунальні послуги.

В судовому засіданні позивач, та
представник позивача ОСОБА_3
підтримали позовні вимоги в повному
обсязі, пояснила, що хоча розмір пенсії
позивача не був меншим прожиткового
мінімуму, але позивач страждала на ряд
хронічних захворювань, постійно
проходила лікування, що
підтверджується медичними
документами, тому вважають, що як
непрацездатна особа ОСОБА_1 перебувала
на утриманні у свого чоловіка.

Представник Фонду Тимченко О.М. позов
не визнав, надала письмові заперечення,
зазначає, що згідно ст.33 Закону у разі
смерті потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання. Позивач є пенсіонером
та отримувала пенсію за віком у розмірі
859,85 грн. на день смерті чоловіка, тому
підстави вважати, що допомога
померлого була для позивача основним
та постійним джерелом засобів до
існування - відсутні.

В судове засідання 26.02.2014 р. к 10.00 год.
після оголошення перерви, представник
Фонду не з»явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задовольнити з наступних
підстав.

Так, судом встановлено та сторонами
не оспорюється, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з
23.07.1977 року перебували у
зареєстрованому шлюбі а.с.9, мешкали
разом згідно акту та довідки а.с.12, 19.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер а.с.10, та на
висновку МСЕК від 19.09.2012 р. було
встановлено причинний зв'язок його
смерті з професійним захворюванням
а.с.13.

Як вбачається із матеріалів справи,
на час смерті свого чоловіка ОСОБА_1
виповнилось 56 років, сукупний дохід
сім'ї складався із пенсії позивача у
розмірі 859 грн. 85 коп. а.с.25, пенсії
чоловіка ОСОБА_2 в розмірі 2414,13 грн.
а.с.23, та щомісячної страхової виплати,
сплачуваної Фондом в сумі 2274,51 грн.
а.с.21.

Тобто отримуваний ОСОБА_2 до його
смерті розмір доходу (4688,64 грн.) значно,
в 5 разів, перевищував розмір пенсії, що
отримувала його дружина ОСОБА_1, яка не
мала інших джерел доходу.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є непрацездатною а.с.6, за
станом здоров'я потребувала та
потребує постійного медичного
лікування а.с.11, 14, 20.

Крім того, позивач та її чоловік,
постійно мешкали у квартирі за
адресою: АДРЕСА_1, повинні були постійно
сплачувати а.с.15-19.

При визначенні прожиткового
мінімуму враховується
середньостатистична вартісна
величина достатнього для забезпечення
нормального функціонування організму
людини, збереження його здоров'я набору
продуктів харчування, а також
мінімального набору непродовольчих
товарів та мінімального набору послуг,
необхідних для задоволення основних
соціальних і культурних потреб
особистості певного віку та рівня
працездатності, але без врахування
окремих особливих потреб, що є
обумовленими фактичним станом здоров'я
конретної особи чи умовами її
проживання

Таким чином, враховуючи витрати
сім'ї, розмір та джерела доходу
подружжя, можливо зробити
беззаперечний висновок, що основним і
постійним джерелом засобів до
існування позивача була матеріальна
допомога з боку її чоловіка.

Відповідно до ст.38 Закону України
„Про пенсійне забезпечення", члени
сім'ї померлого вважаються такими, що
були на його утриманні, якщо вони були
на його повному утриманні або
одержували від нього допомогу, яка була
для них постійним і основним джерелом
засобів до існування.

При таких обставинах суд приходить
до висновку, що ОСОБА_1, як
непрацездатна хвора особа, перебувала
на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 на час
його смерті, оскільки одержувала від
нього допомогу, яка була для неї
постійним і основним джерелом засобів
до існування.

Тому, відповідно до статті 256 ч.2 ЦПК
України слід встановити факт
перебування позивача на утриманні
померлого, зазначений факт має для
позивача правове значення, пов'язаний
зі спором про право на щомісячні
страхові виплати, при відсутності
іншого порядку його встановлення.

На підставі ст.38 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві, та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
керуючись ст.ст.10,27,31,60, 209 ч.3, 212-215, 256 ч.2,
259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити, встановити факт
перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки м.Кривого Рогу,
Дніпропетровської області, яка
проживає в АДРЕСА_1, на утриманні
померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 чоловіка ОСОБА_2.

Сторони мають право оскаржити рішення
подавши на протязі 10 днів з дня
проголошення рішення апеляційну
скаргу в Апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Тернівський районний суд м.Кривого
Рогу.

Особи які приймали участь у розгляді
справи, але не були присутні при
проголошенні судового рішення мають
право подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

СУДДЯ: