Справа № 2-7306/14
У Х В А Л А

14 листопада 2014 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про захист прав споживачів, стягнення суми вкладу, відсотків за користування коштами, 3-% річних, суми відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, пені за порушення строків виконання доручення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача суму вкладу у розмірі 203863,01 грн.; проценти за користування коштами за період прострочення виплати з 25.07.2014 по 31.10.2014 року в сумі 8579,01 грн.; 7542,93- індекс інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання; 1038,00 грн. - 3% річних за затримку виконання грошового зобов'язання; 20386,30 грн. - пеня за порушення строків виконання зобов'язань.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги про стягнення відсотків за період прострочення виплати, а також пені за порушення строків виконання доручення, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких він звертається до суду та обґрунтовує свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, та на підставі яких, на його думку, їх необхідно вирішувати, і які визначають той засіб захисту права, який він просить суд застосувати, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Звертаючись до суду з вимогами щодо стягнення з відповідача відсотків за період прострочення виплати позивач при цьому не зазначає правових підстав для нарахування відсотків за ставкою 16% річних, не надає їх розрахунок із значенням періоду та розмірів сум за кожен календарний місяць, які приймались позивачем до уваги при здійсненні розрахунку.

Як не надав і правового обґрунтування стосовно вимог про стягнення пені у вказаному ним розмірі із зазначенням періоду нарахування, підстав та суми простроченого платежу, із якої позивачем вираховувався розмір пені, враховуючи те, що пеня розраховувалась позивачем за кожен день прострочення за невиконання доручення на переказ коштів, при який, разом з тим, відомостей не вказав.

За таких обставин, заявляючи позовні вимоги, позивач не виклав обставини як правові підстави відповідно до норм матеріального права з урахуванням правовідносин, які виникли між сторонами з приводу даного спору чи щодо виконання договору банківського вкладу, чи щодо договору банківського рахунку, правовідносин за якими регулюються різними нормами права, а суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачем не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з'ясувати предмет спору та межі доказування.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Враховуючи вищевикладене, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання, а відповідач, котрий як і позивач має право на судових захист, має бути обізнаний, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно викласти обставини в обґрунтування позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися з приводу даного спору, зазначити, чим визначений той засіб захисту права, який він просить застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави позову, а також зазначити докази в підтвердження кожної обставини на обґрунтування заявлених вимог та їх розрахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про захист прав споживачів, стягнення суми вкладу, відсотків за користування коштами, 3-% річних, суми відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, пені за порушення строків виконання доручення залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали, шляхом подачі нової редакції позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: