Ухвала

іменем україни

13 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Хопти С.Ф., Гулька Б.І., Луспеника
Д.Д.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
державного підприємства Міністерства
оборони України «Укрвійськбуд» про
стягнення заробітної плати, індексації
та середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні за
касаційною скаргою державного
підприємства Міністерства оборони
України «Укрвійськбуд» на рішення
Київського районного суду м. Полтави
від 26 вересня 2013 року та
рішення апеляційного суду Полтавської
області від 12 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що він працював на посаді водія в
22 госпрозрахунковій
дільниці - філії державного
підприємства Міністерства оборони
України «Укрвійськбуд» (далі - ДП
Міністерства оборони України
«Укрвійськбуд»). Наказом від 1 квітня 2004
року № 59 його було звільнено із
займаної посади на підставі ст. 38 КЗпП
України за власним бажанням. Оскільки в
порушення вимог ст. 116 КЗпП України при
звільненні з ним не було проведено
розрахунок, просив стягнути з
відповідача на його користь заробітну
плату з індексацією у розмірі 2 157 грн 60
коп., середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні у
розмірі 83 303 грн 28 коп.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 26 вересня 2013
року позов ОСОБА_4 задоволено частково.
Стягнуто з ДП
Міністерства оборони України
«Укрвійськбуд» на користь ОСОБА_4
заборгованість по заробітній платі у
розмірі 500 грн, середньомісячний
заробіток за час затримки розрахунку у
розмірі 6 тис. грн., а усього 6 500 грн.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 1 листопада
2013 року рішення суду першої
інстанції в частині позовних вимог
ОСОБА_4 про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні скасовано та ухвалено в
цій частині нове рішення. Позовні
вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.
Стягнуто з ДП
Міністерства оборони України
«Укрвійськбуд» на користь ОСОБА_4
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні розмірі
57 727 грн 30 коп. Вирішено питання про
розподіл судових витрат. В іншій
частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ДП Міністерства
оборони України «Укрвійськбуд»,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати судові рішення та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_4 відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Стягуючи з відповідача заборгованість
по заробітній платі і середній
заробіток за час затримки розрахунку,
суди на підставі доказів, поданих
сторонами, які належним чином оцінені
(ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного
висновку про те, що відповідач при
звільненні позивача не провів з ним
повний розрахунок. При цьому доведення
відсутності заборгованості із
заробітної плати з урахуванням вимог
ст. ст. 115, 116 КЗпП України, ст. ст. 10, 60 ЦПК
України лежить на роботодавці, проте
відповідач ухилився від спростування
заборгованості, а подав суду формальну
довідку про відсутність
бухгалтерської документації, яка б
підтвердила заборгованість (а.с. 177).
Крім того, районний суд стягнув
заборгованість із заробітної плати і
відповідач рішення суду не оскаржив,
тобто погодився із сумою
заборгованості.

Оскільки з матеріалів справи та змісту
касаційної скарги не вбачається
неправильне застосування судами норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу державного
підприємства Міністерства оборони
України «Укрвійськбуд» відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 26 вересня 2013 року
в нескасованій при апеляційному
перегляді частині та рішення
апеляційного суду Полтавської області
від 12 листопада 2013 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
С.Ф. Хопта

Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник