Справа № 635/4926/14-ц
Провадження № 4-с/635/24/2014
У Х В А Л А

Іменем України

20 червня 2014 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Полєхіна А.Ю.,

за участю секретаря - Смалюк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с. Покотилівка справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції,

в с т а н о в и в:

До суду зі скаргою звернувся ОСОБА_1 на дії Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, та просив: 1. Визнати дії посадових осіб Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції протиправними та незаконними. 2. Поновити його порушені права як громадянина України та зобовязати Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції скасувати постанови: про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 від 26.05.2014 року; про стягнення з боржника ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження від 26.05.2014 року; про стягнення виконавчого збору в боржника ОСОБА_1 від 10.04.2014 року; про стягнення з боржника ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження від 10.04.2014 року. 3. Зобовязати посадових осіб Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції негайно надіслати на адресу заявника рекомендованим поштовим повідомленням Постанови про відкриття виконавчих проваджень №№ 40139567 та 43327353 з зазначенням строку самостійного виконання рішення суду заявником, боржником ОСОБА_1 у відповідності до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» 4. Стягнути з Ленінським відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на користь ОСОБА_1 судові витрати.

В обґрунтування вимог, посилається на те, що заявнику стало відомо 10.06.2014, що за виконавчим листом Харківського районного суду Харківської області від 25.09.2013 (рішення Харківського районного суду Харківської області від 16.05.2013 у справі № 2034/8117/2012) у Ленінському відділі Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження ВП № 40139567, а потім ще й ВП № 43327353 стосовно стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів.

Відповідно до листа Ленінського ВДВС ХМУЮ від 27.05.2014 заявнику були надіслані: копія виконавчого листа Харківського районного суду Харківської області від 25.09.2013; копія постанови Ленінського ВДВС ХМУЮ про стягнення виконавчого збору у сумі 192,14 грн. від 10.04.2014; копія постанови Ленінського ВДВС ХМУЮ про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 50,00 грн. від 10.04.2014; копія постанови Ленінського ВДВС ХМУЮ про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у сумі 75,00 грн. від 26.05.2014; копія постанови Ленінського ВДВС ХМУЮ про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 26.05.2014.

Як вбачається з додатку 3 Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС ХМУЮ від 11.10.2013 року відкрито виконавче провадження № 40139567 з виконання виконавчого документу та запропоновано заявнику виконати його в добровільному порядку в строк до ... року. Боржником у наданий строк виконавчий лист не виконано.

У відповідності до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

В порушення вимог ч.5 ст. 25 Ленінський ВДВС ХМУЮ не надіслав заявнику постанову про відкриття виконавчого провадження № 40139567.

Заявник не повідомлений про це і до цього часу, тому що не отримував ніяких документів з Ленінського ВДВС ХМУЮ і дізнався про виконавчі дії вперше лише 10 червня 2014 року з листа.

Як вбачається з додатків 5,6 вже в іншому виконавчому провадженні № 43327353 з боржника за тим же-самим виконавчим листом Харківського районного суду Харківської області від 25.09.2013 Ленінським ВДВС ХМУЮ звернуто стягнення на заробітну плату, а саме: «Здійснювати стягнення боргу в розмірі 1921,40 грн., виконавчого збору в розмірі 192,14 грн., витрат виконавчого провадження по постанові державного виконавця № 40139567 від 10.04.2014 р. в розмірі 50,00 грн.; витрат виконавчого провадження по постанові № 43327353 в розмірі 75,00 грн. щомісячно із суми, що залишається після утримання податків, у розмірі 20% та перераховувати: борг - на рахунок стягувача: р/р 8 в філії ХОУ АТ «Ощадбанк», МФО 351823, ЗКПО 09351600, ТВБВ - 10020/0418 в Покотиловке, л/с 16526; витрати виконавчого провадження та виконавчий збір - на рахунок Ленінського ВДВС ХМУЮ, р/р - 4544, МФО - 851011, код - 34952477, банк - ГУДКУ у Харківській обл., призначення платежу: ДВ -14».

Таким чином, Ленінський ВДВС ХМУЮ протягом 8 місяців з дня відкриття виконавчого провадження /11.10.2013/ (про стягнення з боржника ОСОБА_1І боргу в розмірі 1921,40 грн. на користь ОСОБА_2 протиправно не повідомив заявника про виконавчі дії та не надав терміну для виконання рішення суду в добровільному порядку.

При цьому протиправно, в порушення вимог ст. 28, 41 Закону, Ленінський ВДВС ХМУЮ на підставі відповідних постанов додатково стягнув з ОСОБА_1 виконавчий збір у загальній сумі 317.14 грн. (192,14 + 50 + 75).

Відповідно до ч. 2 ст. 82 Закону боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку. Згідно з ч.ч. 5,6 ст. З ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» питання оплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС чітко не врегульовано. Тому, судовий збір за подання скарги не сплачено.

