Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/15/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Кодрул М. А.
УХВАЛА

04.03.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого судді: Кодрула
М.А.

суддів: Черненка В.В.,
Потапенка В.І.

за участю секретаря: Задирака
Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк „ПриватБанк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк „ПриватБанк" на
рішення Устинівського районного суду
Кіровоградської області від 07 травня
2013 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року публічного
акціонерного товариства комерційний
банк „ПриватБанк" (далі ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернувся в суд з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
кредитним договором.

Рішенням Устинівського районного суду
Кіровоградської області від 07 травня
2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» ставиться питання про
скасування судового рішення як
незаконного і необгрунтованого з
підстав порушення вимог матеріального
та процесуального права, та ухвалення
нового рішення, яким задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги колегія
суддів дійшла висновку, що рішення суду
підлягає скасуванню в апеляційному
порядку із закриттям провадження у
справі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 310 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі або залишенням
заяви без розгляду з підстав,
визначених статтями 205 і 207 цього
Кодексу.

Якщо судом першої інстанції ухвалено
законне і обґрунтоване рішення, смерть
фізичної особи чи припинення юридичної
особи - сторони у спірних
правовідносинах після ухвалення
рішення, що не допускає
правонаступництва, не може бути
підставою для застосування вимог
частини першої цієї статті.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач звернувся до суду з пропуском
строку позовної давності.

Проте, відмовляючи у задоволенні
позову з тих підстав, що позивач
пропустив строк позовної давності та з
посиланням на положення пункту 7
частини тринадцятої статті 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
суд припустився помилки у застосуванні
норм матеріального права.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки, яка за домовленістю сторін
може бути збільшена згідно ст. 259 ЦК
України.

Позовна даність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови в позові.
Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

У прававій позиції, яка висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 20 листопада 2013 року по справі № 6-126
цс 13, зазначено, що пункт 7 частини
одинадцятої статті 11 Закону України
«Про захист прав споживачів», яким
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, у системному
зв"язку з самою частиною 11 статті 11
зазначеного Закону стосується
позасудового порядку повернення
споживчого кредиту і спрямований на те,
щоб встановити судовий контроль за
вирішенням таких вимог кредитодавця з
метою захисту прав споживача, як
слабшої сторони договору споживчого
кредиту.

Таким чином, сплив позовної давності є
підставою для відмови в позові лише в
тому випадку, якщо про її застосування
заявлено стороною у спорі, зробленою до
винесення ним рішення та якщо суд не
визнає поважними причини пропущення
позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України
рішення Верховного суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неодинакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковими для всіх суб'єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначену норму права,
та для всіх судів України. Суди
зобов"язані привести свою судову
практику у відповідність із рішенням
Верховного суду України.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем у справі не заявлено про
застосування позовної давності, тому
виходячи з вимог ст. 267 ЦК України, суд
першої інстанції не мав законних
правових підстав для її застосування
без такої заяви.

Відповідно до п.4 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є порушення або неправильне
застосування норм матеріального права.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо померла фізична особа,
яка була однією із сторін у справі, якщо
спірні правовідносини не допускають
правонаступництва.

В ході апеляційного розгляду справи
встановлено, що відповідач ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав в АДРЕСА_1
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що
підтверджується копією актового
запису про смерть №36 від 04 червня 2013
року, виданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Устинівського районного управління
юстиції Кіровоградської області.

За вимогами ч.1 ст.37 ЦПК України у разі
смерті фізичної особи, припинення
юридичної особи, заміни кредитора чи
боржника у зобов'язанні, а також в інших
випадках заміни особи у відносинах,
щодо яких виник спір, суд залучає до
участі у справі правонаступника
відповідної сторони або третьої особи
на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно повідомлення Бобринецької
державної нотаріальної контори та
інформаційної довідки зі спадкового
реєстру від 21 січня 2014 року після
смерті ОСОБА_2 спадкова справа не
заводилась, свідоцтва про право на
спадщину не видавались.

Згідно відомостей, наданих головою
Устинівської селищної ради, ОСОБА_2
станом на 04.06.2013 року за адресою: вул.
Гагаріна, буд. 38 в смт. Устинівка
Устинівського району Кіровоградської
області проживав один.

Враховуючи, що після ухвалення судом
першої інстанції рішення ОСОБА_2, який
був відповідачем у справі, помер, після
відкриття спадщини у встановлений
законом шестимісячний термін спадщина
не була прийнята, правонаступники
померлого не можуть бути залученими до
справи, рішення суду підлягає
скасуванню в апеляційному порядку із

закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 205, 303, 307, 310, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк „ПриватБанк" - задовольнити
частково.

Рішення Устинівського
районного суду Кіровоградської
області від 07 травня 2013 року -
скасувати.

Провадження у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк „ПриватБанк" до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором від 24 серпня 2007
року - закрити.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: