Справа № 450/4059/13-ц Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2014 р. Пустомитівський районний
суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В. Є.

при секретарі Гук О.П.

з участю представника ОСОБА_1, адвоката
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Пустомити цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третіх осіб ОСОБА_5, служби у справах
дітей Пустомитівської районної
державної адміністрації Львівської
області про усунення перешкод у
користуванні жилим приміщенням,
вселення та визначення порядку
користування жилим приміщенням і
позовом третьої особи з самостійними
вимогами ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
третьої особи служби у справах дітей
Пустомитівської районної державної
адміністрації Львівської області про
усунення перешкод в користуванні
майном та визнання незаконною
реєстрацію місця проживання,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернулася з цивільним
позовом до ОСОБА_4, третіх осіб ОСОБА_5,
служби у справах дітей Пустомитівської
РДА Львівської області, в якій просить
зобов'язати відповідачку не чинити їй
та її малолітньому сину ОСОБА_6, 2002 року
народження, перешкод у користуванні та
проживанні у житловому будинку
АДРЕСА_1, виділити в користування
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кімнату під літерою 1-2,
площею 17,9 кв.м., а в її користування та
користування малолітнього сина
кімнату під літерою 1-4, площею 16,9 кв.м.

Свої вимоги мотивує тим, що 10.04.2008 року
вона та її малолітній син ОСОБА_6 за
згодою відповідачки та третьої особи,
котрі є власниками нерухомого майна,
були вселені та зареєстровані в
житловому будинку АДРЕСА_1. Не зважаючи
на те, що вони у встановленому законом
порядку були зареєстровані за вказаним
місцем проживання, відповідачка та
третя особа чинить їй та її сину
перешкоди у користуванні та проживанні
в спірному житловому будинку, з приводу
чого вона неодноразово зверталася до
дільничного інспектора
Пустомитівського РВ ГУМВС України у
Львівській області. Наголосила на тому,
що відповідачка та її чоловік ОСОБА_5
мають можливість проживати в одній
кімнаті площею 17,9 кв.м. спірного
житлового будинку, а вона з сином в
іншій площею 16,9 кв.м. З цих підстав вона
просить визначити порядок
користування житловим будинком
АДРЕСА_1.

Третя особа, що заявляє самостійні
вимоги, щодо предмета спору ОСОБА_5
звернувся з цивільним позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, згодом до участі у
справі було залучено у якості третьої
особи службу у справах дітей
Пустомитівської РДА Львівської
області, в якому просить зобов'язати
ОСОБА_3 не чинити йому перешкод у
користуванні будинком АДРЕСА_1, визнати
незаконною та скасувати реєстрацію
місця проживання ОСОБА_3 та її
малолітнього сина ОСОБА_6

Свої вимоги мотивує тим, що йому та
відповідачу ОСОБА_4 належить по 1/2
частці в праві власності на житловий
будинок АДРЕСА_1, котрий вони набули на
підставі договору купівлі-продажу від
26.08.2005 року, посвідченого приватним
нотаріусом Пустомитівського районного
нотаріального округу ОСОБА_7 Пояснює,
що з моменту придбання вказаного
будинку в ньому проживають тільки вони,
власники житлового будинку.

Наголошує на тому, що з жовтня 2013 року
ОСОБА_3 приїздить та вчиняє сварки з
приводу нібито не впускання її та її
сина до житлового будинку та
перешкоджання їм у вселенні до нього.
Вказує, що такими діями вона створює
йому перешкоди в користуванні
належного йому житлового будинку.
Внаслідок вказаних дій з боку
відповідачки, третя особа дізнався про
те, що ще з 2008 року вона та її син
зареєстровані в належному йому
будинку. Вважає, їхню реєстрацію такою,
що здійснена з порушенням чинного на
той час законодавства, оскільки вона
проведена без його відома та згоди.
Згідно акту обстеження житлових умов,
складеного комісією Давидівської
сільської ради Пустомитівського
району Львівської області від 14.11.2013
року, зі слів сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9,
відповідачка ОСОБА_3 з її сином не
проживають в спірному житловому
будинку.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та
її представник ОСОБА_1 в судовому
засіданні свої позовні вимоги
підтримали з підстав, вказаних у
позовній заяві, надали пояснення
аналогічні викладеному у позові,
просять такий задовольнити. Пояснили,
що в позовній заяві допущено описку і
замість правильного служби у справах
дітей Пустомитівської РДА Львівської
області, помилково було вказано
третьою особою відділ опіки та
піклування Пустомитівської РДА
Львівської області.

Окрім цього подали заперечення на
позовну заяву третьої особи, що заявляє
самостійні вимоги, у яких просять в
задоволенні такого відмовити.
Пояснюють, що така є безпідставною,
оскільки вважає свої вимоги про
вселення у спірне житлове приміщення
законними та обґрунтованими, а права
третьої особи не порушені. Щодо вимог
про визнання незаконною та скасування
реєстрації місця проживання осіб,
наголосили на тому, що належною
стороною щодо вказаною позовної вимоги
є Пустомитівський РВ ГУМВС України у
Львівській області, а твердження про
відсутність його згоди є предметом
дослідження та розгляду за правилами
іншого, відмінного від цивільного
судочинства.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
проти задоволення позовних вимог
ОСОБА_3 заперечила, вважає такі
незаконними та необґрунтованими,
просить задовольнити позов третьої
особи, що заявляє самостійні вимоги
щодо предмета спору ОСОБА_5, з підстав,
вказаних у ньому. Окрім цього, пояснила,
що в жовтні 2013 року дочка, позивачка у
цій справі, приїжджала проте її до
будинку АДРЕСА_1 не було допущено.

