Провадження 2-др/127/23/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014
року
Вінницький міський суд
Вінницької області

в складі головуючого –судді Бойко В.
М. ,

за участю секретаря Музики А. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення
додаткового рішення у цивільній
справі за позовною заявою ОСОБА_1 до
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Вінницькій області про відшкодування
шкоди, завданої незаконним рішенням
суду, суд –

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області надійшла заява
ОСОБА_1 до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Вінницькій області про
відшкодування шкоди, завданої
незаконним рішенням суду.

Заява мотивована тим, що 09.12.2013р.
апеляційним судом у Вінницькій області
було задоволено апеляційну скаргу
заявника, та скасовано Ухвалу
Вінницького міського суду м. Вінниці
від 12.11.2013р., а справу направлено до суду
першої інстанції для вирішення питання
про відкриття провадження у справі,
проте, як вказує заявник, під час
розгляду справи суд першої та
апеляційної інстанції не вирішив
питання про судові витрати, які поніс
позивач при розгляді справи, і які
складаються з витрат пов’язаних з
оплатою квитків у напряму Київ-Вінниця,
Вінниця- Київ з явкою та викликом до
апеляційного суду 09.12.2013р.

Таким чином позивач по справі просить
суд ухвалити додаткове рішення про
стягнення коштів з Державного бюджету
України шляхом списання з єдиного
казначейського рахунку на користь
позивача судові витрати пов’язані з
оплатою квитків в напрямку Київ -
Вінниця та Вінниця –Київ з явкою та
викликом його до апеляційного суду
09.12.2013р.

Заявник в судовому засіданні заяву
підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти
задоволення заяви заперечував.

Згідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України - суд
ухвалює додаткове рішення після
розгляду питання в судовому засіданні
з повідомленням сторін. Їх присутність
не є обов’язковою.

Судом по справі встановлені наступні
юридичні факти та відповідні їм
правовідносини.

В провадженні Вінницького міського
суду Вінницької області знаходилась
вищевказана цивільна справа, і 30.12.2013р.
справу було розглянуто по суті і
ухвалено рішення, яким в задоволенні
позову ОСОБА_1 до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Вінницькій області про
відшкодування шкоди, завданої
незаконним рішенням суду відмовлено. (
а. с. 47-48)

Пунктом 1, 4, ч.1 ст. 220 ЦПК України
передбачено - суд, що ухвалив рішення,
може за заявою осіб, які беруть участь у
справі, чи з власної ініціативи
ухвалити додаткове рішення, якщо
стосовно якої – небудь позовної
вимоги, з приводу якої сторони подавали
докази і давали пояснення, не ухвалено
рішення та судом не вирішено питання
про судові витрати.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. Розмір судового збору, порядок
його сплати, повернення і звільнення
від сплати встановлюються законом. До
витрат, пов'язаних з розглядом судової
справи, належать: 2) витрати на правову
допомогу; 3) витрати сторін та їх
представників, що пов'язані з явкою до
суду; 4) витрати, пов'язані із залученням
свідків, спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз; 5)
витрати, пов'язані з проведенням огляду
доказів за місцем їх знаходження та
вчиненням інших дій, необхідних для
розгляду справи; 6) витрати, пов'язані з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідача.

Відповідно до ст. 85 ЦПК України
витрати, пов'язані з переїздом до
іншого населеного пункту сторін та їх
представників, а також найманням житла,
несуть сторони. Стороні, на користь
якої ухвалено судове рішення, та її
представникові сплачуються іншою
стороною добові (у разі переїзду до
іншого населеного пункту), а також
компенсація за втрачений заробіток чи
відрив від звичайних занять.
Компенсація за втрачений заробіток
обчислюється пропорційно від розміру
середньомісячного заробітку, а
компенсація за відрив від звичайних
занять - пропорційно від розміру
мінімальної заробітної плати. 3.
Граничний розмір компенсації за
судовим рішенням витрат сторін та їх
представників, що пов'язані з явкою до
суду, встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено. Якщо сторону, на користь
якої ухвалено рішення, звільнено від
оплати судових витрат, з другої сторони
стягуються судові витрати на користь
осіб, що їх понесли, пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог. Якщо обидві сторони звільнені
від оплати судових витрат, вони
компенсуються за рахунок держави у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Якщо позивача, на
користь якого ухвалено рішення,
звільнено від сплати судового збору,
він стягується з відповідача в дохід
держави пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Таким чином, оцінивши надані докази,
дослідивши матеріали даної цивільної
справи, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об’єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів, та враховуючи те, що
рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 30.12.2013р. справу
було розглянуто по суті і ухвалено
рішення, яким в задоволенні позову
ОСОБА_1 до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Вінницькій області про
відшкодування шкоди, завданої
незаконним рішенням суду відмовлено (
а. с. 47-48) суд дійшов висновку, що
підстави для ухвалення додаткового
рішення відсутні.

Крім того, суд бере до уваги, що згідно
з журналу судового засідання від
09.12.2013р. апеляційного суду Вінницької
області ( а. с. 24) ОСОБА_1 в судове
засідання від 09.12.2013р. не з'явився, що
спростовує доводи позивача, щодо того,
що позивачем при розгляді справи,
понесено судові витрати і які
складаються з витрат пов’язаних з
оплатою квитків у напряму Київ-Вінниця,
Вінниця- Київ з явкою та викликом до
апеляційного суду 09.12.2013р.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 79, 209, 210, 220 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
ухвалення додаткового рішення у
цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_1 до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Вінницькій області про
відшкодування шкоди, завданої
незаконним рішенням суду - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя :