Справа № 1323/2о-63/11
Головуючий у 1 інстанції: Пак В.М.
Провадження № 22-ц/783/345/14
Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого
Приколоти Т.І.

суддів
Богонюка М.Я.,Ванівського О.М.

з участю
секретаря Цар М.М.

з участю
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України у м.Стрию та
Стрийському районі Львівської області
на рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 8 липня 2011
року по справі за заявою ОСОБА_3 про
встановлення факту, що має юридичне
значення,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про
встановлення факту отримання ним
травми в ніч з 27 на 28 серпня 1953 року при
виконанні службових обов'язків,
пов'язаних із проходженням військової
служби, що йому необхідно для
підвищення розміру пенсії. В
обґрунтування своєї заяви посилається
на те, що у 1951 році він був призваний для
проходження військової служби у
Збройних Силах колишнього СРСР, яку
проходив на бойовому кораблі
Чорноморського флоту. Під час
військових навчань в ніч з 27 па 28
серпня 1953 року він впав та отримав
закричу черепно-мозкову травму. У
зв'язку з одержаною травмою він
проходив лікування. Був комісований за
станом здоров'я із встановленням 2-ї
групи інвалідності. У 1954 році комісією
ЛТКК встановлено, що захворювання він
отримав у 1953 році при виконанні
службових обов'язків, пов'язаних із
проходженням військової служби. Для
підвищення розміру пенсії йому
необхідно встановити такий факт.
Просить заяву задовольнити.

Рішенням Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 8 липня 2011
року заяву задоволено. Встановлено
факт отримання ОСОБА_3 каліцтва при
виконанні службових обов'язків,
пов'язаних із проходженням військової
служби в період 1951-1953 р.р. в ніч з 27 на 28
серпня 1953 року.

Рішення оскаржує Управління
Пенсійного фонду України у м.Стрию та
Стрийському районі Львівської області.
В апеляційній скарзі зазначає, що судом
порушено норми процесуального права.
Розгляд справи проведено без участі
представника зацікавленої особи
(апелянта), не залучено представника
медико-соціальної експертизи.
Задовольняючи заяву, суд вийшов за межі
своєї компетенції. Просить скасувати
оскаржуване рішення і закрити
провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника апелянта, перевіривши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заяви,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення,
виходячи із наступного.

Встановлено, що ОСОБА_3 з 6 лютого 1954
року отримує пенсію як інвалід армії II
групи відповідно п.б ст. 20 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб».

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
факту каліцтва, якщо це потрібно для
призначення пенсії або одержання
допомоги по загальнообов'язковому
державному соціальному страхуванню.

Однак, п. 9 постанови Пленуму
Верховного суду України № 5 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення» встановлено,
що при застосуванні п.3 ст.273 ЦПК, яким
передбачено встановлення каліцтва у
зв'язку з виконанням державних чи
громадських обов'язків, якщо це
потрібно для призначення пенсії, судам
слід мати на увазі, що з дня введення в
дію Закону України «Про охорону праці»
(з 24 листопада 1992 року) справи про
встановлення таких фактів не
розглядаються в порядку окремого
провадження. Питання, пов'язані із
встановленням факту каліцтва у зв'язку
в виконанням державних чи громадських
обов'язків призначається особам, які
внаслідок цього стали інвалідами,
вирішується в порядку, встановленому
для розгляду трудових спорів.
Встановлення судом факту каліцтва в
порядку розгляду справ про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення не відповідає вимогам закону.

Постановою Пленуму Верховного суду
України № 5 від 31 березня 1995 року «Про
судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» визначено, що не можуть
розглядатися судами заяви про
встановлення фактів одержання
поранень і контузій при виконанні
обов'язків військової служби, про
встановлення причин і ступеня втрати
працездатності. Відмова відповідного
органу в установленні такого факту
може бути оскаржена заінтересованою
особою до суду. Пунктом 18 Постанови
передбачено, що рішення суду про
встановлення факту, що має юридичне
значення, не замінює собою документів,
які видають органи, а є лише підставою
для їх одержання. На видачу такого
документу уповноважені органи
медико-соціальної експертної комісії.
Відтак, справа такої категорії повинна
розглядатись в порядку позовного
провадження.

Колегія суддів приходить до висновку,
що оскаржуване рішення не відповідає
обставинам справи, що є підставою для
його скасування та ухвалення нового
рішення про відмову у задоволенні
заяви ОСОБА_3 про встановлення факту
отримання ним каліцтва при проходженні
військової служби.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, ст.309, ст. 313,
ч.21 ст.314, ст.316 319 ЦПК України, колегія
суддів,- в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м.Стрию та
Стрийському районі Львівської області
задовольнити частково.

Рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 8 липня 2011
року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
заяви ОСОБА_3 про встановлення факту
отримання ним каліцтва в ніч з 27 на 28
серпня 1953 року при виконанні
службових обов'язків, пов'язаних з
проходженням військової служби.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене протягом двадцяти днів з
часу набрання законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді