Провадження № 2/645/2896/14
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2014 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді Шарко О.П.,
секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності на обєкт нерухомого майна,
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради про визнання права власності на обєкт нерухомого майна на реконструйовану квартиру №2 по вул.Танкопія, у м.Харкові в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 15 квітня 2014 року.
У судове засідання позивач не з'явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлений про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надав суду заперечення на позовну заяву, в яких просив відмовити у задоволенні позову та розглянути справу у їх відсутність.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
У ході судового розгляду встановлено, що позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серії ІV-УР№2046648 від 26 червня 1962 року).
Батько позивача ОСОБА_2, помер у 2007 році, після чого його частину спадщини прийняв позивач, що було посвідчено державним нотаріусом від 27.03.2007р. за реєстром № 2-486 на квартиру АДРЕСА_1,
15 квітня 2014 року ОСОБА_3 померла (свідоцтво про смерть серія 1-ВЛ №441808), після її смерті відкрилась спадщина на частину зазначеної квартири, позивач є єдиним спадкоємцем. На момент смерті ОСОБА_3, позивач зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, про, що свідчить довідка за «формою 2» з місця проживання про склад сім'ї та прописку № 3039 від 02 серпня 2014р., виданою КП «ЖИЛКОМСЕРВІС»,
Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Згідно до ст.. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки.
Відповідно до вимог ч. З ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановлено законом, він не заявив про відмову від неї.
Батьками позивача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за власні кошти побудовано прибудову до квартири, площа веранди складає 4,3 кв.м., після будівництва загальна площа квартири 49,2 кв.м., житлова площа 28,00 кв.м.
На самочинно реконструйовану квартиру КП Харківське міське бюро технічної інвентаризації складено технічни паспорт.
Згідно технічного висновку ФОП «ОСОБА_6 усі проведені будівельні роботи відповідають вимогам будівельних норм та правил, не призвели до зміни несучої здібності головних будівельних конструкцій будинку та його загальної стійкості, не мають деформацій та знаходяться у задовільному технічному стані, відповідають вимогам міцності та стійкості, готовність обєкту складає 100 відсотків, та він може експлуатуватися за призначенням.
З огляду на те, що будівництво виконано без належно затвердженої проектної документації та дозволу на початок будівельних робіт не є можливим ввести житловий будинок до експлуатації та оформити права на нього належним чином.
Згідно ч.1 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 р. та п.1.5. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року N 7/5, обов'язковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних осіб. Згідно положень Цивільного кодексу зазначений житловий будинок відноситься до обєктів нерухомого майна, тобто до обєктів, право власності на які підлягає обовязковій державній реєстрації.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Зміст права власності становлять три складові (ст. 317 ЦК України): право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Володіння майном - це юридично закріплена можливість фактично мати майно, впливати на нього в будь-який момент, здійснювати щодо такого майна свою волю.
Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, мати з цього певний зиск та вигоду. Право розпорядження - це можливість власника установлювати, змінювати та припиняти юридичне існування майна.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Всупереч викладеним вище нормам Позивачі не можуть в повній мірі здійснити своє право власності щодо зазначеного житлового будинку. У цьому випадку Позивач обмежений у своєму праві розпоряджатися своїм майном.
Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Власник або інша заінтересована особа мають право звернутися до суду за забезпеченням права власності, пов'язаних з усуненням перешкод, які заважають власнику або іншому титульному володільцеві здійснювати в повній мірі та беззаперечно свої права володіння та розпорядження майном.
Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання
Згідно п. 10 додатку 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна є, в тому числі, рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.
Таким чином, судом встановлено, що вищезазначені будівельні роботи проведено з дотриманням санітарно-технічних вимог і правил експлуатації та не порушує права третіх осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 197, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 386 Цивільного кодексу України, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності на обєкт нерухомого майна - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 49, 2 кв.м., житлова площа 28,0 кв.м, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 15 квітня 2014 року.
Заочне рішення суду може бути переглянути судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Фрунзенського районного суду О. П. Шарко