АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 216/4932/13-ц
Провадження № 22-ц/774/558/К/14
Категорія № 57 ( ІІ )
27 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
головуючого - судді : Грищенко Н.М.,
суддів : Братіщевої Л.А., Турік В.П.,
при секретарі - Булах К.А.,
за участю: представника відповідача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 , на ухвалу Центрально -
Міського районного суду м. Кривого
Рогу від 22 жовтня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
займу грошей (позики) ,-
У липні 2013 року ОСОБА_4
звернулась до суду із заявою про
забезпечення позову у справі за
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором займу
грошей. Просила суд забезпечити позов
шляхом заборони ОСОБА_2 тимчасово
виїжджати за межі України.
Ухвалою Центрально- Міського районного
суду м. Кривого Рогу від 02 липня 2013
року в задоволені заяви ОСОБА_4
Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10
вересня 2013 року ухвалу скасовано,
справу направлено на новий розгляд
для вирішення питання про
забезпечення позову.
Ухвалою Центрально - Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 22
жовтня 2013 року заяву ОСОБА_4
задоволено. Тимчасово заборонено
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 виїжджати за межі
України. Виконаня ухвали доручено
Адміністрації Державної прикордонної
Не погоджуючись із ухвалою суду,
представник відповідача ОСОБА_3 подала
апеляційну скаргу, посилаючись на
незаконність та необґрунтованість
ухвали суду просить її скасувати та
ухвалити нову про відмову ОСОБА_4 в
задоволені заяви про забезпечення
Вважає, що суд не мав правових підстав
для застосування такого способу
забезпечення позову, як обмеження
виїзду за межі України, оскільки від
не передбачений ст..151 ЦПК України.
В запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_4 просить ухвалу суду залишити
без змін, а апеляційну скаргу без
Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що ухвала суду
постановлена із порушенням вимог
процесуального законодавства, з
Частина 1 ст. 151 ЦПК України визначає, що
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.
При цьому, як роз'яснив Пленум
Верховного Суду України в п.4 Постанови
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006
року, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України одним із
способів забезпечення позову є
заборона вчиняти певні дії.

При цьому згідно ч.3 ст. 152 ЦПК України
види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Пунктом 2 ст. 6 цього Закону передбачено
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
забезпечення заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України.

У пунктах 1-9 частини 1 ст.6 цього Закону
визначено випадки, в яких громадянові
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта або вилучено чи
затримано паспорт.

Оскільки в ЦПК України немає правової
норми, яка б надавала суду
повноваження застосувати в порядку
передбаченому ст.ст.151-153 цього
кодексу, тимчасове обмеження у виїзді
за межі України у зв'язку із
порушенням у суді цивільної справи,
суд першої інстанції застосував
зазначений спосіб забезпечення
позову із порушенням норм ЦПК.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що ухвала постановлена із
порушенням вимог процесуального
законодавства, у зв'язку із чим
підлягає скасуванню з постановленням
нової про відмову ОСОБА_4 в
задоволенні заяви про забезпечення
позову у справі за позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
договором займу грошей.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦІІК
України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу
представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3, задовольнити.

Ухвалу Центрально -
Міського районного суду м. Кривого
Рогу від 22 жовтня 2013 року скасувати та
постановити нову.

Відмовити ОСОБА_4 в задоволенні
заяви про забезпечення позову до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договором займу грошей, шляхом
заборони ОСОБА_2 тимчасово виїжджати за
межі України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: