КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/355/14-ц
Провадження №2/319/119/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2014 року смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Скляра С.Ю.,

при секретарі судового засідання Малій І.О.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області клопотання відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

09 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про стягнення майнової шкоди, а саме, грошових коштів, витрачених нею на оплату послуг адвоката, який представляв інтереси потерпілого та позивача при розгляді кримінальної справи.

Ухвалою суду від 25 квітня 2014 року провадження у справі відкрито.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заявив клопотання про закриття провадження у цивільній справі. Послався на те, що рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 18 грудня 2013 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_3 про стягнення коштів, витрачених на правову допомогу по кримінальній справі. Дане судове рішення ухвалено з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, воно набрало законної сили.

Позивач ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення клопотання відповідача, посилаючись на те, що хоча нею і предявлено позов до ОСОБА_2 про той самий предмет, однак у позові зазначені інші підстави.

Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача.

Так, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову або укладення мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що передбачено пунктом 2 частини першої статті 205 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулася до Куйбишевського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів, витрачених нею на оплату послуг адвоката, який представляв інтереси потерпілого та позивача при розгляді кримінальної справи. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначала, що вироком Куйбишевського районного суду Запорізької області від 10 червня 2013 року відповідач ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.126 Кримінального кодексу України. В задоволенні цивільного позову в кримінальній справі про стягнення витрат, понесених цивільним позивачем та потерпілим на оплату юридичних послуг адвоката було відмовлено, оскільки вони не відносяться до судових витрат у порядку кримінального судочинства. На оплату послуг адвоката, який представляв інтереси потерпілого та цивільного позивача позивач ОСОБА_1 витратила 6000 грн., тому просила стягнути зазначену суму з відповідача ОСОБА_2. В правове обґрунтування позивач ОСОБА_1 послалась на Постанову Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2006 року №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ».

Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 18 грудня 2013 року позов залишено без задоволення.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 11 березня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 18 грудня 2013 року залишено без змін.

У квітні 2014 року ОСОБА_1 знов звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про стягнення грошових коштів в сумі 6000 грн., витрачених нею на оплату послуг адвоката, який представляв інтереси потерпілого та позивача при розгляді кримінальної справи. При цьому просить стягнути зазначену суму, як майнову шкоду, посилаючись на статті 22 і 1166 Цивільного кодексу України.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що хоча ОСОБА_1 предявлено позов до ОСОБА_2 про той самий предмет, однак він ґрунтується на інших підставах, а тому підстав для закриття провадження в даній цивільній справі за пунктом 2 частини першої статті 205 ЦПК України не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.Ю.Скляр