Справа № 1304/436/12
Головуючий у 1 інстанції: Ванівський
Провадження № 22-ц/783/1238/14
Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Бойко С.М., Левика Я.А.

за участі судового секретаря: Данилик
І.І.,

апелянта ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні у
м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Галицького районного суду м. Львова від
27 вересня 2013 року у цивільній справі за
поданням держаного виконавця
Шевченківського ВДВС ЛМУЮ ГУЮ у
Львівській області Кравченка С.А. про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Галицького районного суду
м.Львова від 27 вересня 2013 року подання
державного виконавця Шевченківського
ВДВС ЛМУЮ ГУЮ у Львівській області
Кравченка С.А. задоволеною.

Обмежено тимчасово ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до виконання ним
зобов'язань за виконавчим листом
№2-2202/09 від 20.03.2012 року Шевченківського
районного суду м. Львова про стягнення
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5
заборгованості в сумі 87686,50 грн.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2, який в
апеляційній скарзі зазначає, що дана
ухвала не відповідає вимогам закону
через порушення норм матеріального та
процесуального права. Вказує на те, що
суд, постановляючи цю ухвалу, неповно
встановив обставини справи та належно
не дослідив усі докази, які мають
значення для правильного вирішення
подання. На думку апелянта, виконавчою
службою не зазначені та не надані суду
докази на підтвердження необхідності
застосування додаткового впливу з
метою виконання рішення суду та на
підтвердження факту ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням. Просить
ухвалу суду скасувати і постановити
нову ухвалу, якою в задоволенні подання
відмовити (а.с.17-19).

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
оскаржуваної ухвали в межах доводів
подання та апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.18 ч.2 ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження " державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника юридичної особи
за межі України до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішуються судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Скориставшись наданими йому законом
повноваженнями, державний виконавець
Шевченківського ВДВС ЛМУЮ звернувся в
суд з поданням про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України ОСОБА_2
мотивуючи тим, що у останнього є
невиконані зобов'язання щодо погашення
заборгованості за виконавчим листом
№2-2202/09 від 20.03.2012 року Шевченківського
районного суду м.Львова про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 87686,50 грн.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Постановляючи ухвалу про задоволення
подання про обмеження у праві виїзду за
межі України, районний суд виходив з
того, що наявність у ОСОБА_2
невиконаного зобов'язання по погашенню
заборгованості за виконавчим листом, є
підставою для обмеження його у праві
виїзду за межі України.

Однак зазначені висновки, на думку
колегії суддів є передчасними і не
свідчать про наявність достатніх
підстав для застосування такого
обмеження.

Відповідно до вимог ст.6 Закону України
«Про порядок виїзду з України та в`їзд в
Україну громадян України»,
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, у
випадку якщо він ухиляється від
виконання зобов`язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) до
виконання зобов`язань.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до виконавчого листа
Шевченківського районного суду м.
Львова від 01.03.2012 року з ОСОБА_2 підлягає
стягненню на користь ОСОБА_5
заборгованості на загальну суму 11000
дол. США боргу, що в гривневому
еквіваленті становить 87686,50 грн. На
підтвердження невиконання боржником
своїх зобов`язань, виконавчою службою
представлено копію виконавчого листа
№2-2202/09 від 20.03.2012 року, постанову про
відкриття виконавчого провадження від
24 квітня 2012 року, в якій боржнику надано
строк до 01 травня 2012 року добровільно
виконати виконавчий документ та копію
листа від 24.04.2012 р. з вих.В-6/10541 про
скерування на адресу ОСОБА_2 копію цієї
постанови. (а.с. 4-5, 6,7).

Однак, в матеріалах справи відсутні
беззаперечні докази, які б
підтверджували одержання боржником
усіх документів, що виносились у
процесі виконання виконавчого
провадження, як і докази того, що ОСОБА_2
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням.

Як в поданні державного виконавця про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України так і в
оскаржуваній ухвалі відсутні будь-які
посилання, доводи і обґрунтування того,
що боржник ухиляється від виконання
зобов'язань, а лише робиться покликання
на сам факт наявності у ОСОБА_2
невиконаного зобов'язання, покладеного
на нього судовим рішенням, що само по
собі не доводить факту ухилення від
виконання покладених на нього
зобов'язань.

Проаналізувавши зібрані докази,
колегія суддів вважає, що районний суд
обмежив у праві виїзду за межі України
ОСОБА_2. без достатніх на те правових та
фактичних підстав. Згідно п.2 ч.1 ст. 312
ЦПК України, розглянувши скаргу на
ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд змінює або скасовує
ухвалу суду першої інстанції і
постановляє ухвалу з цього питання,
якщо воно було вирішено судом першої
інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Таким чином, оскаржувана ухвала не може
бути залишена в силі та підлягає
скасуванню з ухваленням нової, якою
слід відмовити в задоволенні подання
державного виконавця Шевченківського
ВДВС ЛМУЮ ГУЮ у Львівській області
Кравченка С.А. про тимчасове обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
до виконання ним зобов`язань по рішенні
суду.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.2 ст.307, п.2. ч.1
ст.312, ст.313, п.6 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду
м.Львова від 27 вересня 2013 року
скасувати та ухвалити нову ухвалу.

У задоволенні подання держаного
виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ
ГУЮ у Львівській області Кравченка С.А.
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :
Штефаніца Ю.Г.

Судді:
Бойко С.М.

Левик Я.А.