№ справи:2-122/2689/13 Головуючий суду
першої інстанції:Масалигіна Н.С. №
провадження:22-ц/190/1286/14Доповідач суду
апеляційної інстанції:Даніла Н. М.
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді:Даніла Н.М.
суддів:Сінані О.М., Онищенко Т.С. при
секретарі:Рижих М.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Залізничного районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 23 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2012 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, мотивуючи тим, що 03
листопада 2008 року о 18.30 годині на вул.
Гагаріна в м. Сімферополі АР Крим біля
будинку №22/1 та будівлі ресторану
«ІНФОРМАЦІЯ_1» вона впала до траншеї
глибиною більш ніж два метри, яка не
була огороджена, освітлена та
обладнана перехідними містками, а
також попереджувальними знаками для
безпеки перехожих, як це вимагається
при здійсненні будівельних робіт. У
результаті падіння вона отримала
тілесні ушкодження середнього ступеню
тяжкості та втратила телефон. За даним
фактом прокуратурою Залізничного
району м. Сімферополя АР Крим було
прийнято постанову про порушення
кримінальної справи. Досудовим
слідством встановлено, що замовником
ремонтних робіт був власник ресторану
«ІНФОРМАЦІЯ_1» ОСОБА_7, а виконавцем -
ОСОБА_8 Відповідачі проводили ремонтні
роботи без дотримання встановлених
правил, що стало причиною її падіння до
траншеї, внаслідок чого вона отримала
тілесні ушкодження, є інвалідом
третьої групи, обмежена у русі,
вимушена приймати знеболюючи ліки та
продовжувати лікування, чим була
спричинено матеріальну та моральну
шкоду.

Рішенням Залізничного районного суду
м. Сімферополя АР Крим від 22 серпня 2012
року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду АР Крим від 21 січня
2013 року, позов ОСОБА_6 задоволено
частково та стягнуто з ОСОБА_8
матеріальну шкоду в розмірі 8 000 грн. У
задоволені позову про відшкодування
моральної шкоди було відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03 липня 2013 року
рішення Залізничного районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 22 серпня 2012
року та ухвалу Апеляційного суду АР
Крим від 21 січня 2013 року у частині
відмови у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_6 до ОСОБА_8 в частині
відшкодування моральної шкоди
скасовано, справу у цій частині
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Рішенням Залізничного районного суду
м. Сімферополя АР Крим від 23 грудня 2013
року позов задоволено частково:
стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 у
відшкодування моральної шкоди 1 500 грн.;
у задоволенні решти позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням
суду, ОСОБА_6 надіслала до суду
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати та постановити
нове рішення про стягнення на її
користь у відшкодування моральної
шкоди 50 000 грн., посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповного з'ясування усіх обставин
справи. Зокрема, зазначає, що судом не
враховано ступень та глибина фізичних
страждань.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися у судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу слід відхилити з
наступних підстав.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303
Цивільного процесуального кодексу
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом встановлено, що 03 листопада 2008
року о 18.30 годині на вул. Гагаріна в
м.Сімферополі АР Крим біля будинку №22/1
та будівлі ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_1»
ОСОБА_6 упала до траншеї глибиною більш
ніж два метри, яка не була огороджена,
освітлена, обладнана перехідними
містками та попереджувальними знаками
для безпеки перехожих; у результаті
падіння вона отримала тілесні
ушкодження середнього ступеню
тяжкості.

Відповідно до договору від 13 жовтня 2008
року, укладеного між КП «Бюро
дорожнього руху» та ОСОБА_7, про
здійснення земельних робіт для
проведення газопроводу по вул.
Гагаріна,22а в м. Сімферополі,
відповідальною особою за проведення
робіт і здачу об'єкту є ОСОБА_8

Постановою в.о. прокурора Залізничного
району м. Сімферополя АР Крим старшого
радника юстиції Обухова В.Ю. від 17
вересня 2010 року скасовано постанову
про відмову у порушенні кримінальної
справи та порушено кримінальну справу
за фактом необережного нанесення
тілесних ушкоджень середнього ступеню
тяжкості, і ознаками злочину,
передбаченого ст. 128 КК України,
досудове слідство по якій, згідно листа
старшого слідчого СВ Залізничного РВ
СМУ ГУ МВС України в АР Крим старшого
лейтенанта міліції Горелової В.В. від 15
серпня 2012 року вих.№49/3-7311 СО, триває.
При цьому, органами досудового
слідства встановлено, що при
здійсненні земельних робіт по
укладанню газопроводу 03 листопада 2008
року після настання темного часу,
невстановлені особи, нехтуючи
спеціальними правилами проведення
земельних робіт, встановленими СНіП
111-4-80, заходи попереджувальної безпеки
не прийняли, розриту траншею захисним
огородженням не захистили, внаслідок
чого ОСОБА_6, не помітивши розриту
траншею, впала до неї, отримавши
тілесні ушкодження.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_8 позовні вимоги у частині
стягнення з нього матеріальної шкоди у
розмірі 8000 грн. визнав, тобто погодився
із тим, що саме з його вини позивачці
була заподіяна матеріальна шкода у
вигляді витрат на лікування.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в іншій спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливостей їх реалізації, ступеня
вини особи, яка завдала моральної
шкоди, якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності та справедливості.

Обгрунтовуючи позовні вимоги щодо
спричинення їй моральної шкоди,
позивач посилалася на те, що вона
зазнала моральних страждань з приводу
спричинення їй фізичної болі,
порушення нормального образу життя,
необхідності тривалий час лікуватися.

Суд першої інстанції ретельно дослідив
доводи позивачки та дійшов
обґрунтованого висновку до наявності
правових підстав для відшкодування
ОСОБА_8 моральної шкоди, спричиненої
позивачці.

Розмір моральної шкоди
встановлений судом в межах заявлених
вимог з урахуванням характеру та
обсягу моральних та фізичних страждань
позивачки, матеріального становища
відповідача, відсутності у нього
умислу на спричинення шкоди позивачці,
з дотриманням засад розумності,
виваженості та справедливості.

У зв'язку з викладеним, судова
колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги не знайшли свого підтвердження
в суді апеляційної інстанції, тому вони
не можуть бути прийняті до уваги.

Рішення суду є законним і
обґрунтованим, постановлено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, ґрунтуючись на
усесторонньому, повному, об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності і
підстав для його скасування не має.

На підставі викладеного і
керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 317, 319,
325 ЦПК України колегія суддів судової
палати з цивільних справ, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 23 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Судді: