справа № 562/3766/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

/заочне/

"27" лютого 2014 р.

Здолбунівський районний суд
Рівненської області

у складі: головуючого судді
Кушніра О.Г.,

при секретарі Парфенюк
Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Здолбунові
Рівненської області цивільну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс» до
ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет застави, -

в с т а н о в и в :

У поданій до суду заяві позивач просить
в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором звернути
стягнення на користь ТзОВ «Вердикт
Фінанс» на предмет застави, а саме:
автомобіль марки «ВАЗ» модель « 21112» 2007
року випуску, універсал легковий-В,
державний реєстраційний номер
«НОМЕР_1», який належить ОСОБА_1, шляхом
продажу вказаного автомобіля іншій
особі з наданням позивачу права
підписувати договір купівлі-продажу та
вчиняти усі дії необхідні для зняття
автомобіля з обліку, який разом з
комплектом ключів, свідоцтвом про
реєстрацію даного транспортного
засобу, витребувати у відповідача та
передати у володіння ТзОВ «Вердикт
Фінанс».

В обґрунтування своїх вимог позивач
покликається на те, що 02 листопада 2007
року між АКБ «ТАС-Комерцбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Сведбанк», та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір №1701/1107/64-029, згідно
умов якого банк зобов'язався надати
позичальнику кредит у розмірі 9168
доларів США строком до 01 листопада 2012
року зі сплатою процентів за
користування кредитом у розмірі 13,5%
річних, а позичальник в свою чергу
зобов'язувався повернути наданий
кредит у строк та на умовах,
передбачених договором. ОСОБА_1 свої
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконав, внаслідок
чого станом на 15 жовтня 2013 року має
заборгованість за кредитом у розмірі
134622 грн. 82 коп. З метою забезпечення
належного виконання зобов'язання за
даним кредитним договором між АКБ
«ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 укладено
договір застави, відповідно до якого
останній передав у заставу банку
належний йому на праві власності
рухоме майно - автомобіль марки
«ВАЗ-21112», на який позивач у рахунок
погашення заборгованості просить
звернути стягнення.

Представник позивача та відповідач у
судове засідання не з'явилися з
невідомої суду причини, хоча про місце
та час слухання справи повідомлялися
заздалегідь та належним чином
відповідно до вимог ст.74 ЦПК України,
клопотань про відкладення розгляду
справи не надходило. Згідно поданого
представником позивача клопотання
позовні вимоги підтримує повністю та
просить розглянути справу без його
присутності.

Така сукупність обставин, на думку
суду, не є перешкодою для розгляду
справи у відсутність сторін, оскільки у
матеріалах справи достатньо доказів
про правовідносини сторін і немає
необхідності заслуховувати їх
особисті пояснення з приводу спору.

При таких умовах суд вважає за можливе
винести заочне рішення по справі, при
цьому позивач не заперечує проти
такого порядку вирішення спору.

За вказаних обставин неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

З'ясувавши обставини та вивчивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що позов доведений і підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02 листопада 2007
року між АКБ «ТАС-Комерцбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Сведбанк», та ОСОБА_1 укладений
кредитний договір №1701/1107/64-029,
відповідно до умов якого банк надав
позичальнику кредит у розмірі 9168
доларів США зі сплатою 13,5% річних та
строком повернення кредиту до 01
листопада 2012 року.

З метою забезпечення належного
виконання зобов'язань за вказаним
кредитним договором між АКБ «ТАС
Комерцбанк» та ОСОБА_1 02 листопада 2007
року укладений договір застави
№1701/1107/64-029-Z-1, згідно умов якого
останній передав банку в заставу
автомобіль марки «ВАЗ-21112» 2007 року
випуску, державні номерні знаки
«НОМЕР_1», який належить відповідачу на
праві власності на підставі свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
ВКС№042429, виданого 02 листопада 2007 року
РЕВ З МРВ ДАІ м.Острог ВДАІ УМВС України
в Рівненській області.

Пунктом 2.3 кредитного договору
визначено, що при непогашенні
заборгованості у строки, передбачені
даним договором, банк має право
звернути стягнення на заставлене
майно.

02 лютого 2012 року між ПАТ «Сведбанк»,
правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк»,
та ТзОВ «Вердикт Фінанс» укладено
договір факторингу №11, згідно умов
якого банк відступив фактору свої
права вимоги заборгованості по
кредитних договорах та за договорами
забезпечення., у тому числі за
договорами №1701/1107/64-029 та №1701/1107/64-029-Z-1.

Указані обставини свідчать про заміну
кредитора у спірних правовідносинах.

Відповідач свої зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконав, внаслідок чого станом на 15
жовтня 2013 року згідно розрахунку
утворилася заборгованість у розмірі
134622,82 грн.

Відповідно до статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

В силу застави, згідно зі статтею 572 ЦК
України, кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом.

Частинами 1 та 7 ст.20 Закону України "Про
заставу" передбачено, що
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання терміну
виконання зобов'язання, забезпеченого
заставою, воно не буде виконано, якщо
інше не передбачено законом чи
договором. Реалізація заставленого
майна, на яке звернено стягнення,
провадиться державним виконавцем на
підставі виконавчого листа суду або
наказу господарського суду, або
виконавчого напису нотаріусів у
встановленому порядку, якщо інше не
передбачено цим Законом чи договором.

Звернення стягнення на предмет застави
відповідно до статті 590 ЦК України
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно ст.25 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження в рішенні
суду зазначається спосіб реалізації
предмета забезпечувального обтяження
шляхом проведення публічних торгів або
із застосуванням однієї з процедур,
передбачених ст.26 цього Закону,
положеннями якої передбачено такий
спосіб звернення стягнення на предмет
застави як продаж обтяжувачем предмета
забезпечувального обтяження шляхом
укладення договору купівлі-продажу з
іншою особою-покупцем.

Відповідно до статті 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

З висловленої Верховним Судом України
в постанові від 06 березня 2013 року в
справі №6-10цс13 правової позиції,
нормами чинного законодавства
позивачу надається право на власний
розсуд обрати спосіб звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження, у тому
числі і продаж обтяжувачем предмета
забезпечувального обтяження шляхом
укладення договору купівлі-продажу з
іншою особою-покупцем або на публічних
торгах.

Згідно п.15 договору застави визначено,
що звернення стягнення на предмет
застави може відбуватися будь-яким із
наступних способів, зокрема, шляхом
безпосереднього звернення до суду з
позовом та обрання способу реалізації,
у тому числі із застосуванням однієї із
процедур, передбачених пунктами 1 та 2
ч.1 ст.26 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" (продаж
обтяжувачем предмета
забезпечувального обтяження шляхом
укладення договору купівлі-продажу з
іншою особою-покупцем).

Частиною 2 ст.28 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" визначено, що якщо
протягом 30 днів з моменту реєстрації в
Державному реєстрі відомостей про
звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження
зобов'язання боржника, виконання якого
забезпечене обтяженням, залишається
невиконаним і в разі якщо предмет
забезпечувального обтяження
знаходиться у володінні боржника,
останній зобов'язаний на вимогу
обтяжувача негайно передати предмет
обтяження у володіння обтяжувача.

Вимога позивача від 30 листопада 2012 року
про погашення простроченої
заборгованості або передача предмета
застави відповідачем не виконана.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
Вердикт Фінанс» 12 серпня 2013 року запис
№6 зареєстрував в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна відомості про
звернення стягнення на предмет застави
(а.с.36)

Відповідно до ч.5 ст.30 Закону України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" договір
купівлі-продажу предмета
забезпечувального обтяження
укладається обтяжувачем від імені
боржника і є правовою підставою для
набуття покупцем цього предмета права
власності на відповідне рухоме майно.

Згідно витягу з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна від 24 жовтня 2013
року обтяжувачем за зобов'язаннями
боржника ОСОБА_1 є ТОВ «Вердикт Фінанс»,
відомості про яке внесені на підставі
договору відступлення прав за
договором застави №951 від 02 лютого 2012
року.

З огляду на викладене вимоги позивача
про звернення стягнення на предмет
застави у рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
шляхом продажу обтяжувачем (ТОВ
«Вердикт Фінанс») предмета
забезпечувального обтяження та
укладення договору купівлі-продажу з
іншою особою-покупцем, передачі
предмету застави у володіння
обтяжувача з наданням останньому всіх
повноважень, необхідних для здійснення
такого продажу, є обґрунтованими і
відповідають діючому законодавству.

При постановлені рішення відповідно до
ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає
до стягнення на користь позивача
понесені ним судові витрати у розмірі
2034,43 грн.

На підставі наведеного, ст.ст.526, 572, 590, 627
ЦК України, керуючись ст.ст.10, 57, 59, 60, 88,
213-215, 224- 227 ЦПК України, суд

в и р і ш и в

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс»
задоволити.

У рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №1701/1107/64-029 від 02
листопада 2007 року, яка станом на 15
жовтня 2013 року складає 134622 (сто
тридцять чотири тисячі шістсот
двадцять дві) грн. 82 (вісімдесят дві)
коп., звернути стягнення на предмет
застави, а саме: автомобіль марки «ВАЗ»
модель « 21112» 2007 року випуску, універсал
легковий-В, державний реєстраційний
номер «НОМЕР_1», що належить на праві
власності ОСОБА_1, на користь ТОВ
«Вердикт Фінанс» шляхом його продажу
та укладення договору купівлі-продажу
з іншою особою-покупцем з наданням
останньому всіх повноважень,
необхідних для здійснення такого
продажу.

Зобов'язати ОСОБА_1 передати товариству
з обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» у володіння автомобіль марки
«ВАЗ» модель « 21112» 2007 року випуску,
універсал легковий-В, державний
реєстраційний номер «НОМЕР_1», комплект
ключів та свідоцтво про реєстрацію
вказаного транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс» 2034
(дві тисячі тридцять чотири) грн. 43
(сорок три) коп. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом 10 /десяти/ днів з дня
отримання копії заочного рішення.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Рівненської області
шляхом подачі через Здолбунівський
районний суд Рівненської області
апеляційної скарги протягом 10 /десяти/
днів з дня проголошення рішення, а
особами, які не були присутні під час
проголошення судового рішення у той же
строк із дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя: