Справа № 370/1394/13-ц Головуючий у І
інстанції Оберемко В.О. Провадження №
22-ц/780/84/14 Доповідач у 2 інстанції
Воробйова Н.С.Категорія 36
РІШЕННЯ

Іменем України

20 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Березовенко Р.В.

при секретарі Бобко О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Макарівського районного суду
від 09 вересня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Гавронщинської
сільської ради Макарівського району
Київської області, третя особа
Макарівська державна нотаріальна
контора про визнання права власності в
порядку спадкування.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до суду з
вказаним позовом, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер її чоловік -
ОСОБА_3. Після його смерті залишилось
спадкове майно, яке складається із
прийнятої, але не оформленої належним
чином спадщини згідно заповіту після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року його матері
-ОСОБА_4, а саме: житлового будинку в
АДРЕСА_1 Макарівського району
Київської області.

На день смерті її чоловік та вона
проживали у вказаному будинку.

Спадкоємцем за законом першої
черги до майна померлого є вона, як
дружина померлого. Інші спадкоємці за
законом відсутні. Заповіту
спадкодавець на випадок своєї смерті
не складав. Просила визнати за нею
право власності на спадковий будинок в
судовому порядку, оскільки позбавлена
можливості оформити свідоцтво про
право на спадщину за законом після
смерті чоловіка..

Заочним рішенням Макарівського
районного суду від 09 вересня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка
просила скасувати рішення суду з
підстав невідповідності висновків
суду обставинам справи та вимогам
закону та ухвалитьи нове рішення про
задоволення позову.

Апеляційна скарга підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом та ст.61 цього
Кодексу.

У відповідності до ст.ст. 1268 - 1269 ЦК
України спадкоємець за законом чи за
заповітом може прийняти спадщину або
не прийняти її. Не допускається
прийняття спадщини з умовою чи із
застереженням. Спадщина належить
спадкоємцю з моменту її відкриття не
залежно від часу прийняття спадщини.
Спадкоємець, який прийняв частину
спадщини, вважається таким, що прийняв
усю спадщину.

По справі встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_4

Після її смерті відкрилася
спадщина, яка складалася з будинку
АДРЕСА_1, Мкарівського району. який
належав померлій на праві власності.

За життя, 30.03.1995 року, ОСОБА_4 склала
заповіт, яким на випадок смерті все
своє майно вона заповідала своєму сину
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.

З матеріалів спадкової справи №480
до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року
ОСОБА_4 видно, що син померлої ОСОБА_3 у
визначений законом строк звернувся до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті
матері.

Згідно довідки Гавронщинської
сільської ради від ІНФОРМАЦІЯ_5 року
ОСОБА_3. проживав разом із матір»ю
ОСОБА_4 до дня її смерті і вів з нею
спільне господарство.

Згідно свідоцтву про смерть серії
НОМЕР_1 від 18.07.2007 року ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с.Гавронщина,
Макарівського району (а.с.12,14).

З матеріалів справи, а саме, довідки
Гавронщинської сільської ради від
07.12.2007 року ОСОБА_3 дійсно з 01.11.2006 року
по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року
проживав без реєстрації в АДРЕСА_1

Судом встановлено, що після смерті
ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке
складається із прийнятої, проте не
оформленої у зв»язку зі змертю,
спадщини згідно заповіту, після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_5 року його матері -ОСОБА_4.

Спадкоємцем за законом першої черги
до майна померлого є ОСОБА_2, як дружина
померлого. Інші спадкоємці за
законом відсутні. Заповіту
спадкодавець на випадок своєї смерті
не складав.

Відповідно до технічного паспорту
на житловий будинок в АДРЕСА_1 (а.с.20-25)
власником останнього була ОСОБА_4.

У ході розгляду справи в
апеляційній інстанції, Макарівській
державній нотаріальній конторі було
надіслано запит про надання належним
чином завірених копій спадкових справ
щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року
ОСОБА_4 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року
ОСОБА_3

На запит апеляційної інстанції
Макарівськію державню нотаріальною
конторою надіслано копію спадкової
справи №480 до майна померлої
ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_4

Щодо спадкової справи після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 то
згідно даних нотаріальної контори
встановлено, що 17.11.2007 року до
Макарівської нотаріальної контори
було подано заяви №2342 і 2343 від ОСОБА_2
та ОСОБА_5 про прийняття спадщини після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 В
заяві ОСОБА_5 зазначалося, що вона
відмовляється від спадщини на користь
ОСОБА_2

Вказані заяви було занесено до
реєстру у Книгу обліку і реєстрації
спадкових справ, а дані про спадкову
справу внесені до Алфавітної книги
обліку спадкових справ. Проте, в
подальшому, нотаріусом було виявлено,
що померлий зареєстрований в
м.Чернівці, а тому заяви подано до
неналежної нотаріальної контори, тобто
не за місцем відкриття спадщини.

У зв»язку з чим, спадкоємцям було
запропоновано звернутися до
нотаріальної контори за місцем
реєстрації, а записи в книзі обліку
спадкових справ та в алфавітній книзі
анульовані як помилково внесені.

Як встановлено з матеріалів справи,
нотаріусом державної нотаріальної
контори в м.Чернівці, до якої
звернулися спадкоємці, відмовив у
прийнятті заяв про прийняття спадщини
та відкритті спадкової справи,
посилаючись на те, що вони мають
звернутися з відповідними заявами до
нотаріальної контори за місцем
проживання спадкодавця та знаходження
спадкового майна, оскільки відповідно
до довідки Гаврощенської сільської
ради від 27.12.2007 року ОСОБА_3 проживав
постійно в с.Гавронщина.

Той факт, що ОСОБА_3 проживав, помер
там та похований в с. с.Гавронщина,
підтверджується, як довідкою
Гаврощенської сільської ради від 27.12.2007
року, так і іншими матеріалами справи,
зокрема записом в свідоцтві про смерть
останнього (а.с.14).

В силу ч.1 ст..1121 ЦК України місцем
відкриття спадщини є останнє місце
проживання спадкодавця.

Згідно ч.3 ст.1268 Спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Коднксу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до листа - роз'яснення
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування» належними
доказами щодо фактів, які необхідно
встановити для вирішення спору про
право спадкування, є копії документів
відповідної спадкової справи, зокрема,
поданих заяв про прийняття спадщини,
виданих свідоцтв про право на спадщину,
довідок житлово-експлуатаційних
організацій, сільських, селищних рад за
місцем проживання спадкодавця тощо.

Згідно положень ч. 2-3 п.23 Постанови
Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про
судову практику у справах про
спадкування», за наявності умов
одержання свідоцтва про право на
спадщину в нотаріальній конторі,
вимога про визнання права на спадщину у
судовому порядку не розглядається,
однак, коли нотаріус відмовляє у
оформленні відповідного свідоцтва на
певний об'єкт спадкування, то особа
може звернутися до суду для вирішення
даного питання за правилами позовного
провадження.

Як видно з матеріалів справи, суд
розглянув справу у відсутність
позивачки та виніс по справі заочне
рішення. При цьому, відмовляючи
позивачці у задоволенні позову, суд
виходив з того, що позивачкою не надано
жодного доказу на підтвердження того
факту, що померлий ОСОБА_3 на час смерті
проживав в АДРЕСА_1., а також, що
позивачка не надала доказів про те, що
нотаріусом їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину після
померлого чоловіка ОСОБА_3

Даний висновок суду не відповідає
вимогам закону, оскільки зроблений без
з»ясування дійсних обставин справи.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього
Кодексу під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

В силу ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є неповне з»ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

З огляду на викладене, рішення
суду першої інстанції не відповідає
нормам матеріального та
процесуального права, а тому не може
бути залишеним без змін, підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення, яким, з урахуванням
зазначеного вище, слід задовольнити
позовні вимоги позивачки.

Керуючись ст..ст.307, 309 ЦПК
України, колегія

Вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Заочне рішення Макарівського
районного суду від 09 вересня 2013 року
скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1,
Макарівського району Київської
області в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: