Справа № 442/4736/14-ц
Провадження № 4-с/442/168/2014
УХВАЛА

Іменем України

31 жовтня 2014 року року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Коваля Р.Г.

з участю секретаря Далявської Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобич справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову начальника відділу державної виконавчої служби Старосамбірського районного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 20.06.2014 року,

ВСТАНОВИВ:

Скаржниця ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою та просить постанову начальника відділу державної виконавчої служби Старосамбірського районного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 20.06.2014 року по виконанню виконавчого листа № 2-730, виданого Дрогобицьким міськрайонним судом 30.11.2004 року визнати неправомірною та скасувати.

В обґрунтування скарги посилається на те, що постановою начальника відділу державної виконавчої служби Старосамбірського районного управління юстиції від 20.06.2014 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-730, виданого 30.11.2004 року Дрогобицьким міськрайонним судом про зобовязання ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користуванні земельною ділянкою, закріпленою за будинковолодінням № 113 по вул. Л.Галицького в м. Старий Самбір та знести самовільно побудовану на вищезгаданій земельній ділянці веранду. При постановленні постанови начальник відділу виконавчої служби посилався на ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження». Дану постанову начальник відділу виконавчої служби мотивував тим, що судом, якому повернуто виконавчий документ, станом на 20.06.2014 року виконавчий документ не предявлено до виконання у строк визначений ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження». З даною постановою вона погодитись не може, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки тривалий час відділ державної виконавчої служби Старосамбірського районного управління юстиції не може виконати рішення суду, начальником відділу державної виконавчої служби Старосамбірського районного управління юстиції вже двічі постановлялися постанови про закінчення виконавчого провадження і двічі судом такі постанови були скасовані, ним не було вжито жодних заходів для примусового виконання рішення суду та виданого судом виконавчого листа.

В судовому засіданні скаржниця ОСОБА_1 повністю підтримала вимоги скарги з підстав, які викладені нею у скарзі та наданих нею письмових поясненнях, просить її скаргу задоволити.

Начальник відділу державної виконавчої служби Старосамбірського районного управління юстиції ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю заперечив вимоги даної скарги з підстав викладених у поданому суду запереченні, вважає її безпідставною та просить суд відмовити в її задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення скаржниці, начальника відділу державної виконавчої служби Старосамбірського районного управління юстиції ОСОБА_5, дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги скарги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених в Законі України «Про виконавче провадження», спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами Іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державного виконавця.

Згідно ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а у ст. 14 ЦПК України визначені ознаки обов'язковості судових рішень. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав та, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що Рішенням Дрогобицького міського суду від 22.12.1995 року по справі № 2-730/95, зобовязано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користуванні земельною ділянкою, закріпленою за будинковолодінням № 113 по вул. Лева Галицького в м. Старий Самбір Львівської області та знести самовільно побудовану на вищезгаданій земельній ділянці веранду.

Дане рішення суду є чинним, набрало законної сили та ніким не скасоване.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.11.2004 року, було задоволено заяву ОСОБА_1 та видано дублікат виконавчого листа по цивільній справі № 2-730/95 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, закріпленою за будинковолодінням № 113 по вул. Лева Галицького в м. Старий Самбір Львівської області.

Як встановлено в судовому засіданні і сторонами не оспорюється факт того, що виконавчий лист по вказаній вище справі не був виконаний і не виконаний до теперішнього часу.

Із представлених скаржником та начальником відділу державної виконавчої служби Старосамбірського районного управління юстиції копій документів вбачається, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.11.2009 року було скасовано постанову начальника відділу державної виконавчої служби Старосамбірського районного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 28.08.2009 року по виконанню виконавчого листа № 2-730, виданого Дрогобицьким міськрайонним судом 30.11.2004 року.

Скаржниця ОСОБА_1 звернулась до начальника відділу державної виконавчої служби Старосамбірського районного управління юстиції із заявою про прийняття виконавчого листа до виконання, на якій наявна відмітка працівника зазначеної установи, про те, що заяву та виконавчий лист отримано 04.02.2010 року.

30.12.2010 року начальником відділу державної виконавчої служби Старосамбірського районного управління юстиції було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-730.

Будучи незгідною з такою постановою державного виконавця, ОСОБА_1 оскаржила її до Дрогобицького районного суду Львівської області.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.04.2013 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1, і вона оскаржила її до апеляційного суду Львівської області.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 26.09.2013 року, скасовано ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.04.2013 року в частині відмови у скасуванні постанови про закінчення виконавчого провадження та постановлено нову ухвалу про задоволення скарги ОСОБА_1, на дії начальника відділу державної виконавчої служби Старосамбірського районного управління юстиції.

Даною ухвалою апеляційного суду Львівської області скасовано постанову начальника відділу державної виконавчої служби Старосамбірського районного управління юстиції від 30.12.2010 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-730, виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 30.11.2004 року.

В згаданій ухвалі апеляційного суду Львівської області від 26 вересня 2013 року зазначено, що при скасуванні постанови про закінчення виконавчого провадження виконавче провадження не вважається закінченим, виконавчий документ підлягає виконанню.

Постановою начальника відділу державної виконавчої служби Старосамбірського районного управління юстиції від 17.03 2014 року про відновлено виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-730, виданого Дрогобицьким міськрайонним судом, 30.11.2004 року про зобовязання ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користуванні земельною ділянкою, закріпленою за будинковолодінням № 113 по вул. Л. Галицька в м. Старий Самбір Львівської області та знести самовільно побудовану на вищезгаданій земельній ділянці веранду.

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області, своїм листом № 2-730/1995 від 11.07.2014 року підтвердив, що 24.03.2014 року, судом отримано постанову про відновлення виконавчого провадження № 440906 від 17.03.2014р. по виконанні виконавчого листа № 2-730, виданого 30.11.2004 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області.

Постановою начальника відділу державної виконавчої служби Старосамбірського районного управління юстиції від 20.06.2014 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-730, виданого 30.11.2004 року Дрогобицьким міськрайонним судом про зобовязання ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користуванні земельною ділянкою, закріпленою за будинковолодінням № 113 по вул. Л.Галицького в м. Старий Самбір та знести самовільно побудовану на вищезгаданій земельній ділянці веранду.

В поданому письмовому запереченні начальник відділу державної виконавчої служби Старосамбірського районного управління юстиції посилається на те, що відповідно до п. 4 ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі відновлення виконавчого провадження суд, якому повернуто виконавчий документ, зобов'язаний у тримісячний строк з дня надходження відповідної постанови пред'явити його до виконання. Однак, станом на 20.06.2014 року виконавчий документ не предявлено до виконання у строк визначений ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому керуючись п.13 ч.1 ст. 49, ст. 50 Закону України Про виконавче провадження ним винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 440906, яка 20.06.2014 року була скерована сторонам виконавчого провадження та до Дрогобицького міськрайонного суду, що підтверджується журналом вихідної кореспонденції вихідний номер 09-35/3297 від 20.06.2014р. та списком згрупованих поштових відправлень від 21.06.2014р.

Однак суд вважає, що посилання начальника відділу державної виконавчої служби Старосамбірського районного управління юстиції, які ним викладені в письмовому запереченні та пояснення, які ним дані в судовому засіданні, не можуть бути прийняті судом до уваги так як, судом беззаперечно встановлено, що тривалий час державна виконавча служба Старосамбірського районного управління юстиції не виконує рішення Дрогобицького міського суду по виконавчому листу № 2-730, виданого 30.11.2004 року Дрогобицьким міськрайонним судом про зобовязання ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в користуванні земельною ділянкою, закріпленою за будинковолодінням № 113 по вул. Л.Галицького в м. Старий Самбір та знести самовільно побудовану на вищезгаданій земельній ділянці веранду.

Із досліджених судом доказів, які були подані сторонами, вбачається, що твердження начальника відділу державної виконавчої служби Старосамбірського районного управління юстиції, що Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області не предявив до виконання виконавчий лист № 2-730, який виданий 30.11.2004 року у трьох місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження жодним чином не підтверджуються, ґрунтуються лише виключно на його припущеннях, оскільки ним не представлено жодного письмового доказу, (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення), що виконавчий лист після закінчення виконавчого провадження було скеровано на адресу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

Згідно з ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішеннями, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд повинен встановити про наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають завчання для вирішення справи. Одночасно ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, а також те, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, суд, на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які посилалась скаржниця ОСОБА_1 як на підставу вимог скарги, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до висновку, що дану скаргу слід задоволити, оскільки посилання скаржниці, які нею викладені у поданій скарзі повністю підтверджуються письмовими доказами, які дослідженні в судовому засіданні, допустимих та належних доказів начальник відділу державної виконавчої служби Старосамбірського районного управління юстиції на безпідставність поданої скарги скаржницею суду не подано, і таких не здобуто в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 14, 383, 384, 385, 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову начальника відділу державної виконавчої служби Старосамбірського районного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 20.06.2014 року по виконанню виконавчого листа № 2-730/1995р, виданого Дрогобицьким міськрайонним судом 30.11.2004 року визнати неправомірною та скасувати її.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення або протягом п'яти днів з дня отримання її копії. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Р.Г. Коваль