Справа № 675/2517/13-ц
Провадження № 2/675/30/2014
Ізяславський районний суд
Хмельницької області
в складі: головуючого судді Демчука
при секретарі Новіковій Л.В.,
з участю адвоката ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ізяславі справу за
позовом ОСОБА_2 до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтеркоттон» про визнання звільнення
незаконним, зміну формулювання причини
звільнення, стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу, стягнення
моральної шкоди та витрат на правову
22 листопада 2013 року ОСОБА_2 звернулася
в суд з позовом до ТОВ «Інтеркоттон», в
якому зазначила, що 27 серпня 2012 року
вона була прийнята на роботу до
відповідача на посаду
продавця-консультанта, 01 серпня 2013
року згідно наказу № 62-к від 01.06.2013
року була переведена на посаду
керуючого магазином.
17 жовтня 2013 року позивачка подала заяву
про звільнення з роботи за власним
бажанням, однак 31 жовтня 2013 року згідно
наказу № 95-к від 31 жовтня 2013 р. її було
звільнено із займаної посади у зв'язку
із невідповідністю виконуваній роботі
внаслідок недостатньої кваліфікації
згідно п. 2 ст. 40 КЗпП України. Також
відповідач не ознайомив позивачку із
наказом про звільнення, не отримував
від неї жодних пояснень, не провів
розрахунок при звільненні, іншої
роботи їй запропоновано не було. Крім
того, без згоди позивачки їй була
відправлена трудова книжка, яку ОСОБА_2
отримала поштою 11 листопада 2013 року. На
підставі наведеного позивачка просила
: - визнати її звільнення з посади
керуючого магазином у зв'язку з
виявленою невідповідністю виконуваній
роботі внаслідок недостатньої
кваліфікації на підставі п. 2 ст. 40 КЗпПУ
незаконним; - скасувати наказ про
звільнення № 95-к від 31 жовтня 2013 р.; -
зобов'язати ТОВ «Інтеркоттон» змінити
формулювання причини звільнення на
звільнення за власним бажанням згідно
ст.. 38 КЗпПУ і змінити дату звільнення з
31 жовтня 2013 року на день вирішення
справи в суді; - стягнути з відповідача
заробітну плату за час вимушеного
В судовому засіданні ОСОБА_2, адвокат
ОСОБА_1, яка була допущена до участі в
справі як особа, що надає правову
допомогу, позовні вимоги підтримали та
збільшили вимогами стягнення з
відповідача 1000 грн. у відшкодування
моральної шкоди та витрат на правову
З огляду на подані доповнення до позову
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інтеркоттон» у
поданому суду запереченні зазначило,
що ним частково визнаються вимоги
ОСОБА_2, а саме: - визнання звільнення з
посади керуючого магазином на підставі
п.2 ст. 40 КЗпПУ незаконним; - скасування
наказу ТОВ «Інтеркоттон» № 95-к від 31
жовтня 2013 року про звільнення ОСОБА_2; -
зміни формулювання причини звільнення
на звільнення ОСОБА_2 за власним
бажанням; - стягнення на користь
позивачки заробітної плати за час
Інші вимоги, заявлені позивачкою,
товариство не визнає, зокрема : - вимогу
змінити дату звільнення ОСОБА_2 з 31
жовтня 2013 року на день вирішення справи
в суді; - вимогу стягнення з товариства
1000 грн. моральної шкоди; - вимогу
стягнення витрат на правову допомогу.
Суд, заслухавши позивачку,
адвоката ОСОБА_1, дослідивши письмові
матеріали справи, приходить до
висновку, що позов підлягає частковому
Судом встановлено, що ОСОБА_2 працювала
продавцем-консультантом з 27 серпня 2012
року. Відповідно до наказу № 62 -к від
01.06.2013 року її було переведено на посаду
керуючого магазином. 31 жовтня 2013 року
ОСОБА_2 звільнено із посади у зв'язку із
виявленою невідповідністю
виконуваній роботі внаслідок
недостатньої кваліфікації згідно п. 2
ст. 40 Кодексу законів про працю України,
про що свідчить запис у трудовій книжці
позивачки. Як свідчать надані
відповідачем виписки по рахунку
розрахунок на 31 жовтня із позивачкою
08 листопада 2013 року товариство поштою
направило для ОСОБА_2 трудову книжку,
при цьому їй була нарахована заробітна
плата в сумі 600 грн. за період 01 по 08
листопада 2013 року як за вимушений
прогул з вини відповідача. Зазначені
кошти (за винятком податку та інших
обов'язкових платежів) ОСОБА_3 отримала
25 грудня 2013 року на картковий рахунок.
05 грудня 2013 року, визнаючи в частині
позов ОСОБА_2, ТОВ «Інтеркоттон» було
винесено наказ № 102-к, яким наказ № 95-к
від 31 жовтня 2013 року (щодо звільнення
позивачки з посади) скасовано та
звільнено ОСОБА_2 із посади керуючого
магазином за власним бажанням згідно
ст.. 38 Кодексу законів про працю
України. За період по 05 грудня 2013 року
для ОСОБА_2 відповідачем була
нарахована заробітна плата за час
вимушеного прогулу в розмірі 2200 грн.,
про що свідчить надана товариством
Позивачці листом було запропоновано
надати трудову книжку для внесення в
неї відповідних записів, однак ОСОБА_2
не погодилася на дану пропозицію,
трудової книжки для відповідача не
надала. Позивачка вважає, що днем
звільнення має бути день вирішення
справи в суді, і , відповідно час по день
звільнення має вважатися вимушеним
прогулом, та відповідач має оплатити
час вимушеного прогулу.
Статтею 116 Кодексу законів України про
працю визначено, що при звільненні
працівника виплата всіх сум що
належать йому від підприємства,
провадиться у день звільнення.
На думку суду відповідачем для ОСОБА_2
має бути виплачена сума заробітку за
час вимушеного прогулу із 01 листопада
2013 року по 05 грудня 2013 року, що
становитиме 1900 грн. (Розрахунок :
кількість робочих днів - 25,
середньоденна заробітна плата - 100 грн.,
за мінусом виплачених за період з
01листопада по 08 листопада - 600 грн.). Суд
враховує, що відповідачем добровільно
скасований наказ про звільнення ОСОБА_2
з ініціативи адміністрації та виданий
наказ про звільнення її за власним
бажанням як вона і просила, трудова
книжка знаходиться у позивачки, яка
відмовилася надати її відповідачу для
внесення відповідних записів, а саме
тому стягненню підлягає сума заробітку
за час вимушеного прогулу по 05 грудня
ОСОБА_2 поданий розрахунок витрат
робочого часу адвоката під час надання
правової допомоги (в загальному 13 год. 20
хв.), а також квитанції про оплату за
загальну суму в розмірі 6014 грн. 40 коп.
Суд вважає розрахунок витрат робочого
часу адвоката значно завищеним, а тому
справедливим буде вважати витрати
робочого часу адвоката при наданні
правової допомоги позивачці протягом
3-х годин, також адвокат була присутня у
судовому засіданні протягом 30 хв., і цей
час (3 год. 30 хв.) підлягає оплаті із
розрахунку 450 грн. за 1 годину роботи.
Також підлягає оплаті вартість проїзду
адвоката із м. Хмельницький до м.
Ізяслав в сумі 36 грн. 65 коп. (згідно
квитка на проїзд), а всього
відшкодуванню належить 1611 грн. 65 коп.
Згідно ст. 237-1 Кодексу законів про працю
України відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.
Суд вважає, що відповідачем були
допущені порушення трудових прав
позивачки, при цьому враховує характер
правопорушення, ступінь вини
роботодавця, глибину моральних
страждань ОСОБА_2, тому , виходячи із
засад розумності та справедливості,
визначає розмір морального
відшкодування у розмірі 500 грн.
На підставі ст.ст. 116, 237-1 Кодексу
законів про працю України, керуючись
ст.ст. 84,85,88, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
Позов задовольнити частково.
Визнати незаконним звільнення ОСОБА_2
з посади керуючої магазином
у зв'язку із виявленою невідповідністю
виконуваній роботі внаслідок
недостатньої кваліфікації на підставі
п. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю
Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтеркоттон» на
користь ОСОБА_2 середній заробіток за
час вимушеного прогулу із 01 листопада
2013 року по 05 грудня 2013 року у розмірі 1900
грн., витрати на правову допомогу у
розмірі 1611 грн. 65 коп., моральну шкоду у
розмірі 500 грн., а всього 4000 грн. 65 коп.
В решті позову відмовити.
Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтеркоттон» на
користь держави 243 грн. 60 коп. судового
Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Хмельницької області через
Ізяславський районний суд протягом
десяти днів з часу його проголошення.
Суддя