Єдиний унікальний номер 205/9874/13-ц
Справа № 2/205/275/2014
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Шавули В.С.
при секретарі Давиденко Я.Є.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, діючої також в
інтересах малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4,
треті особи: Головне управління
Державної Міграційної служби України в
Дніпропетровській області, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, -
22 листопада 2013 року позивач звернувся
до Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська із позовом до
ОСОБА_8, діючої також в інтересах
малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи:
Головне управління Державної
Міграційної служби України в
Дніпропетровській області, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням (а.с.2-5).
Ухвалою суду від 16 січня 2014 року було
замінено неналежного відповідача
ОСОБА_8 на належного - ОСОБА_2
В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що на праві приватної
власності є власником квартири АДРЕСА_1
яку на підставі договору
купівлі-продажу придбав у відповідачки
На теперішній час в зазначеній
квартирі зареєстровані та проживають:
ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та її
малолітні діти - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також
зареєстровані, але не проживають з 2004
року: ОСОБА_2 та її малолітні діти -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4,
Зазначивши, що реєстрація відповідачки
та її малолітніх дітей у вищевказаній
квартирі перешкоджає реалізації
позивачу його законних прав власника,
вимушений був звернутися до суду з
даним позовом, в якому просив суд
визнати ОСОБА_2 та її малолітніх дітей:
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право
користування квартирою АДРЕСА_1 що є
підставою для зняття їх з реєстрації.
Позивач в судове засідання не з'явився.
Про день, час та місце судового
засідання повідомлялась у
встановленому законом порядку. До суду
надав письмову заяву, в якій просив суд
розглядати справу без своєї
присутності. Позовні вимоги підтримав,
просив задовольнити в повному обсязі.
Проти заочного розгляду справи не
заперечував (а.с.44).
Відповідачка в судове засідання не
з'явилася. Про день, час та місце
судового засідання повідомлялась у
встановленому законом порядку через
засоби масової інформації, шляхом
розміщення оголошення в газеті «Вісті
Придніпров'я». Про причини своєї неявки
у судове засідання не повідомила.
Письмових заяв про розгляд справи за
своєю відсутністю до суду не надходило
Третя особа - Головне управління
Державної Міграційної служби України в
Дніпропетровській області в особі
свого представника, в судове засідання
не з'явилась. Про причини своєї неявки
не повідомила. Письмових заяв про
розгляд справи за відсутністю свого
представника не надходило.
Третя особа - ОСОБА_5, в судове засідання
не з'явилась. Про день, час та місце
судового розгляду повідомлялась
належним чином. До суду надала письмову
заяву, в якій просила справу розглядати
без своєї присутності. Позовні вимоги
підтримала в повному обсязі. Просила
позов задовольнити (а.с.45).
Третя особа - ОСОБА_6, в судове засідання
не з'явився. Про день, час та місце
судового засідання повідомлялась у
встановленому законом порядку. До суду
надав письмову заяву, в якій просив суд
розглядати справу без своєї
присутності. Позовні вимоги підтримав,
просив задовольнити в повному обсязі
Третя особа - ОСОБА_7, в судове засідання
не з'явилася. Про день, час та місце
судового засідання повідомлялась у
встановленому законом порядку. Про
причини своєї неявки у судове
засідання не повідомила. Письмових
заяв про розгляд справи за своєю
відсутністю до суду не надходило.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного запису
За ст.11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до ЦПК України, в
межах заявлених позовних ними вимог та
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.59 ЦПК України, обставини
справи, які законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання та на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
права або майнового права та інтересу.
Судом з'ясовано, що підставою звернення
позивача до суду є захист
гарантованого ст.30 Конституції України
права на недоторканість житла та
інтересів, пов'язаних із реалізацією
права власності на майно.
Суд, з'ясувавши обставини справи,
перевіривши їх наданими доказами,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.
За змістом ст.14 ЦК України, цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства. Поряд із
засобами заохочення, виконання
цивільних обов'язків забезпечується
відповідальністю, яка встановлена
договором або актом цивільного
законодавства. Будь-яка особа не може
бути примушена до дій, вчинення яких не
є обов'язковим для неї.
В ході судового розгляду встановлено,
що на підставі договору
купівлі-продажу від 22 грудня 2004
року ОСОБА_1 є власником квартири
АДРЕСА_1 (а.с.16-17,18,19).
Право власності на вищевказану
квартиру позивачем зареєстровано в КП
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Дніпропетровської обласної ради (а.с.18).
Згідно відомостей адресно-довідкового
сектору ВГІРФО УМВС України в
Дніпропетровській області від 20 грудня
2013 року, ОСОБА_8, яка змінила прізвище на
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.29).
А також, згідно довідки про склад сім'ї
та місце реєстрації №6986 від 14.11.2013 року
зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_9,ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
Актом від 18.11.2013 року підтверджено той
факт, що ОСОБА_2 та малолітні ОСОБА_4,
ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 не
проживають з 14 березня 2005 року (а.с.26).
У відповідності зі ст.. 316, 319 ЦК України,
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб. Власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власній розсуд.
Відповідно до ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.
В силу ст. 2 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», реєстрація
місця проживання чи місця перебування
особи або її відсутність не можуть бути
умовою реалізації прав і свобод,
передбачених Конституцією, законами чи
міжнародними договорами України, або
підставою для їх обмеження.
Відповідно до ст.3,6 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», громадяни
України, іноземці та особи без
громадянства реєструють своє місце
проживання. Реєстрація місця
проживання - це внесення відомостей до
паспортного документа про місце
проживання або місце перебування із
зазначенням адреси житла особи та
внесенням цих даних до реєстраційного
обліку відповідного органу.
Згідно ч.1 ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється на підставі остаточного
рішення суду про позбавлення права
власності або права користування
житловим приміщенням.

Таким чином, оцінивши здобуті по справі
докази, за своїм внутрішнім
переконанням щодо їх належності
допустимості, достовірності, а також
достатності і взаємності зв'язку у
сукупності, розглянувши спір в межах
заявлених позовних вимог, суд першої
інстанції вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2, діючої
також в інтересах малолітніх ОСОБА_3,
ОСОБА_4 такими, що втратили право
користування житловим приміщенням, а
саме: квартирою АДРЕСА_1 є у повному
обсязі доведеними, у зв'язку із чим
підлягають задоволенню.

Крім того, згідно статті 88 ЦПК України,
оскільки позивачем при подачі позову
було сплачено судовий збір, і його
вимоги задоволені, з відповідачки
належить стягнути на користь позивача,
судовий збір в сумі 229,40 грн.

Керуючись Законом України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», ст. 14, 15, 16, 316, 317,
319, 321, 391 Цивільного Кодексу України,
ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 88, 197, 209, 212, 213-215, 222, 224-226
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш
И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, діючої
також в інтересах малолітніх ОСОБА_3,
ОСОБА_4, треті особи: Головне управління
Державної Міграційної служби України в
Дніпропетровській області, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, та її
малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, такими, що
втратили право користування квартирою
АДРЕСА_1, що є підставою для зняття їх із
реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН:
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10,
ІПН:НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 судовий збір в сумі 229,40 грн.
(Двісті двадцять дев'ять гривень 40
копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо скаргу про
апеляційне оскарження не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя
В.С. Шавула