УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич
М.К.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому
засіданні справу за позовом
Могилів-Подільського міжрайонного
прокурора, який діє в інтересах ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дністер-Агро» про розірвання
договорів оренди землі та повернення
земельних ділянок за касаційною
скаргою заступника прокурора
Вінницької області на рішення
апеляційного суду Вінницької області
від 8 липня 2014 року,

встановила:

У травні 2014 року Могилів-Подільський
міжрайонний прокурор, діючи в
інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Дністер-Агро» (далі -
ТОВ «Дністер-Агро») про розірвання
договорів оренди землі та повернення
земельних ділянок.

Позов мотивовано тим, що 30 вересня 2011
року між ТОВ «Дністер-Агро» та
позивачами кожним окремо було укладено
договори оренди, належних їм на праві
власності, земельних ділянок, які
розташовані на території
Бернашівської сільської ради
Могилів-Подільського району. У
порушення умов договору, відповідач з
часу укладення договорів оренди не
використовує земельні ділянки за
цільовим призначенням, посів
сільськогосподарських культур не
здійснюється, заходи боротьби з
бур'янами не застосовуються, земельні
ділянки знаходяться в занедбаному
стані (забур'янені та заліснені). Крім
того відповідачем в порушення умов
договору своєчасно не виплачується
орендна плата за користування
земельними ділянками. Керуючись ст. ст.
24, 25 Закону України «Про оренду землі»
та умови договору, просив розірвати
договори оренди земельних ділянок та
зобов'язати відповідача повернути
позивачам належні їм земельні ділянки.

Рішенням Могилів-Подільського
міськрайонного суду Вінницької
області від 26 травня 2014 року позов
задоволено.

Розірвано договори оренди землі,
укладені:

між ОСОБА_3 та ТОВ «Дністер-Агро» 30
вересня 2011 року, зареєстрований
відділом Держкомзему у
Могилів-Подільському районі
Вінницької області 16 грудня 2011 року на
земельну ділянку площею

1,3983 га з нормативною грошовою оцінкою
36 300,87 грн, яка розташована на території
Бернашівської сільської ради
Могилів-Подільського району
Вінницької області;

між ОСОБА_4 та ТОВ «Дністер-Агро» 30
вересня 2011 року, зареєстрований
відділом Держкомзему у
Могилів-Подільському районі
Вінницької області 10 грудня 2011 року на
земельну ділянку площею

1,5327 га з нормативною грошовою оцінкою
21 331,33 грн, яка розташована на території
Бернашівської сільської ради
Могилів-Подільського району
Вінницької області;

між ОСОБА_5 та ТОВ «Дністер-Агро» 30
вересня 2011 року, зареєстрований
відділом Держкомзему у
Могилів-Подільському районі
Вінницької області 16 грудня 2011 року на
земельну ділянку площею

1,8801 га з нормативною грошовою оцінкою
36 340,10 грн, яка розташована на території
Бернашівської сільської ради
Могилів-Подільського району
Вінницької області;

між ОСОБА_6 та ТОВ «Дністер-Агро» 30
вересня 2011 року, зареєстрований
відділом Держкомзему у
Могилів-Подільському районі
Вінницької області 16 грудня 2011 року на
земельну ділянку площею

2,6971 га з нормативною грошовою оцінкою
36 159,61 грн, яка розташована на території
Бернашівської сільської ради
Могилів-Подільського району
Вінницької області.

Зобов'язано ТОВ «Дністер-Агро»
повернути ОСОБА_3,

ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 належні їм
земельні ділянки.

Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Вінницької області від 8 липня 2014 року
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заступник
прокурора Вінницької області просить
скасувати рішення апеляційного суду
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права. Зазначав, що
апеляційний суд дійшов помилкового
висновку про те, що невикористання
відповідачем земельних ділянок за
цільовим призначенням повинно
полягати у певних діях суб'єкта
господарювання, а не у бездіяльності.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю - доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Установлено, що згідно держаних
актів на право власності на земельну
ділянку ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 є
власниками земельних ділянок, яка
розташована на території
Бернашівської сільської ради
Могилів-Подільського району
Вінницької області.

30 вересня 2011 року між позивачами та
ТОВ «Дністер-Агро» укладено договори
оренди земельних ділянок строком на 10
років, із кожним окремо. Договори
оренди зареєстровані в установленому
законом порядку.

Як на підставу для розірвання
договорів оренди земельних ділянок,
позивачі посилались на те, що їх
земельні ділянки не використовуються
за цільовим призначенням останні 6
років, що призвело до пониження якісних
показників ґрунту, а саме тривалого
знижені родючості, заліснення,
виведення земель із
сільськогосподарського обороту.

Відносини, пов'язані з орендою землі,
регулюються Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України,
Законом України «Про оренду землі»,
тощо.

За правилами ст. 651 ЦК України зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Договір може бути розірваний або
змінений за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках встановлених
договором або законом.

Відповідно до ст. 24 Закону України
«Про оренду землі» орендодавець має
право вимагати від орендаря
використання земельної ділянки за
цільовим призначенням згідно з
договором оренди; дотримання
екологічної безпеки землекористування
та збереження родючості ґрунтів,
додержання державних стандартів, норм
і правил; своєчасного внесення
орендної плати.

Частиною 1 ст. 32 зазначеного Закону
передбачено, що на вимогу однієї із
сторін договір оренди може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24, 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України.

Згідно з п. ґ ч.1 ст. 141 ЗК України
підставами припинення права
користування земельною ділянкою є
використання земельної ділянки не за
цільовим призначенням.

З аналізу зазначеного вбачається, що
підставою для розірвання договору
оренди землі є саме факт використання
земельної ділянки не за цільовим
призначенням, а не власне
невикористання земельної ділянки.

Вирішуючи спір, суду не слід
ототожнювати поняття «невикористання
земельної ділянки за призначенням» та
«використання земельної ділянки не за
цільовим призначенням», оскільки
останнє поняття застосовується до
випадків, коли на земельній ділянці із
певним цільовим призначенням
здійснюється діяльність, яка виходить
за межі відповідного цільового
призначення. Використання не за
цільовим призначенням передбачає дію -
використання, а за невикористання
(бездіяльність) не передбачається
позбавлення права користування.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України визначено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Ухвалюючи рішення про розірвання
договорів оренди в зв'язку
невикористанням за цільовим
призначенням земельних ділянок та їх
не оброблення, суд першої інстанції
посилався на лист Інспекції сільського
господарства у Вінницькій області від 4
березня 2014 року та лист Вінницької
філії державної установи «Інститут
охорони ґрунтів України» від 5 лютого
2014 року, згідно яких земельні ділянки,
які є в оренді

ТОВ «Дністер-Агро» не використовуються
за цільовим призначенням, посів
сільськогосподарських культур не
проводиться, заходи боротьби з
бур'янами не застосовуються, земельні
ділянки знаходяться в занедбаному
стані (забур'янені та заліснені), що
призвело до пониження якісних
показників ґрунту,що унеможливлює
подальше використання для вирощування
сільськогосподарських культур.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд виходив із
відсутності належних доказів
використання земельних ділянок не за
цільовим призначенням.

Отже, ухвалюючи нове рішення про
відмову в задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції правильно
виходив із відсутності порушень з боку
орендаря умов договору, які відповідно
до ст. 32 Закону України «Про оренду
землі» могли бути підставою для
дострокового розірвання договору
оренди.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Таким чином, під час розгляду справи
судом не були порушені норми
матеріального й процесуального права,
а наведені в скарзі доводи висновок
суду не спростовують, тому суд
касаційної інстанції згідно ч. 1 ст. 337
ЦПК України не знаходить підстав для
задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну заступника прокурора
Вінницької області відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької
області від 8 липня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді:
В. С. Висоцька

М.К. Гримич

О.В.
Умнова

І.М. Фаловська

5

Справа 6-32276св14

Справа 6-32276св14

Головуючий у першій інстанції: Капацин
Л.В.

Доповідач: Висоцька В.С.