Провадження № 22-ц/779/1101/2014
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Соколовський В.М.
У Х В А Л А

28 квітня 2014 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Соколовський В.М., ознайомившись із заявою апелянта ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

Апелянт ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Івано-Франківського міського суду від 26 березня 2014 року, яким її позов задоволено частково та стягнуто з відповідача ОСОБА_3 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 22000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Крім того після відкриття апеляційного провадження у справі та призначення справи до розгляду в апеляційній інстанції апелянт згодом подала заяву про забезпечення позову, в якій просить у порядку, передбаченому ст.ст. 151, 152 ЦПК України, вжити заходів для забезпечення позову, а саме: накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно відповідача ОСОБА_3, зокрема, на належний відповідачу гараж НОМЕР_1 в гаражно-будівельному кооперативі № 6, що знаходиться в м. Івано-Франківську і який він придбав 08.06.2010 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Проців Л.Я. та зареєстровано в реєстрі за № 771.

Апелянт вважає, що майно може бути відчужене відповідачем, який офіційно ніде не працює, що утруднить виконання рішення суду в майбутньому.

З матеріалів справи вбачається, що на користь ОСОБА_2 по рішенню Івано-Франківського міського суду від 26 березня 2014 року частково задоволено її позов та стягнуто з відповідача ОСОБА_3 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 22000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн., а всього разом 25243,60 грн.

Згідно зі ст.ст.151, 152 ЦПК України суд за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, в тому числі й на стадії апеляційного провадження, якщо заява про це надійшла до суду апеляційної інстанції або її не вирішив суд першої інстанції.

Враховуючи обставини справи, слід прийти до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення, оскільки, з обставин справи не вбачається, і такого не встановлено в апеляційній інстанції, що відповідач має намір чи приймає заходи до продажу належного йому рухомого чи нерухомого майна. Також апелянт-позивач не надала доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Навпаки, в матеріалах справи наявні квитанції за останній період про виконання відповідачем своїх аліментних зобов'язань.

Дослідивши обставини справи, доводи викладені у заяві, слід прийти до висновку, що відсутні підстави для забезпечення позову, які апелянтом необґрунтовані на даній стадії судового процесу.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.151, 152 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в :

В задоволенні заяви апелянта ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідача ОСОБА_3 відмовити.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Соколовський