АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

Іменем України

10 липня 2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

головуючого - судді
Кулікової С.В.

суддів - Білич
І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі -
Клінчук О.М.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача -
БілецькогоР.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 25 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСББ «Моноліт», третя особа:
голова об'єднання ОСББ «Моноліт» -
ОСОБА_6 про відшкодування вартості
майна та матеріальних збитків в
результаті незаконного заволодіння
чужим майном,

перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, -

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/7752/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Ключника А.С. Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Кулікова
С.В.В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся з позовом, в якому
просив стягнути з відповідача на свою
користь збитки по відшкодуванню
вартості майна у сумі 13 100,00 грн., пеню у
розмірі 0,2% від вартості зазначеного
майна за кожний день прострочення у
розмірі 26 357,20 грн. та судові витрати у
розмірі 393,57 грн. Вимоги обґрунтовано
тим, що відповідно до укладеного
договору від 02.04.2007 про безоплатне
користування майном позивачем у
користування ОСББ «Моноліт» було
передано у безоплатне користування
майно, а саме: 1) комп'ютер, 2) принтер, 3)
письмовий стіл двотумбовий, 4)
письмовий стіл, 5) офісний стіл, 6) тумби,
7) сейф, 8) три стільці, 9) електрична
письмова машинка, 10) шухляда для папок,
строк дії договору до 02.04.2010 року.

З початку 2010 року ОСББ «Моноліт»
очолила ОСОБА_6, з якою у позивача
склались неприязні стосунки через те,
що остання звільнила дружину позивача
з посади головного бухгалтера ОСББ
«Моноліт», при цьому ОСОБА_6
користується майном, яке належить
позивачу та не повертає його, тому
18.06.2012 позивач направив відповідачу
лист з вимогою виконання умов договору
від 02.04.2007 року, в якому вимагав
добровільно відшкодувати йому
вартість майна та матеріальні збитки,
однак жодних дій зі сторони
відповідача не відбулося.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 25 квітня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСББ
«Моноліт», третя особа: голова
об'єднання ОСББ «Моноліт» - ОСОБА_6 про
відшкодування вартості майна та
матеріальних збитків в результаті
незаконного заволодіння чужим майном
відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
ОСОБА_1 звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення і ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

В своїй скарзі апелянт висловлює думку,
що судом не було повно і всебічно
з'ясовано та досліджено даних обставин
справи і порушено норми процесуального
права, а саме: ч. 1 ст. 159, ч. 3 ст. 144, ст. 213
ЦПК України, при цьому вказує, що суд не
взяв до уваги і не дослідив письмові
заяви головного бухгалтера ОСББ
«Моноліт» до Святошинського РУ ГУ МВС
України, які були подані в березні 2010
року, щодо незаконного заволодіння
головою ОСББ «Моноліт» ОСОБА_6 чужим
майном з вимогою відкриття проти неї
кримінальної справи та копію Договору
про безоплатне користування майном від
02.04.2007 р., як належного доказу по справі,
оскільки апелянт вважає, що
відсутність у позивача на даний час
оригіналу договору не може слугувати
підставою відмови у задоволенні
позовних вимог.

Також, як на підставу скасування
рішення апелянт вказує на відмову суду
першої інстанції у допиті свідків, які
могли підтвердити факт укладення
Договору та перелік майна, переданого
позивачем у строкове безоплатне
користування ОСББ «Моноліт».

В судовому засіданні позивач доводи
апеляційної скарги підтримав та просив
її задовольнити з підстав, викладених у
ній.

Представник відповідача заперечував
проти апеляційної скарги за
необґрунтованістю її доводів.

Заслухавши доповідь судді Кулікової
С.В., вислухавши пояснення сторін,
розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленого судом рішення, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує зокрема
такі питання: чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з правильно
встановлених в судовому засіданні
обставин та дійшов висновку про те, що
будь-яких належних доказів щодо
укладення між позивачем та
відповідачем 02.04.2007 року договору про
безоплатне користування майном
позивачем суду не надано.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком районного суду, так як він в
повній мірі відповідає встановленим
обставинам справи та вимогам Закону.

Так, за змістом частини 3 статті 10
Цивільного процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень. Положення ст.60 ЦПК України
покладає обов'язок доказування на
сторін, суд не може збирати докази за
власною ініціативою, що є одним із
найважливіших наслідків принципу
змагальності.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою звернення позивача до суду з
позовом було невиконання відповідачем
умов договору від 02.04.2007 року про
безоплатне користування майном, копія
якого знаходиться в матеріалах справи,
що заперечувалось відповідачем, тому
ухвалою суду від 16.04.2013 року було
призначено технічну експертизу
документу, яку у зв'язку з не наданням
позивачем оригіналу договору від 02.04.2007
року проведено не було.

При цьому, доводи апеляційної скарги
про те, що суд безпідставно відмовив у
допиті свідків, які могли підтвердити
факт укладення Договору та перелік
майна, переданого позивачем у строкове
безоплатне користування ОСББ
«Моноліт», оскільки ч. 2 ст. 59 ЦПК
України передбачає, що обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, при цьому за спеціальним
характером такої допустимості
передбачено використання чітко
визначених законом доказів для
встановлення певних обставин справи.

З урахуванням статті 207 ЦК України,
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, отже такий договір, в
порядку ст. 64 ЦПК України, мав бути
поданим позивачем в оригіналі, що
підтверджує висновок суду першої
інстанції та спростовує доводи
апеляційної скарги про те, відсутність
у позивача на даний час оригіналу
договору не може слугувати підставою
відмови у задоволенні позовних вимог.

Також під час перегляду оскаржуваного
рішення в апеляційній інстанції
позивачем не надано інших допустимих
та належних доказів на підтвердження
наявності у відповідача майна, що
передано позивачем, при цьому
посилання апелянта на заяви головного
бухгалтера ОСББ «Моноліт» до
Святошинського РУ ГУ МВС України, які
були подані в березні 2010 року, щодо
незаконного заволодіння головою ОСББ
«Моноліт» ОСОБА_6 чужим майном з
вимогою відкриття проти неї
кримінальної справи, не доводять
обставин, зазначених у позовній заяві,
оскільки позивачем не надано вироку у
кримінальній справі, що набрав
законної сили за цими заявами, які, в
силу ст. 61 ЦПК України, були б
обов'язковими для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій винної особи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції в повному обсязі
дослідив, проаналізував та дав належну
оцінку, поданим сторонами доказам, що
мають значення в конкретній справі,
доводять існування відповідних
юридичних обставин, застосував норми
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин,
та дійшов обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_1

За таких підстав доводи апеляційної
скарги законності рішення суду першої
інстанції не спростовують, правові
підстави для скасування рішення,
відсутні, а наведені в апеляційній
скарзі недоліки у розгляді справи не
вплинули на суть ухваленого рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 25 квітня 2014 року - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 25 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена протягом 20-ти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: