АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1785/2014 Головуючий в І інстанції: Сіденко С.І.
Категорія Доповідач: Воронцова Л.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року жовтня місяця 02 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
При секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 квітня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 31 січня 2008 р. ОСОБА_5 отримала кредит в розмірі 7000,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

В звязку з тим, що позичальник належним чином умови кредитного договору не виконує, станом на 31.01.20013 року утворилася заборгованість в сумі 27558,87 грн., з яких: 6798,04 грн. заборгованість за кредитом; 18972,31 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1288,52 грн. штраф (процентна складова).

Оскільки позичальник від виконання зобовязання ухиляється, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором в сумі 27558,87 грн. та судові витрати.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 квітня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення суду ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права просить його скасувати, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає її підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази укладення між сторонами письмового договору та позивач звернувся з позовом до суду з пропуском строку позовної давності, який підлягає застосуванню за позовом про повернення споживчого кредиту.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 31.08.2008 року ОСОБА_5 підписала заяву /а.с.10 Графа «Клієнт»/ та ознайомилася і погодила Умови та Правила надання банківських послуг, тарифи банку, які були надані їй для ознайомлення. Своїм підписом позичальниця підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір. /а.с.10-17/

За умовами укладеного договору, позичальник отримала від ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит в розмірі 7000,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Умови договору ОСОБА_5 належним чином не виконувала, останні платежі здійснила у лютому 2009 року, у звязку з чим утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку банку станом на 31.08.2013 року складає 27558,87 грн.

Відповідно до приписів ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Зі змісту заяви ОСОБА_5, вбачається, що позичальниця ознайомлена з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, які були надані їй у письмовій формі, що засвідчила своїм підписом та що вони разом з Памяткою клієнта складають між нею і банком договір про надання банківських послуг /а.с.10/

Отже, колегія суддів вважає доведеним факт укладення між сторонами кредитного договору у письмовій формі, визначеній ст.1055 ЦК України, за яким позикодавець та позичальник визначились в своїх правах та обовязках, а тому висновок суду про порушення письмової форми договору, що є наслідком відсутності юридичних наслідків за даним правочином є безпідставним.

На спростування доводів позивача про укладення договору сторонами ОСОБА_5 посилалася на те, що заяву вона не підписувала і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції заявила клопотання про призначення у справі судово почеркознавчої експертизи, на вирішення якої просила поставити питання про належність їй підпису, виконаного у договорі (заяві).

У звязку з тим, що наданих заявницею експерту для проведення експертизи вільних зразків підпису було недостатньо, у проведенні експертизи НДЕКЦ при УМВС України було відмовлено. /а.с.111-113/

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність відповідачкою факту, що підпис в укладеному договорі виконаний не нею, а іншою особою.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 31.08.2013 року за позичальником рахується заборгованість в сумі 27558,87 грн., з яких: 6798,04 грн. заборгованість за кредитом; 18972,31 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1288,52 грн. штраф (процентна складова), відповідно до п.8.6 Умов за порушення строків платежів.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Оскільки зобовязання за кредитним договором щодо повернення грошових коштів у визначений договором строк ОСОБА_5 не виконала, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідно до ч. 1 ст. 1050, ст. 1054 ЦК України банк правомірно вимагає від неї повернення суми заборгованості в розмірі, передбаченому умовами договорому та підтверджується розрахунком банку, який відповідачкою не спростований.

Висновок суду про відмову в задоволенні позову з підстав пропуску позивачем строку позовної давності з посиланням на ЗУ «Про захист прав споживачів» колегія суддів вважає незаконним з огляду на таке.

Відповідно до частин третьої і четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Оскільки рішення по суті спору ухвалюється судом першої інстанції, а на стадії апеляційного провадження здійснюється лише перевірка законності й обґрунтованості рішення суду (стаття 303 ЦПК України), то заява про застосування позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції.

В звязку з тим, що відповідачем в суді першої інстанції відповідної заяви не подавалось, колегія суддів не вбачає підстав для відмови у позові за пропуском строку позовної давності та застосування його до окремих платежів.

Враховуючи наведене та те, що ОСОБА_5 не виконала взяті на себе умовами кредитного договору зобов'язання щодо повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитними коштами, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалене судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з відповідачки на користь позивача суми кредитної заборгованості у зазначеному ним розмірі.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме: витрати на сплату судового збору в сумі 413,39 грн. (275,59 + 137,80 грн.), /а.с. 2, 55/.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 квітня 2014 скасувати, ухвалити нове.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість в сумі 27558,87 грн. та судові витрати в сумі 413, 39 грн.

Рішення набуває законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: