Справа № 750/9749/13-ц Провадження № 22-ц/795/1288/2014 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Лямзіна Н. Ю. Доповідач - Острянський В. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2014 року м. Чернігів
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_6,
за участю:позивача ОСОБА_7,її представника ОСОБА_8, відповідача ОСОБА_9 та його представника ОСОБА_10,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду

апеляційну скаргу ОСОБА_9 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 08 травня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про визнання права власності на частку майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ спільного сумісного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про визнання майна особистою приватною власністю,

в с т а н о в и в:

У апеляційній скарзі ОСОБА_9 ставить питання про скасування рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 08 травня 2014 року та про постановлення нового рішення про відмову у задоволенні вимог за первісним позовом та про задоволення зустрічного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на те, що він з жовтня 2011 року проживає з іншою жінкою, припинивши спільне проживання та подружні відносини з ОСОБА_7, а 22 листопада 2013 року уклав юридичний шлюб з ОСОБА_11; що він набув згідно з правилами ст.57 СК України за час окремого проживання майно, яке є його особистою власністю, в т.ч. і те, щодо якого позивачка заявила вимоги.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 08 травня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про визнання права власності на частину майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя та про поділ спільного сумісного майна подружжя було задоволено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про визнання майна особистою приватною власністю було відмовлено.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль марки Skoda, модель Oktavia A5 Ambition, 2011 року випуску, номер державної реєстрації СВ 4628 АХ.

Виділено у власність ОСОБА_9 О.О.1/2 частину квартири АДРЕСА_2 і ОСОБА_9 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 та автомобіль марки Skoda, модель Oktavia A5 Ambition, 2011 року випуску, номер державної реєстрації СВ 4628 АХ.

Також стягнуто з ОСОБА_9 в користь ОСОБА_7 1/2 частину оплаченої частки автомобіля марки Skoda, модель Oktavia A5 Ambition, 2011 року випуску, номер державної реєстрації СВ 4628 АХ в розмірі 43524 грн. 91 коп. та 3441 грн. судових витрат по справі..

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, враховуючи наступне.

Ухваливши оскаржуване рішення, місцевий суд виходив з того, що сторони перебували в юридичному шлюбі з 21 листопада 2003 року по 02 жовтня 2013 року і під час перебування в шлюбі ними у березні 2012 року з залученням кредитних коштів ПАТ „Кредобанк був придбаний автомобіль-седан-В, марки Skoda, модель Oktavia A5 Ambition, 2011 року випуску, номер державної реєстрації СВ 4628 АХ та 27 лютого 2013 року була придбана квартира АДРЕСА_2.

Що згідно з довідкою № 381 від 04.12.2013 року, виданою приватним нотаріусом, 27.02.2013 року за реєстровим номером № 196 засвідчено правильність підпису позивача ОСОБА_7 на заяві про те, що вона надає згоду на укладення її чоловіком ОСОБА_9 договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 і кошти на придбання цієї квартири є їхньою спільною сумісною власністю. Суд також опитав свідків на підтвердження заявлених позовних вимог за первісним позовом.

Відмовляючи в задоволенні вимог зустрічного позову, суд виходив з того, що сторони перебували в шлюбі на час придбання цього майна та що позивачка за первісним позовом надавала згоду на купівлю спірної квартири, а при купівлі автомобіля була у свого чоловіка ОСОБА_9 поручителем за договором поруки, що спростовує доводи зустрічного позивача.

Такий висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав правильну оцінку і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_9 з жовтня 2011 року проживає з іншою жінкою, припинивши спільне проживання та подружні відносини з ОСОБА_7, а 22 листопада 2013 року уклав юридичний шлюб з ОСОБА_11 та що він за час окремого проживання згідно з ст.57 СК України набув майно, яке є його особистою власністю, в т.ч.спірні квартиру та автомобіль не можуть бути підставою для скасування рішення суду і не знайшли свого підтвердження на нормах чинного законодавства в засіданні апеляційного суду.

Також доводи апеляційної скарги про те, що суд помилково провів поділ автомобіля, спростовується змістом оскаржуваного рішення місцевого суду, оскільки суд в дійсності визнав спірне майно спільною сумісною власністю сторін, визнав за кожною зі сторін право власності на ідеальну частку спірної квартири: по 1/2 її частині кожній зі сторін, а також виділив у власність ОСОБА_9 автомобіль, стягнувши з нього в користь ОСОБА_7 1/2 частину сплачених коштів в розмірі 43 тисячі 524 грн. 91 коп..

Тому доводи апеляційної скарги про те, що вжиття місцевим судом у резолютивній частині рішення терміну "виділення у власність" як позивачці, так і відповідачу, по 1/2 частині спірної квартири є помилковим, оскільки фактично суд визнав право власності на ідеальні частки цієї квартири, на правильність вирішення спору не впливають, т.я. суд в дійсності питання про розподіл квартири не вирішував.

Крім того, апеляційний суд враховує, що приєднані до матеріалів справи апеляційним судом за клопотанням апелянта виписки з Єдиного держреєстру щодо ТОВ „Агроблаго від 17.02.2014 року та від 16.06.2014 року та витяг зі Статуту ТОВ „Агроблаго від 06.06.2014 року щодо входження до статутного капіталу підприємства квартири АДРЕСА_3 на вирішення спору впливати не можуть, т.я. не існували на час розгляду справи по суті в місцевому суді і не були предметом дослідження в суді першої інстанції.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що місцевий суд постановив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 08 травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді:

Головуючий:Судді: