Справа № 128/2938/13-ц Провадження №
22-ц/772/740/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Шевчук Л. П.Категорія:
5Доповідач: Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2014 р. м. ВінницяКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Вінницької області у
складі:

головуючого:
Зайцева А.Ю.,

суддів: Сала Т.Б., Денишенко Т.О.,

при секретарі:
Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького
районного суду Вінницької області від
22.01.2014 року по справі за позовом ОСОБА_2
до Пултівецької сільської ради
Вінницького району Вінницької області,
ОСОБА_3 про встановлення та визнання
права власності за набувальною
давністю, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з позовом до Пултівецької
сільської ради Вінницького району
Вінницької області, ОСОБА_3 про
встановлення та визнання права
власності за набувальною давністю.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він
разом із своєю дружиною з серпня 1997
року почали проживати з його бабусею
ОСОБА_4 у будинку АДРЕСА_1. У січні 1998
року його бабуся ОСОБА_4 захворіла
інсультом з втратою свідомості та
паралічем, тому він разом з своєю
дружиною здійснювали за нею догляд до
моменту її смерті, а саме до
ІНФОРМАЦІЯ_4. З того часу і по сьогодні
він із дружиною проживає у АДРЕСА_2.
Вони відкрито та добросовісно
володіють будинком, протягом багатьох
років здійснюють фактичне управління
будинком та ставляться до нього як до
свого майна. Факт його проживання з
сім'єю у будинку АДРЕСА_1
підтверджується актами опитування
жителів села, які підтверджують, що
починаючи з 1997 року він з дружиною
проживають за вищевказаною адресою,
здійснювали догляд за його бабусею -
ОСОБА_4 з серпня 1997 року до її смерті без
сторонньої допомоги. Починаючи з
серпня 1997 року по теперішній час
відкрито та безперервно він з дружиною
володіє вказаним будинком.

Також позивач зазначає, що 23.03.2011
року Пултівецькою сільською радою
Вінницького району Вінницької області
була видана довідка на ім'я ОСОБА_3 про
те, що він вступив в оперативне
управління майном, яке знаходиться за
адресою будинок АДРЕСА_1. На підставі
даної довідки ОСОБА_3 оформив право
власності на вказаний будинок. Однак,
інформація, яка підтверджується
вищезгаданою довідкою абсолютно не
відповідає реальним обставинам справи
і порушує його права, як фактичного
власника будинку, оскільки відповідач
ОСОБА_3 ніколи у вищезгаданому будинку
не проживав і не мав до нього ніякого
відношення. Відповідач ОСОБА_3 увесь
цей час проживав у цьому ж селі і бачив,
що будинком фактично володіє його
племінник з дружиною, однак будь-яких
дій, які б засвідчили його незгоду з
даною обставиною, чи претензій, які б
свідчили про спірний характер даних
відносин від нього не надходило,
спірного будинку відповідач не
відвідував та ніколи не заявляв про
якісь свої права відносно нього.

Влітку 2012 року йому стало
відомо, що ОСОБА_3 оформив право
власності на будинок АДРЕСА_1 на своє
ім'я, а в серпні 2012 року ОСОБА_3 виставив
йому вимогу про негайне виселення з
даного будинку. При ознайомленні з
матеріалами цивільної справи у
Вінницькому районному суді, йому стало
відомо, що суд виніс рішення, яким
визнав право власності на спірний
будинок на підставі довідки №369 від
05.05.2011 року, в якій зазначаються ті
самі відомості, що і в довідці від 23.03.2011
року.

Перевіркою було встановлено, що
довідка Пултівецької сільської ради
від 23.03.2011 року про вступ ОСОБА_3 в
фактичне оперативне управління
спадковим майном була видана без будь
яких фактичних підтверджуючих
матеріалів, тому дії Пултівецької
сільської ради Вінницького району з
видачі довідки ОСОБА_3 від 23.03.2011 року є
незаконними, а сама довідка є
недійсною. Право власності на будинок
АДРЕСА_1 ОСОБА_3 оформив на себе як
спадкоємець за законом першої черги
після смерті свого батька ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_5. Спадкоємцями першої
черги за законом після смерті ОСОБА_5
були його дружина - ОСОБА_4 і троє його
дітей: ОСОБА_6, його мати ОСОБА_7 та
відповідач ОСОБА_3 Усі діти спадкодавця
проживали окремо від батьків, ніхто з
них у фактичне управління чи володіння
майном не вступав, тому спадщину після
смерті ОСОБА_5 фактично прийняла його
дружина ОСОБА_4, яка до дня смерті
проживала і була зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1. Визнання за ОСОБА_3
права власності на будинок АДРЕСА_1 як
за спадкоємцем першої черги після
смерті батька є незаконним.

В позовній заяві позивач просив
визнати за ним право власності на
будинок АДРЕСА_1 за набувальною
давністю, а також просив стягнути з
відповідача на його користь судові
витрати.

Рішенням Вінницького районного
суду Вінницької області від 22 січня 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним
рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2
оскаржив його в апеляційному порядку. В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги, посилаючись на неповне
зясування обставин, що мають значення
для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників судового засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, судова колегія не
знаходить підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер
ОСОБА_5 в селі Красне, Вінницького
району Вінницької області, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від 22.10.1993 року, виданого
Пултівецькою сільською Вінницького
району Вінницької області, про що
зроблено відповідний актовий запис за
№22.

