Справа № 454/1553/13
Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/783/1145/14
Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І,, Федоришина А.В.,

за участю секретаря:
Іванової О.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області на ухвалу Сокальського
районного суду Львівської області від
30 травня 2013 року у справі за поданням
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Сокальського районного управління
юстиції Львівської області Пасічника
А.Й. про тимчасове обмеження боржника
ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України, -

в с т а
н о в и л а :

У травні 2013 року Державний виконавець
ВДВС Сокальського районного
управління юстиції Львівської області
Пасічник А.Й. звернувся в суд з
поданням, в якому просив тимчасово
обмежити боржника ОСОБА_4 у праві
виїзду за межі України до виконання нею
зобов'язань в межах виконавчого
провадження № 36596368, відкритого 19.02.1013
року, щодо виконання вимоги Пенсійного
фонду України в Сокальському районі
про стягнення з ОСОБА_4 на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Сокальському районі 4180,30 грн., оскільки
станом на 22.05.2013 року заборгованість
боржником не погашена.

Ухвалою Сокальського районного суду
Львівської області від 30 травня 2013 року
в задоволенні подання відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду,
Управління Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області подало на неї апеляційну
скаргу, в якій просить ухвалу скасувати
з підстав порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права і прийняти нову
ухвалу про задоволення подання
державного виконавця. В обґрунтування
апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_4
продовжує ухилятись від виконання
своїх зобов'язань, оскільки нею не
вчиняється жодних дій, спрямованих
хоча б на часткове виконання
виконавчих документів, і таке ухилення
від виконання зобов'язань, покладених
на громадянина судовим рішенням,
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в"їзд в
Україну громадян України» є підставою
для тимчасової відмови громадянину у
виїзді за межі України.

Будучи належним чином повідомленими
про дату час і місце проведення
судового засідання, ніхто із осіб, які
беруть участь у справі, не з»явився в
судове засідання 06.02.2014 року і не
повідомив суд про причини неявки.

У зв»язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, межі і
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає з наступних
мотивів.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд
першої інстанції мотивував свої
висновки тим, що державний виконавець
як на підставу для обрання обмеження
боржнику послався тільки на те, що
остання має боргові зобов»язання перед
Управлінням Пенсійного фонду України в
Сокальському районі, однак не навів
жодних обставин, які б свідчили про те,
що боржник ухиляється від виконання
зобов»язань та його дії свідчать про
намір виїхати за кордон.

Отже, постановляючи оскаржувану
ухвалу, суд першої інстанції виходив з
того, що державним виконавцем не
подано доказів ухилення боржника від
виконання виконавчого документу.

Колегія суддів погоджується з
висновком районного суду про
відсутність підстав для задоволення
подання, оскільки він ґрунтується на
матеріалах справи та відповідає
вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК
України питання про тимчасове
обмеження боржника -фізичної особи або
керівника боржника-юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Пунктом 5 ч.1 ст.6 Закону України
»Про порядок виїзду з України та в»їзд
в Україну громадян України» від 21.01.1994
р № 3857-Х11 встановлено, що громадянинові
України може бути тимчасово відмовлено
у видачі паспорта у випадках, якщо:

5) він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань;

Частиною другою статті 6 згаданого
закону встановлено, що громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, передбачених
пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Згідно ст. 5 Закону „Про виконавче
провадження" державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії .

Вимогами п. 4.1.1 ст. 4.1 Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999 року №
74/5, визначено, що державний виконавець,
починаючи виконувати рішення, повинен
пересвідчитись, чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи здійснені
ним дії, спрямовані на добровільне
виконання рішення у встановлений
постановою строк. Постанова про
відкриття виконавчого провадження
вважається врученою боржнику за
адресою, зазначеною у виконавчому
документі за умов, передбачених для
вручення судових повісток
(рекомендованим листом з повідомленням
про вручення). У разі, якщо копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження одержана боржником
несвоєчасно, внаслідок чого боржник
був позбавлений можливості
добровільно виконати рішення у
встановлений державним виконавцем
строк, за письмовою заявою боржника при
підтвердженні факту несвоєчасного
одержання вказаної постанови
державний виконавець відкладає
провадження виконавчих дій та поновлює
боржнику строк для добровільного
виконання рішення суду.

Проте, всупереч вказаних приписів
правових норм, матеріали долучені до
подання, не містять доказів вручення
боржнику постанови про відкриття
виконавчого провадження. Не долучені
до подання і документи, які б
підтверджували ту обставину, що
державний виконавець вживав щодо
боржника заходи, спрямовані на
примусове виконання боржником
зобов»язань або докази які б свідчили
про ухилення боржника від виконання
зобов»язань.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що за умов не долучення до
подання доказів вручення боржнику
постанови про відкриття виконавчого
провадження або будь-яких інших
доказів, які б свідчили про ухилення
боржника від добровільного виконання
виконавчого документу, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
відсутність підстав для задоволення
подання.

Таким чином, оскаржувана ухвала
постановлена з дотриманням норм
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не містять
передбачених законом підстав для її
скасування, тому апеляційну скаргу
слід відхилити, а оскаржувану ухвалу
-залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312 , п.4 ч.1
ст.314, ч.ч.1, 2 ст. 315, ст.ст. 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Сокальському районі Львівської
області - відхилити.

Ухвалу Сокальського районного суду
Львівської області від 30 травня 2013 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий
Тропак О.В.

Судді
Приколота Т.І.

Федоришин А.В.