Заявник та його представник в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили заяву задовольнити в повному обсязі.

Інша сторона в судове засідання не зявились, повідомлялись належним чином про день, час та місце розгляду справи, надали до суду свої письмові заперечення та просили скаргу розглядати за їх відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

11.06.2014 року, скаржник звернувся до Харківського районного суду Харківської області про визнання протиправними дії державного виконавця Ленінського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3, зобовязання направити постанову про відкриття виконавчого провадження. Скарга є не обґрунтованою та безпідставною, а дії державного виконавця такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

На виконанні Ленінського ВДВС ХМУЮ перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 1921,40 грн., відкритого на підставі виконавчого листа №2034/8117/2012 від 25.09.2013 року виданого Харківським районним судом Харківської області.

Вищевказаний виконавчий документ перебував на виконанні ВДВС ХРУЮ, 10.04.2014 року, керуючись положеннями п. 10 ч. 1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем ВДВС ХРУЮ, винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, та направлено пакет документів за належністю. Підставою в даному випадку слугує той факт, що боржник отримує доход у Ленінському районі м. Харкова. (копія постанови та відповідь з ДПІ додається).

14.05.2014 року, до Ленінського ВДВС ХМУЮ надійшов виконавчий лист №2034/817/2012 від 25.09.2013 року.

20.05.2014 року, керуючись положеннями ст.ст. 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження.

Державним виконавцем Ленінського ВДВС ХМУЮ було дотримані вимоги, передбаченими ч. 3 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», та направлена копія постанови про відкриття виконавчого провадження (копія журналу вихідної кореспонденції додається). У звязку з тим, що у тексті скарги, боржник зазначає про неотримання вищевказаної постанови, 19.06.2014 року, державним виконавцем повторно, рекомендованою кореспонденцією, направлена копія постанови про відкриття виконавчого провадження (копія квитанції про направлення додається). У звязку з тим, що виконавче провадження №43327353 відкрито лише 22.05.2014 року (копія додається), то доводи скаржника про бездіяльність виконавця протягом восьми місяців є хибними.

Що стосується доводів скаржника, про нібито додатково стягнутих грошових коштів у розмірі 317,14 грн., то відповідно до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю. При наступних пред'явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні.

Витрати органів державної виконавчої служби на організацію та проведення виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Кошти виконавчого провадження складаються з: коштів виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 46 цього Закону; авансового внеску стягувачів на проведення виконавчих дій згідно із статтею 48 цього Закону; стягнутих з боржника витрат на проведення виконавчих дій; інших надходжень, що не суперечать законодавству.

До витрат на організацію та проведення виконавчих дій належать кошти, витрачені на: перевезення, зберігання і реалізацію майна боржника; оплату праці експертів, перекладачів та інших осіб, залучених у встановленому порядку до провадження виконавчих дій; поштовий переказ стягувачеві стягнених аліментних сум; розшук боржника, його майна або розшук дитини; оголошення в засобах масової інформації; інші необхідні витрати для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Постанова про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, може бути оскаржена сторонами до суду у десятиденний строк.

Виконавчий збір та витрати виконавчого провадження стягуються державним виконавцем у разі невиконання рішення у добровільний строк, і перераховуються на рахунок державного бюджету України.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» Сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до ч. 6 ст.12 закону України «Про виконавче провадження» Боржник зобовязаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно зявлятися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Боржником, станом на 19.06.2014 року не було надано жодних документів, які б підтверджували повну або часткову сплату заборгованості.

Більш того, виконавче провадження про стягнення заборгованості з боржника спершу перебувало на виконанні ВДВС ХРУЮ, боржником не було вчинено жодних дій, направлених на виконання рішення суду, що в свою чергу свідчить про злісне ухилення боржника від своїх обовязків, що спричинює порушення прав та законних інтересів стягувача за виконавчим провадженням.

Відповідно до положень ч. 1 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» Стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

26.05.2014 року, керуючись положеннями ст. 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесена постанова про стягнення заборгованості з заробітної плати боржника. (копія додається)

Також, відповідно до положень ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28.01.2013 року № 24-152/0/4-13 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» Право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод (абзац 2 частини першої статті 385 ЦПК).

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (частина третя статті 385 ЦПК).

Відповідно до статті 385 ІІЛК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути розяснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Оскільки вищевказана постанова винесена 22.05.2014 року, а отже строк оскарження минув 02.06.2014 року.

Тому, не вбачається жодних правових підстав для задоволення скарги позивача.

Витрати, повязані з розглядом справи, суд розподіляє на підставі ст. 388 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 209, 385, 386, 387, 388 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги, через суд який постановив ухвалу, в пятиденний строк із дня проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А.Ю. Полєхін