Справа № 372/6023/13-ц
провадження № 2-143/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 січня 2014 року Обухівський
районний суд Київської області в
складі:

Головуючого судді Мори О.М.,

при секретарі Орел І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Обухові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Жуківцівської
сільської ради Обухівського району
Київської області, третя особа :
Управління Держземагенства в
Обухівському районі, про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, обґрунтовуючи який зазначив,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько,
ОСОБА_2 Позивач є спадкоємцем майна
померлого за законом та вчасно
звернувся з заявою про прийняття
спадщини до нотаріальної контори.
Однак у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на земельну
ділянку (частку-пай) йому було
відмовлено нотаріальною конторою в
зв'язку з відсутністю зареєстрованого
державного акта на право власності на
ім'я спадкодавця. Позивач просить в
судовому порядку визнати за ним право
власності на земельну ділянку площею
3,1509 га, для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Жуківцівської сільської ради,
Обухівського району Київської області,
оскільки іншим чином захистити своє
право не може.

В судове засідання позивач не
з'явився, надав заяву, в якій просить
про розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі.

Представник відповідача,
Жуківцівської сільської ради
Обухівського району Київської області,
про розгляд справи повідомлений
належним чином, про що свідчить наявна
в матеріалах справи розписка про
отримання судової повістки, в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, заяв,
клопотань до суду не надав.

Третя особа, Управління
Держземагенства в Обухівському районі,
в судове засідання свого представника
не направила, надала відзив на позовну
заяву, що приєднаний до матеріалів
справи, в якому позов підтримує та
просить суд задовольнити позовні
вимоги та проводити розгляд справи без
участі представника управління у
зв'язку з великим навантаженням
працівників.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності відповідача і ухвалити
заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК
України, оскільки позивач не
заперечував проти заочного розгляду
справи.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_2, що підтверджується
копією свідоцтва про її смерть серії
НОМЕР_1 від 01.11.2004 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась
спадщина, в тому числі на земельну
частку (пай) площею 3,1509 га, для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що розташована на
території Жуківцівської сільської
ради, Обухівського району Київської
області, що належала спадкодавцю на
підставі сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії КВ № 0113210, що
зареєстрований 17 січня 1997 року у Книзі
реєстрації сертифікатів на право на
земельну частку (пай) за № 1378.

Як вбачається з копії спадкової справи,
позивач є єдиним спадкоємцем майна
після померлого ОСОБА_2 згідно закону
на земельну частку (пай), оскільки
дружина померлого ОСОБА_3 відмовилась
від прийняття спадщини на користь
позивача, останній вчасно звернувся
до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини.

Таким чином, судом достовірно
встановлено, що позивач є належним
спадкоємцем земельної ділянки за
законом після смерті свого батька ,
ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

01 листопада 2013 року державний нотаріус
Української міської державної
нотаріальної контори відмовив
позивачу у видачі свідоцтва про право
на спадщину на земельну частку (пай)
площею 3,1509 га, для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Жуківцівської сільської ради,
Обухівського району Київської області,
що належала спадкодавцю на підставі
сертифікату на право на земельну
частку (пай) серії КВ № 0113210, що
зареєстрований 17 січня 1997 року у Книзі
реєстрації сертифікатів на право на
земельну частку (пай) за № 1378,
посилаючись на відсутність у позивача
правовстановлюючого документу -
Державного акту про право власності
на ім'я спадкодавця на вказану земельну
ділянку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних спав
від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, право
власності спадкоємця на спадкове майно
підлягає захисту в судовому порядку
шляхом його визнання у разі, якщо таке
право оспорюється або не визнається
іншою особою на підставі ст. 392 ЦК
України.

Відповідно до п. 17 Перехідних положень
Земельного кодексу України,
сертифікати на право на земельну
частку (пай), отримані громадянами,
вважаються правовстановлюючими
документами при реалізації ними права
вимоги на відведення земельної частки
(паю) в натурі ( на місцевості)
відповідно до законодавства.
Сертифікати на право на земельну
частку (пай) є дійсними до виділення
власникам земельних часток (паїв) у
натурі (на місцевості) земельних
ділянок та видачі їм державних актів на
право власності на землю.

Згідно статті 1216 ЦК України
встановлено, що спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців), а згідно статті 1218 ЦК
України встановлено, що до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті, тим
самим після смерті батька позивач має
право на успадкування права власності
на земельну частку (пай).

Спадкоємцями, згідно статті 1222 ЦК
України, за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а тому суд
вважає, що позивач є належними
спадкоємцем і його звернення до суду є
правомірним.

Згідно статті 316 ЦК України
встановлено, що правом власності є
право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб, а
згідно статті 328 ЦК України
встановлено, що право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів; право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також втрати ним документа,
який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права і
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті, в
тому числі і право на земельну ділянку.

Відповідно до ст.1225 ЦК України
передбачено, що право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців на загальних підставах, із
збереженням н цільового призначення.

Відповідно до п.«а»ч.3 ст.152 ЗК України
захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
шляхом визнання прав.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЗК України
встановлено, що виключно судом
вирішуються земельні спори з приводу
володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого порушеного права.
Частиною 2 цієї статті визначено
способи захисту цивільного права,
одним з яких є визнання права.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позивач правомірно набув право
власності на спадкове майно, так як це
відповідає законодавству України і на
час розгляду справи відсутні будь які
обставини, які б вказували на
незаконність набуття позивачем права
власності, а тому суд, для захисту його
права, вважає за необхідне визнати за
ним право власності на земельну
частку (пай) площею 3,1509 га, для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що розташована на
території Жуківцівської сільської
ради, Обухівського району Київської
області, що належала спадкодавцю на
підставі сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії КВ № 0113210, що
зареєстрований 17 січня 1997 року у Книзі
реєстрації сертифікатів на право на
земельну частку (пай) за № 1378.

Як вбачається зі змісту ст.ст. 10, 11, 60
ЦПК України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона
посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

З врахуванням встановлених в судовому
засіданні обставин справи, суд
оцінюючи, належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів приходить до висновку,
що позов доведений і підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5,6, 60, 212-215, 224 ЦПК
України, ст.ст.1216,1218,1225 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Жуківцівської
сільської ради Обухівського району
Київської області, третя особа :
Управління Держземагенства в
Обухівському районі, про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті батька ОСОБА_2 на земельну
ділянку площею 3,1509 га, для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що розташована на
території Жуківцівської сільської
ради, Обухівського району Київської
області.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано у строк,
встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через Обухівський
районний суд Київської області.

СуддяМора О. М.