Третя особа, що заявляє самостійні
вимоги щодо предмету позову ОСОБА_5 та
його адвокат ОСОБА_2 проти заявлених
позовних вимог заперечили, просили у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити у
зв'язку з його безпідставністю та
необґрунтованістю. Просили позовні
вимоги за позовом третьої особи
задовольнити з підстав вказаних у його
позовній заяві, надали пояснення,
аналогічні викладеному в ній. Окрім
цього третя особа ОСОБА_5 підтвердив ті
обставини, що у жовтні 2013 року ним із
відповідачкою ОСОБА_4 не було допущено
ОСОБА_3 та її малолітню дитину до
житлового приміщення в якому вони
зареєстровані.

Представник третьої особи служби у
справах дітей Пустомитівської РДА
Львівської області у судове засідання
не з'явився, не повідомив суд про
причини своєї неявки, хоча про час та
місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників дослідивши матеріали
справи і докази в їх сукупності, суд
прийшов до висновку про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та
про відмову в задоволенні позовних
вимог третьої особи, що заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору
з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4
належить по 1/2 житлового будинку
АДРЕСА_1, що підтверджено витягами про
реєстрацію права власності серія СВХ №
875588 та серія СВХ № 875587 від 02.09.2005 року,
виданими ОКП ЛОР «Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки».
У відповідності із технічним паспортом
на житловий будинок, виготовлений ОКП
ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки» 11.07.2005 року, такий
складається з двох житлових кімнат.

Згідно записів у будинковій книзі для
прописки громадян в житловому будинку
АДРЕСА_1, за вказаною адресою
зареєстровані особи, які беруть участь
у цій справі, а саме ОСОБА_5, ОСОБА_4,
ОСОБА_3 та ї син ОСОБА_6 Вказані
обставини також стверджені довідкою №
1304 від 21.10.2013 року, виданою Давидівською
сільською радою Пустомитівського
району Львівської області.

Положеннями ст. 61 ЦПК України,
встановлено, що не підлягають
доказуванню ті обставини, що
визнаються сторонами. Так в засіданні
позивач ОСОБА_3, відповідач ОСОБА_4 та
третя особа ОСОБА_5 визнали ті
обставини, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не
допустили ОСОБА_3 та її малолітнього
сина ОСОБА_6, 2002 року народження, до
житлового приміщення в якому вони
зареєстровані, тим самим вчинивши їм
перешкоди у користуванні житлом. З
приводу вказаного інциденту позивачка
звернулася до правоохоронних органів,
що зокрема підтверджено листом
Пустомитівського РВ ГУМВС України у
Львівській області № 10487 від 17.10.2013
року.

Відповідно до ст.156 Української РСР
члени сім'ї власника жилого будинку,
які проживають разом з ним у будинку, що
йому належить, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку. Припинення сімейних відносин
з власником будинку не позбавляє їх
права користування займаним
приміщенням. Згідно ст.64 Української
РСР члени сім'ї наймача, які проживають
разом з ним, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть
обов'язки, що випливають з договору
найму жилого приміщення. До членів
сім'ї наймача належать дружина
(чоловік) наймача, їх діти і батьки, а
якщо особа перестала бути членом сім'ї
наймача, але продовжує проживати в
займаному приміщенні, вона має такі ж
права та обов'язки, як наймач і члени
його сім'ї.

Згідно ст.16 ч.2 п.3 ЦК України одним із
способів захисту цивільних прав та
інтересів особи є припинення дії, що
порушує право. Оскільки власниками
будинку не допущено позивачку та її
малолітню дитину до будинку, такими
своїми діями відповідачем фактично
було порушено право позивачки та її
сина на житло, тому в цій частині
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Разом з тим, запропонований порядок
користування житловим будинком
АДРЕСА_1, фактично є пропозицією,
здійснити поділ такого об'єкта
нерухомого майна, однак зважаючи на те,
що ОСОБА_3 не є його власником, вона не
вправі заявляти такі вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України,
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно
зі ст. 391 ЦК України власник має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Водночас, судом не встановлено підстав
для задоволення позовних вимог третьої
особи, що заявляє самостійні вимоги
щодо предмета спору про зобов'язання
ОСОБА_3 не чинити йому перешкод у
користуванні будинком АДРЕСА_1 та
визнання незаконною і скасування
реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 та
її малолітнього сина ОСОБА_6

У відповідності із ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
однак всупереч цим вимогам позивачами,
не довів факту порушення його прав та
законних інтересів, як власника 1/2
житлового будинку АДРЕСА_1, що полягало
у вчинення перешкод в користуванні
таким.

Окрім цього, постановою КМУ від 28.07.2004
року «Про затвердження зразків
документів, необхідних для реєстрації
місця проживання в Україні»,
встановлено зразок заяви про
реєстрацію місця проживання, у такій
зазначається про необхідність згоди
власника (співвласника) житла або їх
уповноважених органів. Зважаючи на
встановлений порядок здійснення
державної реєстрації місця проживання
на території України, за відсутності
доказів того, що згода на здійснення
державної реєстрації місця проживання
ОСОБА_3 та її малолітнього сина ОСОБА_6,
2002 року народження, співвласниками
житлового будинку не надавалася, суд
вважає, що така була проведена згідно
вимог закону. За таких підстав, у суду
відсутні достатні та необхідні для
задоволення позову доводи.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 13, 15, 16, 383, 391, 405 ЦК
України, ст.ст. 64, 156 ЖК Української РСР,
суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити
частково.

Зобов"язати ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_3
разом малолітньою дитиною ОСОБА_6
перешкод у користуванні житловим
будинком АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 -
відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Львівської області через
Пустомитівський районний суд
Львівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

СуддяВ. Є. Мусієвський