Згідно рішення Вінницького районного
суду Вінницької області від 29.12.2011 року
за відповідачем ОСОБА_3 визнано право
власності в порядку спадкування за
законом після смерті батька ОСОБА_5,
який помер 16.10.1993 р. на житловий будинок
з господарськими спорудами та
будівлями за АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки, виданої
виконавчим комітетом Пултівецької
сільської ради Вінницького району
Вінницької області від 05.05.2011 року за
№369, ОСОБА_3 прийняв спадщину після
смерті свого батька, а саме провів
поточний ремонт будинку (побілив стіни,
покрасив вікна, підлогу), розташованого
в АДРЕСА_1 , який належав померлому.

ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 до дня
смерті проживали та були зареєстровані
за адресою: АДРЕСА_1, що вбачається з
довідок, виданих виконавчим комітетом
Пултівецької сільської ради
Вінницького району Вінницької області
від 23.03.2011 року за №429, 430.

Згідно відповіді прокуратури
Вінницького району від 18.06.2012 року
вбачається, що перевіркою встановлено,
що ОСОБА_8, 23.03.2011р. видала довідку про
те, що ОСОБА_3 вступив в оперативне
управління майном (що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1) з 1994/1995, що залишилося
після смерті ОСОБА_5 Дана довідка
видавалася на підставі того, що ОСОБА_3
являється спадкоємцем першої черги за
законом і ніхто інший окрім нього не
звертався про видачу аналогічної
довідки. Інших матеріалів та фактів, що
підтверджують оперативне управління
вищезазначеним майном ОСОБА_3 не
встановлено. Згідно записів
господарських книг та домової книги,
встановити хто фактично проживав та
управляв майном не можливо. За адресою
знаходження майна ніхто не
зареєстрований. Окрім того
встановлено, що ОСОБА_7 дійсно
відмовилась від спадщини. Заява про
відмову від спадщини підписано
останньою в неї вдома в присутності
секретаря Пултівецької сільської ради
ОСОБА_11 та доньки ОСОБА_12 Зі слів ОСОБА_7
тиску та впливу з боку ОСОБА_3 на
прийняття рішення стосовно відмови від
спадщини не здійснювалось.

Згідно заповіту від 03.10.1989 року,
який посвідчений секретарем
Пултівецької сільської ради
встановлено, що ОСОБА_5 на випадок своєї
смерті зробив розпорядження, чим
належний йому жилий будинок, що
знаходиться в АДРЕСА_1 заповідав
своєму синові ОСОБА_6

Також, судом першої інстанції
встановлено, що власником спірного
житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_13 на
підставі договору дарування від 09.07.2012
року, згідно якого ОСОБА_3 передав у
власність безоплатно обдаровуваному -
ОСОБА_13 житловий будинок з прибудовою,
господарськими будівлями та спорудами,
який розташований в АДРЕСА_1,
Вінницького району, Вінницької
області, який належить ОСОБА_3 на
підставі рішення Вінницького
районного суду від 29.12.2011 року,
зареєстрованого в електронному
реєстрі прав власності на нерухоме
майно в КП «Вінницьке обласне об'єднане
бюро технічної інвентаризації» 15.02.2012
року.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2, суд першої
інстанції вірно виходив з того, що
власником спірного будинку є ОСОБА_13
на підставі договору дарування від
09.07.2012 року, а позивач з 2004 року проживає
за іншою адресою. Позивачем не доведено
умов: добросовісності заволодіння,
відкритості, безперервності,
безтитульності володіння, необхідних
для визнання за володільцем права
власності на нерухоме майно на
підставі статті 344 ЦК України.

Крім того колегія суддів звертає
увагу на те, що за набувальною давністю
може бути набуто право власності на
нерухоме майно, яке не має власника, або
власник якого невідомий, або власник
відмовився від права власності на
належне йому нерухоме майно та майно,
що придбане добросовісним набувачем і
у витребуванні якого його власнику
було відмовлено.

В даному випадку наявний власник
спірного будинку ОСОБА_13, який отримав
будинок у власність за договором
дарування від колишнього власника
ОСОБА_3, який в свою чергу оформив право
власності на будинок в порядку
спадкування на підставі рішення суду,
яке, як пояснив позивач, оскаржувалось
ним, однак залишено без змін
апеляційною та касаційною інстанцією.
Всі доводи апелянта по суті зводяться
до ревізії доказів та підстав, що
полягли в обґрунтування рішення суду
від 29.12.2011 року.

За змістом ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права;
не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Враховуючи наведене, колегія
суддів прийшла до висновків, що суд
першої інстанції повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює. В той же час, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а тому
апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Вінницького районного суду
Вінницької області від 24.01.2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до
Пултівецької сільської ради
Вінницького району Вінницької області,
ОСОБА_3 про встановлення та визнання
права власності за набувальною
давністю - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
А.Ю. Зайцев

Судді:
Т.О. Денишенко

Т.Б. Сало