справа № 2/489/779/14
рішення

Іменем україни

24 лютого 2014 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

при секретарі Коденко К.В.

за участю:

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення
кредитної заборгованості

встановив:

У січні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з позовом про
стягнення із ОСОБА_1 кредитної
заборгованості в сумі 13281,04 грн.

У позові вказано, що 15.12.2007 між
сторонами укладено кредитний договір
№ NKXRR210321259, відповідно до якого ОСОБА_1
отримала кредит у розмірі 5409,00 грн. зі
сплатою 0,96 процентів річних.

Станом на 17.01.2014 грошові зобов'язання
відповідач не виконала внаслідок чого
утворилася заборгованість в сумі 18381,62
грн., яка складається із 935,27 грн.
заборгованості за кредитом, 8,45 грн.
процентів, 194,72 грн. комісії, 17243,18 грн.
пені.

Вказана заборгованості підлягає
зменшенню на 6209,20 грн. стягнутих на
підставі судового наказу Ленінського
районного судду м.Миколаєва від 14.07.2009.

Крім того, відповідно до Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт) стягненню
підлягає 500,00 грн. фіксованого штрафу та
608,62 грн. штрафу (процентна складова).

У судове засідання представник
позивача не з'явився, до суду від банку
надійшла заява про розгляд справи за
відсутності представника та
задоволення позову.

Відповідач проти задоволення позову
заперечувала посилаючись на складні
сімейні та матеріальні обставини,
внаслідок яких не змогла здійснити
повне погашення заборгованості, та
одночасно просила зменшити розмір
штрафних санкцій.

Суд, заслухавши відповідача,
дослідивши матеріали справи і оцінивши
зібрані в ній докази, вважає позов
таким, що підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Із матеріалів справи встановлено, що
15.12.2007 між сторонами у формі заяви
укладено кредитний договір № NKXRR210321259
відповідно до якого ОСОБА_1 отримала
кредит у розмірі 5409,00 грн. зі сплатою 0,96
процентів річних стром до 15.12.2008, яка
разом із Умовами надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) та Тарифами складають
кредитний договір.

Станом на 17.01.2014 грошові зобов'язання
відповідач не виконала, внаслідок чого
утворилася заборгованість, яка
складається із 935,27 грн. заборгованості
за кредитом, 8,45 грн. процентів, 194,72 грн.
комісії, 17243,18 грн. пені, всього 18381,62
грн.

Вказана заборгованості підлягає
зменшенню на 6209,20 грн. стягнутих на
підставі судового наказу Ленінського
районного суду м.Миколаєва від 14.07.2009 по
справі № 2-н-646/2009. Таким чином різниця
складає 12172,42 грн.

Крім того, відповідно до пункту 5.3 Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт)
стягненню підлягає 500,00 грн.
фіксованого штрафу та 608,62 грн. штрафу
(процентна складова).

Заборгованість відповідача наведена у
розрахунку позивача.

Відповідно до пункту 5.5 наведених Умов
сторони встановили позовну давність
до вимог про стягнення кредиту,
відсотків, винагороди та неустойки у
п'ять років.

У ході розгляду справи встановлено, що
останнє погашення заборгованості
відповідачем здійснено 15.04.2013. Таким
чином, позов заявлено у межах позовної
давності.

У судовому засіданні відповідач факт
укладення кредитного договору та
отримання кредитних коштів не
оспорювала.

Вказану у позові заборгованість
визнала частково.

Відповідно до статті 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки (пункт 3 частини першої
статті 611 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України
передбачено, що до відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 глави 71 цього
Кодексу, яким врегульовано відносини
позики. Згідно частини першої статті
1050 ЦК України якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 536 ЦК
України за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти у розмірі,
встановленому договором.

Відповідно до статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

З огляду на наведені норми цивільного
права та встановлені в судовому
засіданні обставини, суд вважає
доведеним порушення відповідачем
взятих грошових зобов'язань та
наявність заборгованості, вказаної у
позові.

Між тим, суд вважає за можливе зменшити
розмір пені.

Відповідно до частини третьої статті 551
ЦК України розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

При вирішенні питання про зменшення
неустойки необхідно враховувати
конкретну ситуацію, інтереси обох
сторін та їх майновий стан сторін,
ступінь виконання зобов'язання,
причини неналежного виконання
зобов'язання та форму вини боржника,
співрозмірність розміру неустойки
наслідкам порушення.

З цього приводу Конституційний Суд
України в рішенні від 11.07.2013 N 7-рп/2013
зазначив, що вимога про нарахування та
сплату неустойки за договором
споживчого кредиту, яка є явно
завищеною, не відповідає передбаченим
у пункті 6 статті 3, частині третій
статті 509 та частинах першій, другій
статті 627 Кодексу засадам
справедливості, добросовісності,
розумності як складовим елементам
загального конституційного принципу
верховенства права. Наявність у
кредитора можливості стягувати із
споживача надмірні грошові суми як
неустойку спотворює її дійсне правове
призначення, оскільки із засобу
розумного стимулювання боржника
виконувати основне грошове
зобов'язання неустойка перетворюється
на несправедливо непомірний тягар для
споживача та джерело отримання
невиправданих додаткових прибутків
кредитором.

З розрахунку банку видно, що розмір
пені значно (більше ніж у вісімнадцять
разів) перевищує заборгованість
відповідача за кредитом.

Крім того, позивач просила зменшити
штрафні санкції врахувавши її стан
здоров'я, зокрема, встановлену ІІІ
групу інвалідності, що підтвердила
довідкою МСЕК від 26.10.2009, та
знаходження на її утриманні
неповнолітнього сина - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

За такого, враховуючи загальні засади
цивільного законодавства як
справедливість, добросовісність і
розумність розмір пені підлягає
зменшенню з 17243,18 грн. до однієї гривні.

Щодо стягнення штрафів, суд виходить з
наступного.

Пунктом 5.3 вищевказаних Умов
передбачено, що при порушені
Позичальником строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених Договором більш ніж на 30
днів, Позичальник зобов'язаний
сплатити Банку штраф у розмірі 500,00 грн.
та додатково 5% від суми заборгованості
(процентна складова).

Отже, стягнення 500,00 грн. фіксованого
штрафу відповідає умовам кредитного
договору та цивільному законодавству.

Щодо штрафу (процентної складової) то
за підрахунком суду його розмір
складатиме 59,92 грн. (без урахування пені
та фіксованого штрафу) ((935,27 + 8,45 + 194,72)х5%
х 100%).

Таким чином, зважаючи на порушення
відповідачем договірних зобов'язань
позов підлягає частковому задоволенню
шляхом стягнення із відповідача
заборгованості в сумі 1699,36 грн. (935,27 + 8,45
+ 194,72 + 1 + 500 + 56,92).

Відповідно статті 88 ЦПК України
пропорційно задоволеному позову (12,7 %)
з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 30,93 грн.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212 - 214 ЦПК
України, суд -

вирішив:

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (іден.номер НОМЕР_1)
на користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором від 15.12.2007 №
NKXRR210321259, яка складається із 935,27 грн.
заборгованості по кредиту, 8,45 грн.
процентів, 194,72 грн. комісії, 01,00 грн.
пені, 559,92 грн. штрафів, всього 1699,36 грн.
(одна тисяча шістсот дев'яносто дев'ять
гривень 36 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 (іден.номер НОМЕР_1)
на користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» 30,93 грн. (тридцять гривень
93 коп.) судового збору.

У іншій частині вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, яка може бути
подана до апеляційного суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

суддя

Повний текст рішення

підписано 26.02.2014.