Справа № 200/1124/14-ц
Провадження №2/200/1378/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2014 року
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Шевцової
Т.В.

при секретарі - Мар'єнко
К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з
вищезазначеним позовом до відповідача
та просила суд стягувати з відповідача
на її користь на утримання дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі
33% від усіх видів його заробітку
щомісячно, з дня подання позову до суду
до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що сторони по справі
від шлюбу мають сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає з позивачем та
знаходиться на її утриманні.
Відповідач добровільно матеріальної
допомоги на утримання дитини не надає.

В судове засідання позивач надала
заяву про розгляд справи у її
відсутність без ведення технічної
фіксації, позовні вимоги підтримала та
просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, до суду надав письмові
заперечення на позов, відповідно яких
позовні вимоги не визнав з посиланням
на скрутне матеріальне становище.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановлено судом, відповідно
свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, 23
лютого 2007 року сторони по справі
зареєстрували шлюб у Жовтневому
відділі реєстрації актів цивільного
стану ДМУЮ, актовий запис №109.

Відповідно свідоцтва про народження
серії НОМЕР_2, виданого 19 вересня 2007
року Бабушкінським відділом
реєстрації актів громадянського стану
ДМУЮ, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2..

Дитина проживає разом з матір'ю за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджено
довідкою квартального комітету №10 від
22.01.2014 року.

Батько дитини добровільно допомоги на
утримання сина не надає.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Як роз'яснив Пленум Верховного
Суду України в п. 17 Постанови "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів від 15 травня 2006
року № 3, за відсутності домовленості
між батьками про сплату аліментів на
дитину той із них, з ким вона проживає,
вправі звернутися до суду з
відповідним позовом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 Сімейного
кодексу України частка заробітку
/доходу/ матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу
України мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків, передбачених
статтею 184 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, приймаючи до
уваги, що відповідач, як батько дитини
повинен піклуватися про дитину,
утримувати її, матеріальної допомоги
на утримання дитини не надає, суд
приходить до висновку, що з відповідача
необхідно стягувати на користь
позивача на утримання дитини щомісяця
аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх
видів його заробітку, але не менше ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку до досягнення
дитиною повноліття.

При цьому суд вважає, що пред'явлені
позовні вимоги про стягнення аліментів
в розмірі 33% від всіх видів доходів
відповідача завищеними та не
обґрунтованими, тому позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного
Кодексу України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Враховуючи зазначені норми закону, суд
вважає, що аліменти на утримання дитини
підлягають стягненню з дня
пред'явлення позову до суду, тобто з 24
січня 2014 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь держави слід
стягнути судовий збір у розмірі 243,60
грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 169, 197, 212-215, 367 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
дитини - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх
видів його заробітку щомісячно, але не
менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
до досягнення дитиною повноліття,
починаючи стягнення з 24 січня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Допустити рішення до негайного
виконання в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна
скарга подається апеляційному суду
через Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутніми у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Т.В.Шевцова