У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді -
Ковалевича С.П.

суддів: Демянчук С.В.,
Мельника Ю.М.

секретар судового
засідання - Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Млинівського районного суду
Рівненської області від 16 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики.

Перевіривши докази та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Млинівського районного суду
Рівненської області від 16 грудня 2013
року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено.

Вважаючи дане рішення незаконним
через порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, ОСОБА_1
подав на нього апеляційну скаргу.

На обґрунтування скарги вказує, що 6
червня 2013 року він позичив ОСОБА_2 968
грн. терміном до 6 вересня 29013 року. Факт
вчинення зобов'язання було
підтверджено написаною відповідачем
розпискою. Після закінчення терміну
повернення грошей, тобто 6 вересня 2013
року, він неодноразово звертався до
ОСОБА_2 з вимогою повернути гроші, однак
в добровільному порядку вона
відмовилася це зробити.

Вказує, що ухвалюючи рішення про
відмову в позові суд критично оцінив та
не взяв до уваги представлену розписку,
яка була написана відповідачем та
зазначив, що розпискою не
підтверджується факт укладення
договору позики між ним та
відповідачем.

Крім того, суд першої інстанції
помилково дослідив лише питання
наявності боргу у відповідача за
товари, які вона та її діти брали в борг
в магазині та прийшов до помилкового
висновку стосовно похідного боргу.

Посилаючись на викладені обставини,
просить скасувати оскаржуване рішення
та ухвалити нове, яким задовольнити
його позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову
суд першої інстанції правильно виходив
з того, що позивачем не доведено факту
укладення договору позики з
відповідачем. Наявна в справі
розписка не свідчить про наявність
договору позики між позивачем та
відповідачем.

Позивачем не вказано, коли, в якому
місці та за яких обставин було позичено
грошові кошти відповідачу.

На підтвердження такого висновку в
рішенні наведені відповідні мотиви та
докази з якими погоджується і колегія
суддів.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальнику) грошові
кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передачі грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається з пояснень
відповідачки та показів свідків,
фактичної передачі грошей не було, а
був лише відпуск продуктів харчування
дітям позивачки без грошей, в борг, коли
остання була відсутня в Україні. (
а.с.19-20, 25-26, 36, 39 зв.).

Наявна в справі розписка свідчить
тільки про грошовий борг позивачки
перед позивачем, однак в ній не йдеться,
що цей борг виник в наслідок позики.

Будь-які докази, які б підтвердили
договір позики між сторонами позивач
суду не надав і їх не здобуто судом.

За правилами ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Доводи апелянта, які викладені в його
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду, з якими погоджується і
колегія суддів.

Оскільки суд першої інстанції повно
та всебічно з'ясував дійсні обставини
по справі, дав належну оцінку зібраними
доказам і постановив рішення без
порушень норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст.ст.307, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Млинівського районного суду
Рівненської області від 16 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення.

Сторони по справі мають право
оскаржити рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду
протягом двадцяти днів з дня
проголошення ухвали апеляційної
інстанції в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
С.П.Ковалевич

Судді:
С.В.Демянчук

Ю.М.Мельник