справа № 125/1752/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12.09.2014 Барський
районний суд Вiнницької області

в складі:
головуючого Переверзєва С.В.

при секретарі Данилів Л.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бар Вiнницької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
третя особа без самостійних вимог -
Орган опіки і піклування Барської
районної державної адміністрації до
ОСОБА_2, про позбавлення батьківських
прав,

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду ОСОБА_1
вказала, що відповідач ОСОБА_2 є батьком
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На час народження
сина вона перебувала у зареєстрованому
шлюбі з відповідачем. 15.03.2012 року шлюб
розірвано і на даний час позивач
перебуває у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_4. Дитина проживає з нею та
вітчимом, перебуває на їх утриманні,
повністю забезпечена усім необхідним
для належного виховання, навчання,
здорового способу життя в той час, як
відповідач жодним чином не проявляє
батьківського піклування, не дбає про
сина, не цікавиться його життям та не
надає матеріальної допомоги. А тому,
ОСОБА_1 звернулась до суду та просить
ухвалити рішення, яким позбавити
ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала
повність та наполягала на їх
задоволенні.

В судовому засіданні представник
третьої особи - Органу опіки і
піклування Барської
райдержадміністрації Зозуляк В.Л., яка
діє на підставі доручення, просила
позовні вимоги задовольнити, оскільки
таке рішення відповідатиме інтересам
дитини.

Відповідач по справі ОСОБА_2
в судове засідання не з'явився, хоча про
дату, час та місце розгляду справи
належним чином був повідомлений, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення та
оголошенням в газеті «Вінниччина» №161
від 4.09.2014 року.

За таких обставин,
відповідно до ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України,
суд вирішив розглянути справу на
підставі наявних у ній доказів і
ухвалити заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача,
представника третьої особи, дослідивши
матеріали справи та оцінивши докази,
вважає, що позов доведений та
обґрунтований і його слід задовольнити
повністю. До такого висновку суд
дійшов з наступного.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дане
підтверджується свідоцтвом про
народження дитини серії НОМЕР_1,
виданого виконкомом Балківської
сільської ради Барського району
Вінницької області. На час народження
сина позивач ОСОБА_1 перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем.
15.03.2012 року шлюб розірвано, що
підтверджується копією рішення
Барського районного суду. Рішення
набрало законної сили 26.03.2012 року. На
даний час позивач перебуває у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_2, виданим Відділом ДРАЦС
Барського РУЮ Вінницької області 09.02.2013
року. Дитина проживає з мамою та
вітчимом, перебуває на їх утриманні,
повністю забезпечена усім необхідним
для належного виховання, навчання,
здорового способу життя в той час, як
відповідач жодним чином не проявляє
батьківського піклування, не дбає про
сина, не цікавиться його життям та не
надає матеріальної допомоги. Дане
підтверджується заявами сусідів
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, мами
позивача ОСОБА_11, довідкою виконкому
Балківської сільської ради №549 від
20.05.2014 року, довідкою Барського ДНЗ №8

«Дружба» від 21.05.2014 року, актом
обстеження матеріально-побутових умов
від 20.05.2014 року, актом обстеження умов
проживання від 10.06.2014 року,
затвердженого начальником Служби у
справах дітей райдержадміністрації.
Органом опіки і піклування Барської
райдержадміністрації надано висновок
за №01-1-36/1457 від 25.06.2014 року про
доцільність позбавлення відповідача
батьківських прав відносно сина
ОСОБА_5.

Відповідно до ст. ст.150,157 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток. Той із батьків, хто проживає
окремо від дитини зобов'язаний брати
участь у її вихованні та утриманні.

Згідно п.16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 від 30.03.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»,
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний

розвиток як складову виховання; не
спілкуються з дитиною в обсязі,
необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не

виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини за умови
винної поведінки батьків, свідомого
нехтування ними своїми обов'язками.

Частини 3, 4 ст.155 СК України
зазначають, що відмова батьків від
дитини є неправозгідною, суперечить
моральним засадам суспільства, а
ухилення батьків від виконання
батьківських обов'язків є підставою
для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

Пункт 2 частини 1 статті 164 СК
України передбачає, що батько може бути
позбавлений батьківських порав, якщо
він ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Не виконання ОСОБА_2
передбачених законом вимог щодо
належного виховання та догляду за
сином є підставою для позбавлення його
батьківських прав.

За таких обставин суд вважає доцільним
позбавити ОСОБА_2 батьківських прав
відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч.2 ст. 166 Сімейного
Кодексу України, особа позбавлена
батьківських прав, не позбавляється
обов'язку щодо утримання дитини.
Одночасно з позбавленням батьківських
прав суд може на вимогу позивача або за
власною ініціативою вирішити питання
про стягнення аліментів на дитину.

Ненадання відповідачем в
добровільному порядку матеріальної
допомоги на утримання дитини є
підставою для задоволення позову в
частині стягнення аліментів. Тому суд
вирішив стягувати з відповідача на
користь позивача аліменти на утримання
неповнолітнього сина в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку та
доходів щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з часу
звернення і до досягнення дитиною
повноліття.

На підставі п.1 ст.367 ЦПК України суд
допускає рішення до негайного
виконання в частині стягнення розміру
аліментів за один місяць.

На підставі викладеного,
керуючись ст.225, ст.226, п.1 ст.367 ЦПК
України, ст.150, ст.164, ст.166, ст.180, ст.182,
ст.183, ст.191 СК України, ЗУ «Про охорону
дитинства», п.16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 від 30.03.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав», -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьківських прав відносно сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
жителя АДРЕСА_1 на мою користь аліменти
на утримання малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку та доходів щомісячно,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
починаючи з 08.07.2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Вінницької області
протягом 10 діб.

СУДДЯ: