У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Закропивного О.В., Лесько А.О., Луспеника
Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, приватний
нотаріус Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, про
визнання заповіту недійсним за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
апеляційного суду Кіровоградської
області від 29 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2010 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із указаним позовом, у якому
просила визнати недійсним заповіт від
21 січня 2010 року.

В обґрунтування позову зазначала, що
після смерті її чоловіка ОСОБА_8, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася спадщина
на 13/20 частин будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_1, земельний пай та
грошові кошти. У строк, встановлений
законом для подання заяви про
прийняття спадщини, вона звернулася до
Першої Кіровоградської державної
нотаріальної контори. Однак, згодом
з'ясувалося, що 21 січня 2010 року ОСОБА_8
склав заповіт на користь ОСОБА_5, який
було посвідчено приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 Вважає, що
заповіт є недійсним, оскільки з 2006 року
ОСОБА_8 неодноразово проходив
лікування в лікарнях, після інсульту
був практично недієздатним, був
прикутий до ліжка, мав інтелектуальні
порушення. Через наявність ряду
захворювань мав значну вираженість
психічного дефекту, що позбавляло його
можливості розуміти значення своїх дій
та розумно ними керувати.

Ураховуючи викладене, просила
задовольнити позов.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Кіровограда від
28 травня 2013 року у задоволенні
позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 29 квітня
2014 року рішення місцевого суду
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано
недійсним заповіт, складений ОСОБА_8 на
користь ОСОБА_5 21 січня 2010 року.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції,
перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, на підставі належним чином
оцінених доказів, поданих сторонами
(ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного
висновку про те, що позов ОСОБА_4
підлягає задоволенню, керуючись при
цьому нормами ст. ст. 225, 1257 ЦК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судове
рішення апеляційної інстанції без
змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 29 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Закропивний

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник