Справа № 204/5315/13-ц
Провадження № 2/204/213/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючої судді
Дубіжанської Т.О.

при секретарі
Сорокіної А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради про
встановлення факту родинних відносин,
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності в порядку
спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив суд
винести рішення, яким встановити факт
родинних відносин, визнавши, що ОСОБА_2,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, є матір'ю
ОСОБА_1, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 та
померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5;
встановити факт прийняття спадщини
ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2; визнати за ним право
власності в порядку спадкування за
законом на 7/20 частини домоволодіння
АДРЕСА_1, яке складається з літньої
кухні «Г», сараю - «Д», вбиральні - «Е»,
огорожі, споруди № 1 - 4, мостіння - 1,
житлового будинку А-1, який в свою чергу
складається з трьох житлових кімнат
загальною площею 45.1 кв.м, житловою
площею 27.5 кв.м, передпокою та кухні. В
обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що його батьками є
ОСОБА_6 та ОСОБА_2. Рішенням Народного
суду Красногвардійського району
м.Дніпропетровська від 16 вересня 1964
року за ОСОБА_6 було визнано право
власності на 2/5 частини домоволодіння
АДРЕСА_1 і на цю частину після смерті
ОСОБА_6. за ОСОБА_2 визнано право
власності на 1/5 частину домоволодіння в
порядку спадкування, за позивачем, його
сестрами ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також за
його братом ОСОБА_5 було визнано право
власності на 1/20 частину домоволодіння
за кожним в порядку спадкування.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2. померла, після її
смерті відкрилася спадщина на 1/5
частину домоволодіння АДРЕСА_1. У
зв'язку з тим, що ОСОБА_3., ОСОБА_4. та
ОСОБА_5. на час смерті ОСОБА_2. фактично
проживали в будинку АДРЕСА_1 та були в
ньому зареєстровані, тому вони
прийняли спадщину ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_3. Після її смерті
відкрилася спадщина на 7/60 частини
зазначеного домоволодіння. У зв'язку з
тим, що ОСОБА_4. та ОСОБА_5. на час смерті
ОСОБА_3. фактично проживали в будинку
АДРЕСА_1, вони вважаються такими, що
прийняли спадщину ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_4
помер ОСОБА_5. Після його смерті
відкрилася спадщина на 7/40 частини
будинку АДРЕСА_1. На час його смерті у
вищезазначеному домоволодінні була
зареєстрована та фактично проживала
ОСОБА_4., яка фактично прийняла
спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4.
Після її смерті відкрилася спадщина на
7/20 частини домоволодіння АДРЕСА_1.
Позивач у встановлений строк звернувся
до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, однак у видачі
свідоцтва про право на спадщину йому
було відмовлено у зв'язку з тим, що у
рішенні Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 16 вересня
1964 року та свідоцтві про смерть
прізвище матері позивача зазначено
«ОСОБА_2.», а у свідоцтві про народження
позивача та його братів і сестер воно
зазначено як «ОСОБА_2.». Окрім того, у
свідоцтві про народження ОСОБА_4. її
прізвище зазначено як «ОСОБА_2», а
прізвище матері вказано «ОСОБА_2». У
свідоцтві про народження ОСОБА_3.
прізвище матері вказано як «ОСОБА_2». У
зв'язку з викладеним позивач був
змушений звернутися до суду для
встановлення факту родинних відносин
між позивачем і ОСОБА_2, а також між
ОСОБА_2 та ОСОБА_5., ОСОБА_3., ОСОБА_4.
Також необхідно встановити факт
прийняття спадщини ОСОБА_4. після
смерті ОСОБА_3., яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки на час смерті
ОСОБА_3. ОСОБА_4. постійно проживала в
спадковому домоволодінні та фактично
прийняла спадщину, однак не була у
ньому зареєстрована. Оскільки позивач
є спадкоємцем другої черги за законом
після смерті ОСОБА_4. і відповідно до ст.
1268 ЦК України він прийняв спадщину, він
вважає необхідним визнати за ним право
власності в порядку спадкування за
законом на 7/20 частин домоволодіння
АДРЕСА_1.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, але надав до суду
заяву про розгляд справи в її
відсутність, позовні вимоги підтримала
в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, був повідомлений
належним чином про день та час судового
засідання, причин неявки не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
у попередніх засіданнях пояснення
представника позивача та свідків, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть, виданого відділом державної
реєстрації смерті реєстраційної
служби Дніпропетровського обласного
управління юстиції (а.с. 27). Після її
смерті відкрилася спадщина на 7/20
частини домоволодіння АДРЕСА_1. Позивач
у встановлений строк звернувся до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, однак у видачі
свідоцтва про право на спадщину йому
було відмовлено. Так, з листа Третьої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори № 1703/02-14 від 27
травня 2013 року вбачається, що позивачу
було рекомендовано звернутися до суду
для встановлення факту родинних
зв'язків між ОСОБА_4. та ОСОБА_2, між
ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_3., оскільки з
поданих до нотаріальної контори
документів неможливо встановити
родинні відносини між спадкодавцями
ОСОБА_4 та її матір'ю - власником частки
спадкового майна ОСОБА_2 (в свідоцтві
про народження ОСОБА_4. її прізвище
значиться «ОСОБА_2», а матір'ю в
свідоцтві про її народження значиться
«ОСОБА_2.») (а.с.23).

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
майнових прав громадян.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

У відповідності до п.п. 4, 5 ЦК України
Цивільний кодекс України
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності Цивільним кодексом
України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.
Правила книги шостої Цивільного
кодексу України застосовуються також
до спадщини, яка відкрилася, але не була
прийнята ніким із спадкоємців до
набрання чинності цим Кодексом.

Встановлено в судовому засіданні та
підтверджено матеріалами справи, що
ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, що
підтверджується копіями свідоцтв про
народження (а.с.13-14).

Рішенням Народного суду
Красногвардійського району м.
Дніпропетровська від 16 вересня 1964 року
за ОСОБА_6 було визнано право власності
на 2/5 частини домоволодіння АДРЕСА_1 і
на цю частину після смерті ОСОБА_6. за
ОСОБА_2 було визнано право власності на
1/5 частину домоволодіння в порядку
спадкування, за ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_5 було визнано право власності
на 1/20 частину домоволодіння за кожним в
порядку спадкування (а.с.15).

ОСОБА_2. є матір'ю ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_5. Однак, в судовому засіданні
встановлено, що у свідоцтві про
народження ОСОБА_3. матір'ю вказана
«ОСОБА_2» (а.с.14); у свідоцтві про
народження ОСОБА_5. матір'ю вказана
«ОСОБА_2» (а.с. 14); у свідоцтві про
народження ОСОБА_2. матір'ю вказана
«ОСОБА_2» (а.с. 13); у свідоцтві про
народження ОСОБА_4. її прізвище вказано
як «ОСОБА_2», а матір'ю вказана
«ОСОБА_2-ОСОБА_2» (а.с. 13). Крім того, у
рішенні Народного суду
Красногвардійського району
м.Дніпропетровська від 16 вересня 1964
року прізвище ОСОБА_2. замість вірного
зазначено як «ОСОБА_2».

Факт родинних відносин, що ОСОБА_2. є
матір'ю позивача, ОСОБА_4., ОСОБА_5. та
ОСОБА_3. підтверджуються рішенням
Народного суду Красногвардійського
району м. Дніпропетровська від 16
вересня 1964 року, де вказано, що ОСОБА_2.
проживала з ОСОБА_6. з 1912 року до смерті
останнього у 1947 році, а ОСОБА_3., ОСОБА_5.,
ОСОБА_4. та позивач є дітьми ОСОБА_6.
(а.с.15).

Із списку, наданого квартальним
комітетом від 04 липня 2013 року
вбачається, що у будинку АДРЕСА_1
проживали ОСОБА_2., ОСОБА_1., ОСОБА_5.,
ОСОБА_3. та ОСОБА_4., що також підтверджує
наявність між ними родинних зв'язків
(а.с.17).

Згідно повідомлення КП
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Дніпропетровської обласної ради № 6110
від 18.06.2013 року в інвентаризаційній
справі станом на 31.12.2012 року містяться
наступні відомості про право власності
на будинок АДРЕСА_1: 1/5 частина - за
ОСОБА_2, 1/20 частина за ОСОБА_5, 1/20 частина
за ОСОБА_3., 1/20 частина за ОСОБА_4., 1/20
частина за ОСОБА_1. (а.с.16)

Також, рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
05 квітня 2013 року встановлено факт
родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4,
померлою ІНФОРМАЦІЯ_3, встановивши, що
вони є рідні брат та сестра (а.с.53).

Крім того, факт споріднення позивача з
ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_5. та ОСОБА_4.
підтвердили опитані в судовому
засіданні свідки ОСОБА_7. та ОСОБА_8., які
пояснили, що є сусідами сім'ї ОСОБА_2 і
знають, що ОСОБА_2. є матір'ю позивача, та
померлих ОСОБА_3. ОСОБА_5., ОСОБА_4.

Таким чином, суд вважає можливим
встановити факт родинних відносин, що
ОСОБА_2. є матір'ю позивача ОСОБА_2., та
померлих ОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть, виданого Кіровським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області (а.с. 26). Після її смерті
відкрилася спадщина на 1/5 частину
домоволодіння АДРЕСА_1. ОСОБА_3., ОСОБА_4.
та ОСОБА_5. на час смерті ОСОБА_2.
постійно проживали в будинку АДРЕСА_1
та були в ньому зареєстровані, що
підтверджує список громадян, які
проживали у будинку АДРЕСА_1, наданий
квартальним комітетом від 04 липня 2013
року (а.с.17), і тому вони вважаються
такими, що фактично вступили в
управління спадковим майном.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (в
редакції 1963 року) спадкоємець прийняв
спадщину якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном.

Тому, суд вважає, що ОСОБА_3., ОСОБА_4. та
ОСОБА_5. прийняли спадщину ОСОБА_2.
фактично.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, що
підтверджує копія свідоцтва про
смерть, виданого Красногвардійським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області (а.с. 25). Після її смерті
відкрилася спадщина на 7/60 частини
спірного домоволодіння. ОСОБА_4. та
ОСОБА_5. на час смерті ОСОБА_3. постійно
проживали в будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_4.
проживала у вищевказаному
домоволодінні без реєстрації. Факт
постійного проживання ОСОБА_4. за
вищевказаною адресою також
підтвердили опитані в судовому
засіданні свідки ОСОБА_7. та ОСОБА_8.

Викладене свідчить про прийняття
спадщини ОСОБА_4. після смерті ОСОБА_3.,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть, виданого відділом реєстрації
смерті в м. Дніпропетровську
Дніпропетровського обласного
управління юстиції (а.с. 24). Після його
смерті відкрилася спадщина на 7/20
частину спірного домоволодіння.
ОСОБА_4. на час смерті ОСОБА_5. постійно
проживала, була зареєстрована у
будинку АДРЕСА_1, а тому вважається
такою, що фактично вступила в
управління спадковим майном, а тому
вважається такою що фактично прийняла
спадщину.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 ЦК України,
він не заявив про відмову від неї.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть, виданого відділом державної
реєстрації смерті реєстраційної
служби Дніпропетровського обласного
управління юстиції (а.с. 27).

Позивач у встановлений строк звернувся
до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, однак у видачі
свідоцтва про право на спадщину йому
було відмовлено, оскільки з поданих до
нотаріальної контори документів
неможливо встановити родинні
відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_4.,
ОСОБА_1., ОСОБА_5. та ОСОБА_3.

Відповідно до абзацу 3 п. 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування» від 30 травня 2008 року №7, у
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину, особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
№ 7 «Про судову практику у справах про
спадкування» є роз'яснення, що
свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

З листа Третьої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори №
1703/02-14 від 27 травня 2013 року вбачається,
що позивачу було рекомендовано
звернутися до суду для встановлення
факту родинних зв'язків між ОСОБА_4. та
ОСОБА_2, між ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_3.,
оскільки з поданих до нотаріальної
контори документів неможливо
встановити родинні відносини між
спадкодавцями ОСОБА_4 та її матір'ю -
власником частки спадкового майна
ОСОБА_2 (в свідоцтві про народження
ОСОБА_4. її прізвище значиться «ОСОБА_2»,
а матір'ю в свідоцтві про її народження
значиться «ОСОБА_2.»).

Отже, встановивши в судовому порядку
факт родинних відносин, що ОСОБА_2., яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, є матір'ю ОСОБА_2.,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3., померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4. та померлого
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5., а також
враховуючи, що судом встановлений факт
прийняття спадщини ОСОБА_4. після
смерті ОСОБА_3., позивач має право в
загальному порядку звернутися до
нотаріальної контори для оформлення
права власності на спадщину за законом.

Тому, суд вважає, що позовні вимоги
позивача в частині визнання за ним
права власності в порядку спадкування
за законом на 7/20 частини домоволодіння
АДРЕСА_1 є безпідставними, оскільки
відсутні перешкоди в оформленні права
власності позивача в порядку
спадкування за законом у встановленому
законом порядку через нотаріальну
контору.

На підставі викладеного і керуючись ст.
549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. ст.
1216, 1218, 1222, 1233, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України (в
редакції 2003 року), ст. ст. 3,10, 57- 61, 209, 212-215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради про
встановлення факту родинних відносин,
встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності в порядку
спадкування за законом - задовольнити
частково.

Встановити факт родинних відносин, що
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, є
матір'ю ОСОБА_1, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 та
померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5.

Встановити факт прийняття спадщини
ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
Т.О. Дубіжанська