інстанції - Хитров Б. В.Номер
провадження 22-ц/788/437/14 Суддя-доповідач -
Попруга С. В. Категорія - 30
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Ільченко О. Ю., Рибалки В. Г.,

з участю секретаря судового засідання -
Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Ковпаківського районного
суду м.Суми від 30 січня 2014 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_5, Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія «ОРАНТА» в особі
Сумської обласної дирекції,

про відшкодування збитків завданих
ДТП,-

в с т а н о в
и л а :

Рішенням Ковпаківського районного
суду м.Суми від 30 січня 2014 року
відмовлено в позові ОСОБА_3

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
порушення норм матеріального та
процесуального права просить
скасувати оскаржуване рішення та
ухвалити нове про задоволення позову.

По суті доводить, що в наслідок ДТП,
винним в скоєнні якого є відповідач
ОСОБА_5, автомобілю позивача було
завдано пошкоджень на суму 100543,84 грн.
Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_5 перед третіми особами була
застрахована відповідно до полісу
ОСЦПВВН у ВАТ «НАСК «Оранта» з лімітом
відповідальності 85000 грн. Відповідно до
ст. ст. 5, 28, 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» ВАТ «НАСК «Оранта» несе
спільну відповідальність перед
позивачем за шкоду завдану
страхувальником ОСОБА_5 Вказує, що
відповідно до п. 14 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» особа відповідальна за
шкоду не має права вимагати врахування
зношеності майна, а тому розрахунок
відшкодування майнової шкоди повинен
розраховуватись без врахування
зношеності автомобіля. Пошкодження
автомобіля позивача не мають ніякого
причинно-наслідкового зв'язку в
розмірі зносу автомобіля з страховим
випадком 06 жовтня 2010 року.

У судовому засіданні представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 підтримав доводи
апеляційної скарги, а представник
ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та представник ВАТ
«НАСК «Оранта» - Скринька Л.О.
заперечували проти них, вважали
рішення суду першої інстанції законним
і обґрунтованим.

Інші особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином.

Судом першої інстанції по суті
встановлено, що винуватцем ДТП, в якому
автомобіль позивача ОСОБА_3 Хонда
«Акорд», 2006 року випуску, державний
номер НОМЕР_1, зазнав механічних
ушкоджень є відповідач ОСОБА_5, який на
момент ДТП 29 листопада 2010 року мав
поліси ВАТ «НАСК «Оранта»
обов'язкового та добровільного
страхування своєї цивільної
відповідальності.

Позивач мав договір добровільного
страхування автотранспортного засобу
та супутніх ризиків у ПрАТ «СГ«ТАС».

ПрАТ «СГ«ТАС» позивачу виплачено
страхове відшкодування в сумі 54688,16
грн., яке в подальшому стягнуто на
корить цієї страхової групи з ВАТ «НАСК
«Оранта» на підставі судового рішення.

Відповідно до звіту про вартість
матеріального збитку завданого
власнику транспортного засобу,
складеного Національним центром
незалежних експертиз при визначенні
матеріального збитку враховувалась,
серед іншого, фізичний знос деталей, що
підлягають заміні, вартість
відновлювального ремонту з
врахуванням фізичного зносу деталей.
Вартість відновлювального ремонту
складає 100543,93 грн., вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням фізичного зносу складає
54688,16 грн., втрата ринкової вартості
автомобіля складає 0 грн.

Звіт складений з урахуванням того, що
розмір матеріального збитку завданого
відповідачу приймається рівним
вартості відновлювального ремонту з
урахуванням фізичного зносу запчастин
в сумі 54688, 16 грн. та, що дійсна ринкова
вартість автомобіля позивача перед ДТП
складала 129453,64 грн., в той час як ринкова
нового аналогічного автомобіля
складала 260990 грн. Вказані висновки
обґрунтовані тим, що автомобіль на
момент ДТП експлуатувався 4,88 років, мав
пробіг 103092 км, вказані розрахунки
проведені на підставі загально
прийнятої методики оцінки,
затвердженої відповідними постановами
КМУ та наказами Мінюсту України та ФДМ
України.

Автомобіль позивача до моменту ДТП з
автомобілем відповідача потрапляв у
іншу ДТП у ході якої отримав
пошкодження даху та СГ «ТАС» були
виплачені відповідні страхові
відшкодування в сумі 2300 грн.

Позивач всупереч вимогам ст. 10, 60 ЦПК
України не надав суду доказів, що шкода
позивачу заподіяна спільними діями
обох відповідачів фізичної особи та
його страховика.

На час звернення позивача до суду з цим
позовом, його страховиком та
страховиком відповідача йому
відшкодовані завдані збитки у повному
обсязі (з урахуванням фізичного зносу
автомобіля на момент ДТП) в сумі 54688,16
грн., визначеної в результаті
товарознавчого дослідження
проведеного Національним центром
незалежних експертиз від 20 грудня 2010
року, позивач ніколи не ставив питання
про поновлення його прав шляхом
відшкодування в натурі ( передачі речі
такого ж роду, відновлення автомобілю),
а ставив питання про грошове
відшкодування завданих збитків, тому
відсутні достатні правові підставі для
відшкодування завданих збитків у
більшому розмірі, ніж вже сплачено
страховиком.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Так, згідно зі ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
врахував всі факти, що входять до
предмета доказування. Обставини, якими
мотивовано рішення підтверджуються
належними й допустимими доказами, яким
суд дав оцінку з дотриманням вимог ст.
212 ЦПК України, тому підстав для їх
переоцінки колегія суддів не вбачає.
Названі обставини доведено ОСОБА_5 та
ВАТ НАСК «ОРАНТА», тоді як ОСОБА_3 на
порушення положень ст. 60 ЦПК України, не
надав належних доказів на
підтвердження своїх вимог.

Висновки суду по суті спору
відповідають встановленим фактам. Суд
дійшов цих висновків з дотриманням та
правильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
на які послався в рішенні.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують з наступних
підстав.

Так, відповідно звіту №2517 про вартість
матеріального збитку завданого
власнику транспортного засобу
автомобілю Хонда «Акорд», 2006 року
випуску, державний номер НОМЕР_1,
складеного Національним центром
незалежних експертиз від 20 грудня 2010
року вартість відновлювального
ремонту складає 100543,93 грн., вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням фізичного зносу складає
54688,16 грн., втрата ринкової вартості
автомобіля складає 0 грн., дійсна
ринкова вартість автомобіля на момент
ДТП становить 129453,64 грн. Розмір
матеріального збитку завданого
власнику транспортного засобу,
приймається рівним вартості
відновлювального ремонту з
урахуванням фізичного зносу запчастин,
без урахування втрати товарної
вартості становить 54688,16 грн. (а.с. 96-98).

Даний висновок вказаного звіту
проведений відповідно до Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 24 листопада 2003 року за №1074/8395
та не оспорювався сторонами.

Позивачем також не надано жодних інших
письмових доказів, які б доводили, що
йому завдані збитки в більшому розмірі,
ніж визначено вищевказаним звітом, а
також позивач не наполягав на
проведенні відповідної експертизи.

З матеріалів справи убачається, що
автомобіль позивача ОСОБА_3 2006 року
випуску, а тому на момент ДТП йому було
більше чотирьох років (а.с. 83, 113), крім
того на момент ДТП показник одометра
даного автомобіля вказував 103092 км. (а.с.
96, ), що свідчить про те, що даний
автомобіль зазнав фізичної зношеності.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» №6 від 27 березня
1992 року з послідуючими змінами і
доповненнями та п. 14 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року,
зокрема, передбачено, що якщо для
відновлення попереднього стану речі,
що мала певну зношеність (наприклад,
автомобіля), були використані нові
вузли, деталі, комплектуючі частини
іншої модифікації, що випускаються
взамін знятих з виробництва однорідних
виробів, особа, відповідальна за шкоду,
не вправі вимагати врахування
зношеності майна або меншої вартості
пошкоджених частин попередньої
модифікації. Зношеність пошкодженого
майна враховується у випадках
стягнення на користь потерпілого його
вартості (при відшкодуванні збитків).

Позивачем не надано належних доказів,
що на даний автомобіль були
використані саме нові вузли та деталі.

За таких обставин, зважаючи на те, що
позивач звернувся до суду з вимогою про
грошове відшкодування завданих йому
збитків, а не відшкодувати шкоду в
натурі, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
його страховиком та страховиком
відповідача відшкодовані завдані
збитки у повному обсязі (з урахуванням
фізичного зносу автомобіля на момент
ДТП) в сумі 54688,16 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 12 травня 2011 року в справі за позовом
ПрАТ «СГ«ТАС» до ВАТ «НАСК «Оранта» про
стягнення 58427 грн., позов задоволено
частково, стягнуто з ВАТ «НАСК «Оранта»
на користь ПрАТ «СГ«ТАС» 54668,16 грн.
відшкодування.

Цим рішенням встановлено, що вартість
матеріального збитку заподіяного
ОСОБА_3 у результаті ДТП, яке не мало
місце 29 листопада 2010 року, становить
54668,16 грн. (а.с. 120-123).

Зазначені обставини, є такими про які
йдеться в ч. 3 ст. 61 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не
мають юридичного значення, а тому не
впливають на висновки суду по суті
спору.

Ураховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що відсутні порушення норм
процесуального права, що унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 291, 303, 304, 307, 308, 313-315, 319
ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л
а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду
м.Суми від 30 січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і з цього часу може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -