Справа №705/560/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 року
Уманський міськрайонний суд
Черкаської області, в складі:

головуючого - судді Коваля А.Б.

при секретарі Безвенюк Н.В.

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в залі суду в м.
Умані цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
його батько ОСОБА_5 Після його смерті
залишилося спадкове майно, яке
складається із земельної ділянки,
наданої для обслуговування житлового
будинку.

Спадкоємців першої черги після смерті
батька залишилося троє, він, мама
ОСОБА_3 та сестра ОСОБА_4 Проте ні
сестра, ні мама на спадщину не
претендують. Сестра до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини не зверталася, а мама по своїй
необізнаності не відмовилася від
прийняття спадщини, а оскільки була
зареєстрована з батьком за однією
адресою, то вважається такою, що
прийняла спадщину.

За отриманням свідоцтва про право на
спадщину за законом він звернувся до
Уманської міської державної
нотаріальної контори. Але у видачі
цього свідоцтва йому було відмовлено у
зв'язку з тим, що у спадкоємців, тобто у
нього та мами відсутній витяг з
державного земельного кадастру про
земельну ділянку, який є необхідним
документом при видачі свідоцтва про
право на спадщину на земельну ділянку.
Отримати цей витяг позбавлений
можливості, оскільки вказана земельна
ділянка не має кадастрового номеру, а
відповідно і отримати витяг з
державного земельного кадастру про
земельну ділянку неможливо, у зв'язку з
тим, що відсутні такі відомості. А
внести такі відомості у державний
реєстр на померлу особу неможливо.

Спадкове майно складається із
земельної ділянки, площею 0,0593 га, що
знаходиться в АДРЕСА_1 та належить
покійному батькові ОСОБА_5 на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю.

Іншого шляху, крім судового, яким би
було можливо набути право власності на
це спадкове нерухоме майно немає, тому
він вимушений звернутись за захистом
своїх прав та інтересів з цим позовом
до суду.

Просить ухвалити рішення суду, яким
визнати за ним ОСОБА_2, спадкоємцем
першої черги за законом право
власності на спадкове майно: земельну
ділянку площею 0,0593 га, передану для
обслуговування житлового будинку та
знаходиться в АДРЕСА_1, належна
покійному батькові ОСОБА_5 померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі державного
акту на право приватної власності на
землю ІІ-ЧЕ № 029887 виданий 22 травня 2002
року міським головою та зареєстрована
в Книзі записів державних актів на
право власності на землю за № 2633.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні в
повному об'ємі підтримав позовні
вимоги та факти, викладені у позовній
заяві та просить суд позов задоволити.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні в повному об'ємі підтримав
позовні вимоги та пояснив, що позивач
та відповідачі по справі є
спадкоємцями першої черги за законом
після смерті ОСОБА_5 На спадщину
претендує лише позивач по справі,
який

своєчасно звернувся до нотаріальної
контори із відповідною заявою.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини не зверталися, але
ОСОБА_4 через юридичну необізнаність,
не претендуючи на спадщину, її все ж
прийняла, оскільки на момент відкриття
спадщини проживала та була
зареєстрована разом зі спадкодавцем.
Крім цієї перешкоди у прийняття
спадщини позивачем, є ще одна, а саме
неможливість видати йому свідоцтво про
право на спадщину через відсутність
витягу з державного земельного
кадастру про спадкову земельну
ділянку, але отримати такий витяг на
цей час на померлу людину неможливо.
Вирішити питання прийняття спадщини
позивачем можливо лише в судовому
порядку, тому він і звернувся до суду з
вказаним позовом. Вважає, що позивачем
надано достатньо доказів в
підтвердження позовних вимог, а тому
просить суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
позовні вимоги визнала, підтвердила, що
є спадкоємцем першої черги за законом
після смерті батька ОСОБА_5, але на
прийняття спадщини, що залишилася
після батька не претендує та не
заперечує проти визнання за позивачем,
її братом, права власності на
вищевказане спадкове майно.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні
вимоги визнала, не заперечувала проти
задоволення позову, оскільки її
довіритель ОСОБА_3 не претендує на
спадкове майно, що залишилося після
смерті її чоловіка ОСОБА_5 та не
заперечує проти визнання права
власності на спадкове майно за
позивачем по справі ОСОБА_2

Згідно постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 12 грудня
2013 року державного нотаріуса Уманської
міської державної нотаріальної
контори ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
після смерті ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: земельну ділянку,
розміром 0,0593 га, розташовану в АДРЕСА_1.

Згідно повідомлення управління
Держземагенства в Уманському районі
Черкаської області від 25.09.2013 року вих.
№ 2268/7-1-19, відомості про земельну
ділянку ОСОБА_5 площею 0,0593 га, яка
розташована в АДРЕСА_1, відсутні у
Державному земельному кадастрі.
Відповідно до п. 2 «Прикінцевих та
перехідних положень» ЗУ «Про Державний
земельний кадастр» земельні ділянки,
право власності (користування) на які
виникло до 2004 року, вважаються
сформованими незалежно від присвоєння
їм кадастрового номера. У разі якщо
відомості про зазначені земельні
ділянки не внесені до Державного
реєстру земель, їх державна реєстрація
здійснюється на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) за заявою їх власників
(користувачів земельної ділянки
державної чи комунальної власності).
Провести державну реєстрацію
вищезгаданих земельних ділянок
неможливо тому, що власник, а саме
ОСОБА_5, помер і не може звернутися із
відповідною заявою.

Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку серії
ІІ-ЧР № 029887, виданого 22 травня 2002 року,
зареєстрованого у реєстрі за № 2633,
ОСОБА_5 на підставі рішення Уманської
міської ради № 2.10-34/23 від 27 березня 2002
року, є власником земельної ділянки
розміром 0,0593 га, розташованої на
території Уманської міської ради по
АДРЕСА_1 та переданої для
обслуговування житлового будинку.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь
у розгляді справи та вивчивши письмові
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає до задоволення.

Судом достовірно встановлено, що після
смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина,
претендентами на яку є спадкоємці
першої черги за законом позивач ОСОБА_2
та відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 Останні
не бажають приймати спадщину та не
заперечують проти визнання за
позивачем права на спадкове майно, що
було підтверджено в ході розгляду
справи, під час їх пояснень.

Також судом встановлено, що спадкова
земельна ділянка не зареєстрована у
Державному земельному кадастрі, але у
відповідності до державного акту на
землю серії ІІ-ЧР № 029887 власником цієї
земельної ділянки є ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. При наявності Державного
акту та у відповідності до ЗУ «Про
державний земельний кадастр» провести
реєстрацію земельної ділянки можна
лише за заявою власника, але так як
власник ОСОБА_5 помер, це є неможливим.

За вказаних обставин суд вважає, що є
всі підстави для визнання за позивачем
права власності на спадкове майно, а
саме на земельну ділянку, площею 0,0593 га.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.
1216, 1222, 1223, 1258, 1261 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, спадкоємцем першої
черги за законом право власності на
спадкове майно: земельну ділянку
площею 0,0593 га, передану для
обслуговування житлового будинку та
знаходиться в АДРЕСА_1, належна
покійному батькові ОСОБА_5 померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі державного
акту на право приватної власності на
землю ІІ-ЧЕ № 029887 виданий 22 травня 2002
року міським головою та зареєстрована
в Книзі записів державних актів на
право власності на землю за № 2633.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги, а особами, які брали участь у
справі, але не були присутніми в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10-ти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
А. Б. Коваль