АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/6225/14
Головуючий 1 інстанції Мішуровська С.Т.
Справа № 629/2220/14-ц
Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: стягнення аліментів
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Довгаль А.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Лозівського міськрайонного суду
Харківської області від 29 липня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В
И Л А :

В травні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на дитину.

В обґрунтування своїх вимог посилалась
на те, що вона перебуває з відповідачем
в зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2010
року. Від даного шлюбу сторони мають
неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою
та знаходиться на її утриманні. Сторони
проживають окремо, вона на даний час не
працює, відповідач працездатний,
хронічними захворюваннями не страждає,
не є інвалідом, інших неповнолітніх
дітей не має, однак в добровільному
порядку матеріальну допомогу на
утримання дитини не надає, не бере
участь у вихованні дитини, тому вона
змушена звернутися до суду.

В зв'язку з цим просила стягнути з
відповідача на її користь аліменти на
утримання неповнолітньої дитини у
твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн.
щомісячно, починаючи з дня звернення до
суду і до повноліття дитини.

Відповідач позовну заяву не визнав,
пояснив, що він не заперечує проти
аліментів, раніше він заробляв добрі
гроші, тому що гарний спеціаліст по
комп'ютерам, до нього багато
звертаються за послугами, зараз
фінансові можливості змінилися, просив
визначити розмір аліментів на розсуд
суду.

Рішенням Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 29 липня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_2 були
задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на
утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліменти в твердій грошовій сумі в
розмірі 700,00 грн. щомісячно, починаючи з
21 травня 2014 року і до досягнення
дитиною повноліття, а також на користь
держави судовий збір в розмірі 243,60
гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення, яким стягнути аліменти в
розмірі ? частини заробітку,
посилаючись на те, що він надав довідку
з місця роботи про розмір заробітної
плати, який складає 1550 грн.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, що
з'явилися, дослідивши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та
стягуючи з відповідача аліменти на
утримання дитини в твердій грошовій
сумі, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач спроможний та
повинен сплачувати вказані кошти.

Проте повністю погодитись з таким
висновком судова колегія не може.

Встановлено, що сторони перебувають в
зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2010
року, що підтверджується копією
свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2,
виданого 16.06.2010 року Жовтневим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції, актовий запис № 324.

Від даного шлюбу сторони мають
неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач,
що підтверджується копією свідоцтва
про народження дитини серія НОМЕР_1,
виданим 05.10.2010 року Бабушкінським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Дніпропетровського міського
управління юстиції, актовий запис № 1245.

Відповідно до вимог ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 2
ст. 182, ч. 1 ст. 183, ст. 184 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. За
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі. Якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу
одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може
визначити розмір аліментів у твердій
грошовій сумі.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

В поданій до суду позовній заяві
позивачка просила стягувати аліменти
на утримання дитини в розмірі 2500 грн.
щомісячно ( а.с. 1-2).

Проте, згідно довідок ТОВ «Телеміст»,
ОСОБА_1 працює на підприємстві на
посаді керівника відділу експлуатації,
отримує заробітну плату ( а.с. 35, 38).

Аналогічну довідку з місця роботи
відповідач надав і в судовому
засіданні апеляційної інстанції.

Суд першої інстанції на це уваги не
звернув та помилково вирішив справу,
стягнувши кошти в твердій грошовій
сумі.

Посилання ОСОБА_2 в заяві на те, що крім
офіційного працевлаштування ОСОБА_1
отримує інші види доходу колегією
суддів не приймаються.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 ЦПК України
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

При цьому кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Обставини, які мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування.

Доказування по цивільній справі, як і
судове рішення не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Доказів на підтвердження того, що
відповідач отримує інші види доходу,
крім заробітної плати за основним
місцем працевлаштування позивачкою не
надано.

За таких обставин, рішення суду
підлягає зміні - розмір стягнутих
аліментів визначенню в частці від
доходу відповідача, а не в твердій
грошовій сумі.

Колегія суддів при вирішенні спору
щодо визначення розміру стягуваних
аліментів керується принципами
Декларації прав дитини від 20 листопада
1959 року, відповідно до яких дитині
мають належати права на здоровий ріст
та розвиток, належне харчування, житло,
розваги, медичне обслуговування,
отримання освіти. Найкраще
забезпечення інтересів дитини щодо її
освіти та навчання має бути керівним
принципом для батьків.

Відмова в задоволенні позову з підстав
невірного визначення позивачкою норми
матеріального права, на підставі якої з
відповідача мають стягуватися
аліменти може позбавити неповнолітню
дитину належного матеріального
забезпечення та порушити права дитини,
передбачені законодавством України та
міжнародними законами.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.3; 309 ч.1 п.4;
313; 314; 316, 317, 319, 325 ЦПК України колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 29 липня 2014
року змінити.

Змінити розмір аліментів, стягнутих з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 700 грн. на
? частину заробітку щомісячно, але не
менше 30% прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку.

В іншій частині рішення суду залишити
без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -