Справа № 219/6819/2013-ц
Артемівський міськрайонний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2014 року. Артемівський
міськрайонний суд Донецької області, у
складі: - головуючого судді - Ониско
Р.В.,

- при секретарі - Чубикало О.А.,

- позивача - ОСОБА_1,

- представника позивача - ОСОБА_2,

- представника відповідача -
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м.Артемівську
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
стягнення суми боргу, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_4 про стягнення суми боргу,
посилаючись на те, що на підставі
договору купівлі-продажу укладеного 19
травня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_6 та зареєстрованого в Державному
реєстрі правочинів під №1836, квартира
АДРЕСА_1 була продана відповідачем за
грошові кошти у розмірі 41029 (сорок одну
тисячу двадцять дев'ять) грн.00 коп., але
гроші від продажу квартири позивач до
теперішнього часу від відповідача не
отримала. Відповідач відмовляється
повернути грошові кошти у розмірі 41029
(сорок одну тисячу двадцять дев'ять)
грн. 00 коп, а також спілкуватися із
позивачем. 13 вересня 2012 року
Апеляційним судом Донецької області
винесено рішення по справі №22ц- 0590/7738/12,
яким апеляційна скарга ОСОБА_4 та її
представника ОСОБА_3 задоволена
частково, рішення Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 11 червня 2012 року скасовано.
Позивачу відмовлено у задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання правочинів недійсними.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України від 20 лютого 2013 року касаційна
скарга позивача на рішення
апеляційного суду Донецької області
від 13 вересня 2012 року відхилена,вказане
рішення залишено без змін.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала і просила
суд стягнути з відповідача суму боргу в
розмірі 41029,00 грн. В обґрунтування своїх
вимог пояснила, що вона 11 лютого 2009 року
відала відповідачу довіреність
посвідчену приватним нотаріусом
Артемівського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 та зареєстровану в
реєстрі за № 781, якою уповноважила її
продати, обміняти, здавати в оренду,
передавати в заставу належну їй на
праві власності квартиру АДРЕСА_1, з
правом отримання належних їй грошей
згідно вказаних правочинів. Таким
чином вона уповноважила відповідача
тільки одержати кошти від продажу
належної їй квартири, а не
розпорядитися цими коштами на свій
розсуд, тому вони, повинні бути
повернені їй у повному обсязі, тобто у
розмірі 41 029 грн. Про продаж даної
квартири вона взнала лише через деякий
час випадково, коли зайшла в квартиру і
побачила там інших мешканців. Після
цього вона звернулася в Артемівське
БТІ, де їй пояснили, що її квартира
продана громадянкою ОСОБА_4 громадянці
ОСОБА_5 Вона зрозуміла, що квартира
продана а її про це не повідомлено, тоді
вона звернулася в суд про визнання
договору купівлі-продажу недійсним,
проте суд відмовив їй в позові. Вона,
ОСОБА_1 неодноразово зверталася до
відповідача ОСОБА_4 повернути їй
грошові кошти, але остання намагалася
уникнути цієї розмови і гроші їй не
повернула. Вона, людина похилого віку,
дуже тяжко хворіє, ледве самостійно
пересувається, її пенсії їй не вистачає
на купівлю ліків, по цій причині вона не
мала можливості найняти адвоката для
захисту її прав. На теперішній час вона
відкладаючи щомісячну деяку частину
своєї пенсії, зібрала певну частину
коштів і звернулася в суд за захистом
свого порушеного права і найняла
адвоката, вона слізно просить
захистити її право отримати належну їй
грошову суму від продажу належної їй
квартири і захисти її одиноку, 82-річну,
хвору жінку.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 підтримала позов та
просила суд стягнути з відповідача
суму 41029 грн. Ще раз наголосила на тому,
що відповідач скориставшись юридичною
неграмотністю жінки похилого віку -
позивача ОСОБА_1 неправомірно
заволоділа цією сумою. Договір
купівлі-продажу квартири відповідачем
ОСОБА_4 був укладений з її дочкою
ОСОБА_5, що ще раз є підтвердженням того,
що навряд стороною покупця за
договором купівлі-продажу в дійсності
було передано грошову суму продавцю, а
згодом ця сума була передана ОСОБА_1

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_3 заперечувала проти
позову і пояснила, що як їй відомо зі
слів відповідача ОСОБА_4 остання
відразу ж після укладення договору
купівлі-продажу квартири передала
ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 41029 грн.
Гроші були передані без присутності
свідків і без отримання розписки. Сама
відповідач не виявила бажання приймати
участь в судовому засіданні і
покладається на захист її інтересів
представником. Просить застосувати
позовну давність до вказаних
правовідносин.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що ОСОБА_1 в дійсності не
було передано грошової суми в розмірі
41029 грн. за договором доручення, в
результаті продажу квартири АДРЕСА_1,
оскільки слова представника
відповідача про те, що сума була
передана не підтверджені ніякими
доказами у справі. Згідно довіреності
від 11.02.2009 року ОСОБА_1 уповноважила
ОСОБА_4 на продаж вищевказаної квартири
з поверненням їй грошової суми в
розмірі суми вартості квартири. Згідно
договору купівлі-продажу від 19.05.2009
року квартира за адресою: АДРЕСА_1 від
імені ОСОБА_1 на основі довіреності
була продана ОСОБА_4 - ОСОБА_5 за ціною
41029 грн. і згідно ж цього договору
купівлі-продажу вказану грошову суму
представник продавця одержала ще до
підписання договору купівлі-продажу.
Факт передачі грошей ОСОБА_4 - ОСОБА_1 не
знайшов свого підтвердження в судовому
засіданні, оскільки відповідачем не
було надано жодного доказу на
ствердження вказаного факту. Суд
вважає, що строк позовної давності про
застосування якої заявлено стороною
відповідача в справі не є підставою для
відмови в позові, оскільки позивач є
жінкою похилого віку (82 роки), одинокою,
проживає в сільській місцевості,
хворіє, не має можливості самостійно
пересуватись на значну відстань,
малозабезпечена, що позбавляло її
можливості на залучення представника
для надання правової допомоги. Тому
порушене право підлягає захисту.

Згідно ст. 267 ч.5 ЦК України - якщо суд
визнає поважними причини пропущення
позовної давності, порушене право
підлягає захисту.

Згідно ст..1006 ч.1 п.3 ЦК України -
повірений зобов'язаний: негайно
передати довірителеві все одержане у
зв'язку з виконанням доручення.

Згідно ст.. 387 ЦК України - власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Згідно ст.. 545 ч.1 ЦК України - прийнявши
виконання зобов'язання, кредитор
повинен на вимогу боржника видати йому
розписку про одержання виконання
частково або в повному обсязі.

Згідно ст..545 ч.3 ЦК України - наявність
боргового документа у боржника
підтверджує виконання ним свого
обов'язку.

Керуючись ст.ст. 267 ч.5, 387, 545, 1000, 1003, 1006 ЦК
України, ст.ст. 3, 5, 6, 10, 107, 119, 120, 79, 88, 208-209,
213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_4 повернути ОСОБА_1
грошові кошти у розмірі 41029 (сорок одну
тисячу двадцять дев'ять) грн. 00 копійок
від продажу квартири АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу
укладеного 19 травня 2009 року між ОСОБА_4
та ОСОБА_5, посвідченого приватним
нотаріусом ОСОБА_6 та зареєстрованого в
Державному реєстрі правочинів під №1836.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга протягом 10 днів з дня
проголошення рішення до Апеляційного
суду Донецької області через
Артемівський міськрайонний суд
Донецької області.

Рішення складено у нарадчій
кімнаті.

Головуючий суддя
Р.В.Ониско