АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5841/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Остапенко Н.Г. Доповідач -
Калиновський А.Б. Категорія 45
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

При секретарі - Гасанова С.Д.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Дніпровськпромбуд» на заочне рішення
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 03 грудня 2013 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Дніпровськпромбуд» до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 03 грудня 2013 року у
задоволенні позовних вимог ПАТ
«Дніпровськпромбуд» до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
просить скасувати рішення суду і
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги ПАТ
«Дніпровськпромбуд» в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Судом встановлено, що гуртожиток для
одиноких по АДРЕСА_1 перейшов у
комунальну власність територіальної
громади м. Дніпропетровська, згідно
листа регіонального відділення № 1-03/9-46
від 27.02.2003р. "Щодо передачі у комунальну
власність об'єктів державної
власності, які не увійшли до статутного
фонду ВАТ "Дніпровськпромбуд"(а.с.8). До 21
жовтня 2011 року він був державною
власністю та знаходився на балансі ПАТ
«Дніпровськопромбуд» (а.с.7).

23 грудня 2002 року ОСОБА_2 було видано
ордер №1354 на право зайняття
койко-місця-6кв.м. в гуртожитку по
АДРЕСА_1(а.с.76), яка там і проживає та
зареєстрована з 31.01.2003 року(а.с. 9).

Відповідно до довідки від 21.10.11 року,
ОСОБА_3 є чоловіком ОСОБА_2, проживає в
гуртожитку, але не зареєстрований.
Період проживання ОСОБА_3 в гуртожитку,
позивачем не зазначено.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 02 листопада 2010
року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 01 березня 2011 року ОСОБА_3
було виселено з жилого приміщення
АДРЕСА_1 без надання іншого жилого
приміщення(а.с. 51-52).

Згідно наказу ВАТ "Дніпровськпромбуд"
(правонаступником якого є ПАТ
"Дніпровськпромбуд") №21 від 29.06.2008 року,
був встановлений тариф на
ліжко-місце у гуртожитках для одиноких
громадян, раніше затверджений та
застосований Дочірнім підприємством
ВАТ "Дніпровськпромбуд"
"Дніпровськпромбудсервіс", у розмірі
250,00 грн.( а.с.11).

У відповідності із наказом ВАТ
"Дніпровськпромбуд" №25 від 29.02.2010р.
встановлено з 01.11.2009р. вартість одного
ліжко-місця в гуртожитку АДРЕСА_1 - 194,00
грн. з ПДВ, у разі займання площі більш
ніж 6 кв.м. на одну особу, встановлена
вартість 1 додаткового кв.м. - 24,19 грн. з
ПДВ, а також, проведено перерахунок
вартості проживання мешканцям
гуртожитку АДРЕСА_1 згідно п. 1 даного
наказу. З 01.11.2009р. та в подальшому
проводити нарахування з розрахунку
вартості проживання зазначеного в п. 1
даного наказу ( а.с.20).

Так, з 01.07.2008 р. по 20.10.2011 р. включно,
фактично нараховано за 4 ліжко-місця,
вартість яких складала з 01.07.2008 р. до
01.11.2009 р. 250,00грн. за 1 ліжко-місце в
місяць (4х250,00грн. = 1 000,00 грн), а з 01.11.2009 р.
642,00 грн. за 2 ліжко-місця в місяць + 10,5
кв.м додаткової площі (194,00 грн. х 2
ліжко-місця+10,5 кв.м. х 24,19 грн.=642,00 грн.).
Отже відповідачам всього було
нараховано за період з 01.07.2008 р. до
20.10.2011р. включно - 31 180,19 грн., сплачено
відповідачам - 9 900,00грн. (а.с.6).

Згідно розрахунку позивача
заборгованість за користування
житловою площею, з урахуванням
сплачених сум, складає 21 280 грн. 19 коп.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ПАТ «Дніпровськпромбуд», суд
правильно виходив з того, що розрахунок
заборгованості є необґрунтованим,
оскільки нарахування позивача за
період з 01.07.2008 року по 01.11.2009 року за
проживання у кімнаті АДРЕСА_1 що
здійснювалось за чотири ліжко-місця є
безпідставним, а також з того, що ОСОБА_3
не зареєстрований у гуртожитку по
АДРЕСА_1 точний період його проживання
позивачем не доведено.

Такі висновки суду підтверджуються
матеріалами справи, а також тим, що
згідно п.38 Примірного положення про
гуртожитки, затвердженого постановою
Ради міністрів УРСР від 03.06.1986 року 208
плата за користування жилою площею у
гуртожитках для одиноких проводиться
за встановленими ставками. Витрати на
комунальні послуги входять до ставки
плати за користування жилою площею і
окремо плата за них не сплачується.

Вищезазначений гуртожиток не
зареєстрований як сімейний гуртожиток,
у мешканців відсутні особисті рахунки
у постачальників комунальних послуг,
тобто мешканці сплачують за
житлово-комунальні послуги
безпосередньо балансоутримувачу,
вартість яких закладена у вартість
койко-місця.

Позивач безпідставно здійснив
нарахування за період з 01.07.2008 року по
01.11.2009 року за 4 ліжко-місця, а з 01.11.2009
року за 2 ліжко-місця в місяць +10.5 кв.м.
додаткової площі /194.00 грн. х 2
ліжко-місця +10.5 кв.м. х 24.19 грн.=642 грн./
щомісяця, оскільки відсутні докази, що
ОСОБА_2 надавала згоду на оплату
додаткової площі. Крім того, як
зазначено вище, ОСОБА_2 був наданий
ордер на койко-місце-6 кв.м. та видано
ордер на вселення.

Доводи апеляційної скарги позивача про
те, що кімната, яку займають
відповідачі має площу 22,5 кв.м., тобто
розрахована на 4-ліжко-місця, а боржники
мешкали вдвох у цій кімнаті та не
надавали можливості позивачу
підселити туди інших осіб, а отже
повинні сплачувати за послуги
гуртожитку в повному обсязі за кімнату
не можуть бути прийняті до уваги,
оскільки позивачем до суду не надано
доказів, які б підтверджували дані
обставини.

Твердження про те, що відповідачі
самостійно та безпідставно визначили
вартість свого проживання у
гуртожитку, яка значно менша за
встановлену вартість, що нарахована
позивачем, а тому і виникла
заборгованість по сплаті послуг
гуртожитку, необґрунтоване та
спростовується матеріалами справи.

У порушення вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України
позивач не довів обставин, на які
посилався як на підставу своїх вимог і
таким чином, відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК
України розпорядився своїми правами на
власний розсуд.

Рішення суду відповідає нормам
матеріального та процесуального права.
Підстав для його зміни чи скасування
немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Дніпровськпромбуд» відхилити.

Заочне рішення Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
03 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: