У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів: Завгородньої І.М., Горелкіної
Н.А., Іваненко Ю.Г., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до товариства
з обмеженою відповідальністю
«Будівельна компанія «ТМК», ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про видачу спадкоємцю долі у
майні, встановлення вартості частини
майна, що підлягає сплаті, визнання
договору нікчемним та відшкодування
моральної шкоди за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 8 лютого 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 25 вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2009 року позивач звернулася до
суду з даним позовом, в обґрунтування
якого зазначила, що вона є спадкоємицею
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7,
який за життя був учасником ТОВ
«Будівельна компанія ТМК» з часткою у
статутному капіталі товариства 33,3%.
Товариству на праві власності належало
підвальне приміщення АДРЕСА_1.

12 вересня 2008 року між ТОВ «Будівельна
компанія ТМК» та ОСОБА_6 укладено
договір купівлі-продажу спірного
приміщення.

Посилаючись на те, що їй не було
виплачено належну частину вартості
майна, просила суд визнати нікчемним
договір купівлі-продажу підвального
приміщення АДРЕСА_1, укладений між ТОВ
«Будівельна компанія ТМК» та ОСОБА_6,
встановити вартість частини майна, що
підлягає виплаті їй як спадкоємцю
померлого учасника ТОВ «Будівельна
компанія ТМК» у розмірі 185 034 гривні, яка
складається з вартості 1/3 нежитлового
приміщення за адресою: АДРЕСА_1 у
розмірі 178 034 гривні та 33% статутного
фонду у розмірі 7000 гривень, стягнути з
ТОВ «Будівельна компанія ТМК» вартість
частини майна пропорційно частки її
померлого чоловіка у статутному
капіталі товариства з урахуванням
нарахувань відповідно до ст. 625 ЦК
України у розмірі 284 027 гривень, що
складається з: вартості частини майна -
185 034 гривні, індексу інфляції - 82340
гривень, 3% річних - 16 653 гривні та
моральної шкоди у розмірі 30 000 гривень.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 8 лютого 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
25 вересня 2013 року, позов
задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ТОВ «Будівельна
компанія «ТМК» на користь
ОСОБА_4 вартість частини майна
пропорційну частці її померлого
чоловіка у статутному капіталі ТОВ
«Будівельна компанія «ТМК» у розмірі
178 034 гривні, суму
інфляційних збитків за несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання у
розмірі 79 221 гривню 77 копійок, суму 3 %
річних за несвоєчасне виконання
грошового зобов'язання у розмірі 16 023
гривні 06 копійок, а всього 273 278
гривень 83 копійки.

В задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду
в частині відмови у задоволенні позову
про визнання нікчемним договору
купівлі-продажу і передати справу в цій
частині на новий розгляд до суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції та ухвала апеляційного суду
не оскаржуються.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Вирішуючи спір в частині визнання
нікчемним договору купівлі-продажу
підвального приміщення АДРЕСА_1,
укладеного 12 вересня 2008 року між ТОВ
«Будівельна компанія ТМК» та ОСОБА_6,
суд першої інстанції, з висновком якого
погодився й апеляційний суд виходив з
того, що право позивачки на отримання
вартості частини майна товариства в
порядку ст. 148 ЦК України, ст. 55 Закону
України «Про господарські товариства»
не обмежує право ТОВ «Будівельна
компанія ТМК» на вільне розпорядження
належним йому на праві власності
спірним нерухомим майном, а тому дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позову у цій частині.

Оскільки доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судами допущено
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 8 лютого 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
25 вересня 2013 року в частині відмови у
задоволенні позову про визнання
нікчемним договору купівлі-продажу
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня
Н.А. Горелкіна
Ю.Г. Іваненко