Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого -
судді Мармаша В.Я.

при секретарі -
Магеровській Ю.Я.

з участю позивача -
ОСОБА_1

представника позивача -
ОСОБА_2

представника відповідача -
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про стягнення суми
заборгованості за договором, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до
відповідача, який в ході судового
розгляду справи уточнив, та остаточно
просив стягнути з останнього суму
боргу за письмовим договором надання
безпроцентної інвестиції № 000/01 від
20.12.2011р. та згідно боргової розписки від
02.01.2012р. в розмірі 592557,28 грн. Позов
мотивує тим, що відповідачем було
одержано від нього в борг поетапно
кошти, які в національній та іноземній
грошовій валюті, в сукупності
складають еквівалент 528661,20 грн.
безпроцентно, що підтверджується
розписками та квитанціями, які вона
зобов'язувалася повернути поетапно,
остаточно до 20.12.2012р., однак свого
зобов'язання досі не виконала. А тому
вона повинна повернути йому зазначену
суму боргу, а також сплатити на
підставі ст. 625 ЦК України 3% річних на
суму заборгованості, що становить 12436,44
грн., та 1459,64 грн. інфляційних втрат, а
також згідно п. 7.1 договору надання
безпроцентної інвестиції № 000/01 від
20.12.2011р. штраф в розмірі 50000 грн.

У судовому засіданні позивач та його
представник ОСОБА_2 позов підтримали із
аналогічних викладеним у позовній
заяві підстав.

Представник відповідача ОСОБА_3 у
судовому засіданні проти позову
заперечив, пояснивши, що відповідач не
підписувала розписок про отримання
коштів, а тому обставина їх одержання є
недоведеною, у зв'язку з чим у позові
слід відмовити.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши та
перевіривши зібрані у справі докази,
постановляючи рішення відповідно до
вимог ст. 215 ЦПК України, суд вважає, що
позов слід задовольнити частково з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Як вбачається з договору надання
безпроцентної інвестиції № 000/01 від
20.12.2011р., що підтверджується розписками
про одержання коштів від 20.12.2011р., від
06.04.2012р. та квитанціями від 19.01.2012р.,
26.01.2012р., 30.01.2012р., 06.02.2012р., 21.02.2012р.,
22.02.2012р., 27.02.2012р., 05.03.2012р., 02.04.2012р.
відповідачем було одержано в борг від
позивача 250000 грн. безвідсотково, з яких
останній зобов'язався повернути 125000
грн. до 30.09.2012р., решту 125000 грн. до 20.12.2012р.
Крім того, згідно з розпискою від
02.01.2012р., відповідачем додатково
одержано в борг від позивача
безпроцентну суму позики в розмірі 10480
доларів США, 200 Євро та 192800 грн., які
зобов'язувався повернути до 01.07.2012р.

У відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлений договором.
Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Однак свого зобов'язання, як випливає
із пояснень сторін, відповідач досі не
виконав. Доказів протилежного останнім
не подано, обставина щодо не підписання
відповідачем боргових розписок є
непідтвердженою. За клопотанням
представника відповідача ухвалою суду
від 25.11.2013р. у справі призначалась
судова почеркознавча експертиза на
предмет встановлення справжності
підписів відповідача на боргових
розписках, однак така була повернута до
суду без виконання, оскільки
відповідачем не було оплачено вартості
судової експертизи та за клопотанням
експерта й вимогою суду не надано
експериментальних зразків її підпису.
При цьому відповідачу були роз'яснені
правові наслідки ухилення від участі в
експертизі, передбачені ч. 1 ст. 146 ЦПК
України, а тому суд вважає, що боргові
розписки у цій справі підписані
безпосередньо відповідачем.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції, а також три проценти
річних від простроченої суми.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пунктом 7.1 договору
надання безпроцентної інвестиції №
000/01 від 20.12.2011р. передбачено, що при
простроченні повернення інвестиції
боржник сплачує штраф у розмірі 20
відсотків від неповернутої суми
позики.

Взятих на себе зобов'язань, відповідач
не виконав, у зв'язку з чим станом на
25.06.2013р. виникла заборгованість в
національній грошовій одиниці у
розмірі 592299,96 грн., що складається із
основного боргу - суми позики в розмірі
528661,20 грн., яка на даний час є
неповернутою, 12436,44 грн. 3 % річних та 50000
грн. штрафу згідно з п. 7.1 договору
надання безпроцентної інвестиції №
000/01 від 20.12.2011р., що підтверджується
розрахунком заборгованості від 25.06.2013р.
Вказані розрахунки складені у
відповідності до умов договору та
вимог ЦК України. Сума інфляційних
втрат у розрахунку заборгованості
підлягає зменшенню до 1202,32 грн.,
оскільки інфляційні втрати на частину
зобов'язання, яка виражена в іноземній
грошовій валюті, не нараховуються.

З врахуванням вищенаведеного, суд
вважає, що позов ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за договором слід
задовольнити частково та стягнути з
відповідача на користь позивача
заборгованість в розмірі 592299,96 грн. та
344,10 грн. сплаченого позивачем судового
збору, оскільки частка задоволених
позовних вимог наближена до 100%, та на
користь держави 3096,90 грн. не сплаченого
судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 169, 212, 213, 214, 215, 225,
226 ЦПК України, ст.ст. 541, 543, 549, 612, 625, 1048,
1049 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
заборгованість за договором надання
безпроцентної інвестиції № 000/01 від
20.12.2011р. та згідно з розпискою від
02.01.2012р. в розмірі 592557,28 грн.

В решті вимог - відмовити за
безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 344,10
грн. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави
3096,90 грн. не сплаченого судового збору.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Львівської області в порядку і строки
передбачені ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя
Мармаш В.Я.