Справа № 2/359/412/2014
17 січня 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області у
головуючого судді -
при секретарі судового засідання -
за участю представника позивача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Борисполі Київської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Відділ
реєстрації актів цивільного стану
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції про оспорювання
У листопаді 2011 року позивач
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про
оспорювання батьківства. Свої позовні
вимоги мотивував тим, що 5 липня 2000 року
він зареєстрував шлюб з відповідачкою
з причини вагітності. До реєстрації
шлюбу позивач близько року знаходився
в близьких стосунках з відповідачкою.
Через три місяці після реєстрації
шлюбу, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя
народився син ОСОБА_4 На той час у
позивача не було жодних сумнівів, з
приводу його батьківства, відносно
сина, однак згодом він почав помічати,
що син ОСОБА_4 на нього не схожий, як
зовні так і за характером. Крім того,
від спільних знайомих, позивачу стало
відомо, що відповідачка у своїх
розмовах з ними неодноразово
вказувала, що позивач не є біологічним
батьком дитини. 29 жовтня 2002 року шлюб
між подружжям було розірвано. Позивач
наголошує, що за вказаних обставин у
нього є підстави вважати, що він не є
біологічним батьком дитини. Тому
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про
оспорювання батьківства, оскільки не
визнає себе батьком дитини та просить
виключити відомості про ОСОБА_2, як
батька, з актового запису № 346 від 27
листопада 2000 року про народження
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.
В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, та наполягав
на його задоволенні. Вважав, що
оскільки відповідачка та її син, після
неодноразових ухвал суду щодо
проведення відповідної експертизи так
і не з'явились до експертної установи,
тому слід встановити факт, для
з'ясування якого і призначалась
вказана експертиза, задовольнивши
Відповідачка в судове засідання не
з'явилась, повідомлена судом у
встановленому порядку, про своє
відношення до позову не повідомила.
З огляду на викладене суд прийняв
рішення про заочний розгляд цивільної
справи відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК
України, оскільки представник позивача
проти такого порядку не заперечував.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши всі докази, суд
дійшов до висновку, про наявність
достатніх правових підстав для
задоволення позову виходячи з
наступного.

Встановлено, що 5 липня 2000 року сторони
зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 від
шлюбу у подружжя народився син
ОСОБА_4(а.с.7).

20 вересня 2002 року шлюб між подружжям
було розірвано за рішенням
Бориспільського міського суду
Київської області. 29 жовтня 2002 року
видано свідоцтво про розірвання шлюбу
серії НОМЕР_1(а.с.8-9).

Позивач вказує, що до реєстрації шлюбу
він близько року знаходився в близьких
стосунках з відповідачкою. Через три
місяці після реєстрації шлюбу, а саме:
ІНФОРМАЦІЯ_1 у них, як подружжя,
народився син ОСОБА_4 На той час у
позивача не було жодних сумнівів, з
приводу його батьківства, відносно
сина, однак згодом він почав помічати,
що син ОСОБА_4 на нього не схожий. Крім
того, від спільних знайомих, позивачу
стало відомо, що відповідачка у своїх
розмовах з ними неодноразово
вказувала, що позивач не є біологічним
батьком дитини.

Відповідно ст.136 СК України особа, яка
записана батьком дитини відповідно до
статті 126 цього Кодексу, має право
оспорити своє батьківство, пред'явивши
позов про виключення запису про нього
як батька з актового запису про
народження дитини. У разі доведення
відсутності кровного споріднення між
особою, яка записана батьком, та
дитиною, суд постановляє рішення про
виключення відомостей про особу як
батька дитини з актового запису про її
народження. Не має права оспорювати
батьківство, зокрема, особа, записана
батьком дитини, якщо в момент
реєстрації себе батьком дитини вона
знала, що не є її батьком.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 128 СК України підставою
для визнання батьківства є будь-які
відомості, що засвідчують походження
дитини від певної особи, зібрані
відповідно до ЦПК України.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15
травня 2006 року «Про застосування
судами окремих норм Сімейного Кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів» питання щодо походження
дитини суд вирішує на підставі
будь-яких доказів про це. Висновки
експертизи, у тому числі
судово-генетичної, необхідно оцінювати
з урахуванням положень ст. 212 ЦПК
України, згідно з якою жоден доказ не
має для суду насамперед установленого
значення, він оцінює докази в їх
сукупності, а результати оцінки
відображає в рішенні з наведенням
мотивів їх прийняття чи відхилення.

За правилами ч. 1 ст. 146 ЦПК України, у
разі ухилення особи, яка бере участь у
справі, від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або
від іншої участі в експертизі, якщо без
цього провести експертизу неможливо,
суд залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні.

У разі ухилення відповідача від
проведення судово-біологічної
(судово-генетичної) експертизи у
справах про визнання батьківства,
материнства суд має право постановити
ухвалу про примусовий привід на
проведення такої експертизи.

З матеріалів цивільної справи
вбачається, що 26 грудня 2011 року ухвалою
суду у даній справі призначено
судово-генетичну експертизу з метою
вирішення питання, чи є ОСОБА_2
біологічним батьком ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1. Проведення експертизи
доручено експертам Київського
міського клінічного бюро СМЕ.

10 квітня 2012 року КМБ СМЕ повідомлено, що
відбір зразків крові відбудеться 01
червня року о 11.30 год.

У призначений експертами час
відповідачка з сином не з'явились,
відтак відбір зразків крові проведено
не було. Поряд з цим, експертами
повідомлено суд про необхідність
забезпечення явки вищевказаних осіб на
08 червня 2012 року.

Ухвалою Бориспільського
міськрайонного судом суду від 01 серпня
2012 року постановлено здійснити
примусовий привід ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Виконання приводу доручено
Бориспільському МРВ ГУ МВС.

З матеріалів про виконання приводу (а.с.
88, 89) вбачається, що ОСОБА_3 була
повідомлена про необхідність
забезпечення особистої явки та явки
ОСОБА_4 на 09 серпня 2012 року для
проведення відбору зразків крові,
однак остання до експертної установи
не з'явилась.

З цієї підстави експертами КМБ СМЕ
повернуто ухвалу суду від 26 грудня 2011
року без виконання.

25 вересня 2012 року Бориспільським
міськрайонним судом повторно
призначено судово-генетичну
експертизу, на вирішення якої
поставлено питання чи є ОСОБА_2
біологічним батьком ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1. Проведення експертизи
доручено експертам Київського
міського клінічного бюро СМЕ.

Київським міським клінічним бюро СМЕ
повідомлено, що відбір зразків крові
відбудеться 23 листопада 2012 року (а.с. 102).

Проте, у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 не з'явились, проведення відбору
зразків було призначено на 11 січня 2013
року (а.с. 105).

Ухвалою суду від 28 грудня 2012 року
вдруге постановлено здійснити
примусовий привід ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Проте, останні знову не з'явились до
експертної установи, у зв'язку з чим
листом від 30 січня 2013 року КМБ СМЕ
ухвалу суду повернуто без виконання.

23 квітня 2013 року судом втретє
призначено у даній справі
судово-генетичну експертизу (а.с. 134).

Експертами КМБ СМЕ призначались дати
для проведення відбору зразків крові
на 21 червня 2013 року та 08 серпня 2013 року.

Однак, не зважаючи на це, ОСОБА_3 та її
син ОСОБА_4 до експертної установи
знову не з'явились.

У зв'язку з цим ухвалу суду КМБ СМЕ в
черговий раз повернуто без виконання
(а.с. 147).

З викладеного вбачається, що
відповідачка фактично відмовилась від
проведення судово-генетичної
експертизи, не зважаючи на
неодноразові ухвали суду про
примусовий привід.

Таким чином, ухилення відповідачкою
від проведення судово-біологічної
експертизи дає суду підстави
встановити факт для якого призначалась
вказана експертиза.

Згідно ч.1 ст.79 ЦПК України, судові
витрати складаються з судового збору
та витрат пов'язаних з розглядом
справи.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Позов задоволений, тому з Відповідачки
на користь Позивача слід стягнути
сплачений судовий збір, що
підтверджується відповідною
квитанцією(а.с.1), наявною в матеріалах
цивільної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст., 3, 10, 60, 209, 212, 213-215, 218, 224 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Виключити відомості про ОСОБА_2, як
батька, з актового запису № 346 від 27
листопада 2000 року про народження
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судові витрати у розмірі 94 гривні 01
копійка.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, який його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Київської області
через Бориспільський міськрайонний
суд Київської області шляхом подання в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем до апеляційного суду
Київської області в загальному
порядку.

Повний текст рішення суду виготовлено
23.01.2014р.

Суддя Бориспільського міськрайонного
суду

Київської області
В.П.
Величко