Справа № 1316/17/11
Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський
Провадження № 22-ц/783/1332/14
Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого судді - Гірник Т.А.

суддів -Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретар - Глинський О.А.

з участю позивача ОСОБА_2,
представника відповідача Мартиновича
С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою голови
ліквідаційної комісії ВАТ
«Львівавтотранссервіс» Даниліва
Мирослава Михайловича на ухвалу
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 24 грудня 2013
року про відмову розстрочити
виконання рішення суду, -

В С Т А Н О
В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено
у задоволенні заяви представника ВАТ
«Львівавтотранссервіс» про
розстрочку виконання рішення
Апеляційного суду Львівської області
від 15.11.2013 року, яким за апеляційною
скаргою позивача ОСОБА_2 рішення
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 5 липня 2012 року
скасовано та ухвалено у справі нове
рішення: скасовано наказ голови
правління ВАТ «Львівагротранссервіс»
№ 102 від 8 жовтня 2005 року «Про
звільнення» та поновлено позивача на
посаді головного інженера ВАТ з 10
жовтня 2005 року, ухвалено про стягнення
62 678 гр. середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та 3 000 гривен
моральної шкоди. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Ухвалу оскаржив голова
ліквідаційної комісії ВАТ Данилів М.М.

Вважає її незаконною та
необґрунтованою, просить скасувати та
ухвалити нову ухвалу про розстрочення
рішення суду в частині стягнення
коштів на користь позивача у спосіб
проведення виплат щомісячно рівними
частинами упродовж двох років.
Мотивує тим, що судом першої інстанції
не враховано перебування
підприємства на стадії ліквідації, що
таке не здійснює підприємницької
діяльності. Суд не врахував намір
боржника виконати рішення добровільно.
Примусове його виконання призведе до
блокування рахунків виконавчою
службою, що унеможливить проведення
розрахунків з держаним бюджетом щодо
сплати податків та розрахунків з
іншими кредиторами. Суд не врахував
думки самого позивача, який не
заперечив проти розстрочення рішення
в частині виплат на 6 місяців та не
врахував інтереси боржника, водночас
надав перевагу лише інтересам
стягувача. Просить ухвалу скасувати та
ухвалити нову, якою задовольнити заяву
про розстрочку рішення суду .

При розгляді справи в суді
апеляційної інстанції представник
апелянта доводи та мотиви апеляційної
скарги підтримав.

Позивач ОСОБА_2, як стягувач
заперечив проти апеляційної скарги.
Просить врахувати, що з позовом про
поновлення на роботі звернувся до суду
в листопаді 2005 року. Спір в кінцевому
вирішено по спливу 8-ми років - 15.11.2013
року. Категорично заперечив мотиви
апеляційної скарги щодо свого
погодження на розстрочення рішення
суду в частині грошових виплат на 6
місяців. Вважає, що підприємство могло
вишукати способи проведення йому
виплат у виконання рішення суду з часу
набрання чинності, в тому числі за
рахунок належного майна, однак по
даний час жодних платежів не отримав.
Просить ухвалу суду першої інстанції
залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
наступних мотивів.

У відповідності до вимог ст.373 ЦПК
України - за наявності обставин, що
утруднюють виконання рішення /хвороба
боржника або членів його сім"ї,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо/, за заявою
державного виконавця або за заявою
сторони суд, який видав виконавчий
документ у десятиденний строк
розглядає питання про відстрочку або
розстрочку виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення в судовому
засіданні з викликом сторін і у
виняткових випадках може відстрочити
або розсторочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок
виконання рішення.

Із змісту вказаної норми убачається, що
розстрочка виконання рішення суду
може мати місце у виняткових випадках.

Рішенням Апеляційного суду
Львівської області від 15.11.2013 року
частково задоволено апеляційну скаргу
позивача. Рішення Пустомитівського
районного суду Львівської області від
5 липня 2012 року скасовано та ухвалено у
справі нове рішення: скасовано наказ
голови правління ВАТ
«Львівагротранссервіс» № 102 від 8
жовтня 2005 року «Про звільнення» та
поновлено позивача на посаді
головного інженера ВАТ з 10 жовтня 2005
року, ухвалено про стягнення 62 678 гр.
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та 3 000 гривен моральної шкоди.
В задоволенні решти позовних вимого
відмовлено.

У відповідності до вимог ст. 319
ЦПК України - рішення або ухвала
апеляційного суду набирають законної
сили з моменту їх проголошення.

На підставі заяви позивача від
18.11.2013 року останній 13.12.2013 року
отримав виконавчі листи для подачі до
виконавчої служби, оскільки в
добровільному порядку рішення суду не
виконується.

Відмовляючи у задоволенні заяви
боржника про надання відстрочки у
виконанні рішення суду в частині
виплати стягувачу вказаних у рішенні
сум, суд першої інстанції вірно
врахував, що розстрочка виконання
рішення - це надання боржникові права
проводити виконання рішення у
частинах і в строки, встановлені судом.
Суд, який вирішує це питання повинен
виходити із засад доцільності та
необхідності захисту інтересів
насамперед стягувача, права якого
підтверджені судовим рішенням, яке є
обов»язковим для виконання
відповідно до п. 5 ст. 124 Конституції
України.

Матеріалами справи встановлено,
що права позивача на працю та
заробітну плату визнані судовим
рішенням порушеними і були захищені по
спливу 8-ми років після звернення до
суду за захистом цих прав .

Крім того, судом першої інстанції
вірно враховано, що заявником не
надано жодних доказів на
підтвердження обставин, які зумовлюють
необхідність вирішення питання
розстрочки виконання рішення суду в
частині виплати стягувачу належних
сум оплати за вимушений прогул та у
відшкодування моральної шкоди.

Мотиви апеляційної скарги, щодо
наявності бажання у боржника
виконувати рішення суду в
добровільному порядку є спростованими,
оскільки з часу набрання рішенням
чинності боржником на користь
стягувача не виплачено жодної суми.

Перебування підприємства у
стадії ліквідації не є винятковим
випадком, що зумовлювало б задоволення
заяви боржника про надання відстрочки
у виконанні вказаного вище рішення
суду.

Мотиви апеляційної скарги про
згоду стягувача на відстрочку у
виконанні рішення суду терміном на 6
місяців, ОСОБА_2 категорично заперечив
при розгляді справи за апеляційною
скаргою.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про відхилення
апеляції та залишення ухвали суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч.2 ст.
307, п.4 ч.1 ст. 314, ст. 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу голови
ліквідаційної комісії ВАТ
«Львівавтотранссервіс» Даниліва
Мирослава Михайловича відхилити.

Ухвалу Пустомитівського
районного суду Львівської області від
24 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції протягом 20
днів з часу набрання ухвалою законної
сили.

Головуючий

Судді