Справа №317/3850/14-ц
№/п 2/ 317/1587/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого - судді Гончаренко П.П.

при секретарі - Зеленській С.Ю.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в залі суду м. Запоріжжя
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Територіальної громади в особі
Лукашівської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області, треті особи без самостійних
вимог: Запорізька районна державна
нотаріальна контора, Реєстраційна
служба Запорізького районного
управління юстиції у Запорізькій
області про визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом на
спадкове майно, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Запорізького районного суду з позовною
заявою про визнання за ним права
власності в порядку спадкування за
заповітом на спадкове майно,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла його мати - ОСОБА_2. Після її
смерті відкрилась спадщина на частину,
яка знаходиться в спільній власності
житлового будинку з господарськими
спорудами та на частину, яка
знаходиться в спільній власності
земельних ділянок: площею 0,2500 га. - для
будівництва та обслуговування
житлового будинку з господарськими
спорудами та площею 0,0800 га. - для
ведення особистого селянського
господарства, що розташовані в АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача -
ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась
спадщина на частину, яка знаходиться в
спільній власності житлового будинку з
господарськими спорудами, що
розташовані в АДРЕСА_1 та частину, яка
знаходиться в спільній власності
земельних ділянок: площею 0,2500 га. - для
будівництва та обслуговування
житлового будинку з господарськими
спорудами та площею 0,0800 га. - для
ведення особистого селянського
господарства, що розташовані в АДРЕСА_1.

Іще при житті, а саме, 19.07.2004 року, батько
позивача - ОСОБА_3, склав заповіт, в
якому він зробив заповідальне
розпорядження: все належне йому на час
смерті майно він заповідав позивачу та
його братові - ОСОБА_4.

Позивач, як спадкоємець за
заповітом, звернувся до Запорізької
районної державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, в зв'язку з чим була відкрита
спадкова справа. Його брат - ОСОБА_4 від
спадщини відмовився в нотаріальному
порядку. Спадкоємці на обов'язкову
частку відсутні. Після спливу строку на
прийняття спадщини позивач звернувся
до нотаріуса з проханням видати йому
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на спадкове майно, однак йому
було відмовлено в цьому в зв'язку з тим,
що відсутнє нотаріальне посвідчення
правоустановчого документу - Біржового
договору купівлі-продажу на спадковий
будинок, про що 18.06.2014 року була видана
Постанова про відмову у вчиненні
нотаріальної дії, тому позивач повинен
був звернутися до суду з позовною
заявою.

Позивач в судове засідання не з'явився,
представник позивача за довіреністю
надала заяву суду, в якій від імені
позивача підтримала позовні вимоги в
повному обсязі, просить суд розглядати
справу без її участі, без фіксування
судового процесу.

Відповідач - представник
Територіальної громади в особі
Лукашівської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області в судове засідання не з'явився,
надали суду заяву про визнання
позовних вимог та відсутність
будь-яких заперечень, просять
розглянути справу в відсутність їх
представника.

Представники третіх осіб -
Запорізької районної державної
нотаріальної контори та Реєстраційної
служби Запорізького районного
управління юстиції у Запорізькій
області в судове засідання не
з'явилися, про час та місце слухання
справи повідомлені своєчасно та
належним чином.

Тому суд вважає за необхідне
розглядати справу на підставі наявних
у ній доказів, відповідно з частиною 4
ст. 169 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі, якщо відповідно до положень
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється.

У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК
України, суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутність
сторін, на підставі наявних у справі
доказів, без фіксації судового процесу.

Всебічно та повно з'ясувавши обставини
справи, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи, надавши їм оцінку
у сукупності з оголошеними та
дослідженими матеріалами справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, у зв'язку з наступним.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України
спадщина відкривається після смерті
особи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК
України, спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно зі ст. 1233 ЦК України
заповіт є особисте розпорядження
спадкодавця на випадок його смерті.

Згідно зі ст.1235 ЦК України заповідач
може призначити своїми спадкоємцями
одну або кілька фізичних осіб,
незалежно від наявності у нього з цими
особами сімейних, родинних відносин, а
також інших учасників цивільних
відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
підтверджений наданим суду свідоцтвом
про її смерть серії НОМЕР_1, виданим
16.06.2011 року Лукашівською сільською
радою Запорізького району Запорізької
області.

Судом встановлено, що спадщину,
відкриту після смерті ОСОБА_2 прийняв
її чоловік - ОСОБА_3 відповідно до ч. 3 ст.
1268 ЦК України, як мешкаючий і
спадкодавницею на час відкриття
спадщини за однією адресою, що
підтверджено довідкою №261 від 19.06.2014
року, виданою Лукашівською сільською
радою Запорізького району Запорізької
області.

Факт смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2
підтверджений наданим суду свідоцтвом
про його смерть серії НОМЕР_2, виданим
10.12.2013 року Відділом РАЦСу Запорізького
РУЮ у Запорізькій області.

Судом встановлено, що, іще за життя, а
саме,19. 07.2014 року ОСОБА_3 склав заповіт,
який був посвідчений секретарем
виконавчого комітету Лукашівської
сільської ради Запорізького району
Запорізької області, реєстровий №119, в
якому він зробив заповідальне
розпорядження: все належне йому на час
смерті майно він заповідав позивачу -
ОСОБА_1 та ОСОБА_4. Вищевказаний заповіт
не змінений та не відмінений.

Однак, в законодавчо встановлений
строк прийняв спадщину за заповітом,
відкриту після смерті ОСОБА_3 лише
позивач, про що ним своєчасно була
надана до Запорізької районної
державної нотаріальної контори
відповідна заява, яка знаходиться в
матеріалах спадкової справи № 41/2014
року, наданої суду Запорізькою
районною державною нотаріальною
конторою. В матеріалах спадкової
справи знаходиться заява ОСОБА_4 про
відмову від спадщини за заповітом.
Таким чином, суд встановив, що єдиним
спадкоємцем за заповітом після смерті
ОСОБА_3. Померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 є
позивач.

Відповідно до п.п. 14.15, 4.18 глави 10
розділу 11 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
видача свідоцтва про право на спадщину
на майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

Згідно Постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії, виданої
Запорізькою районною нотаріальною
конторою вбачається, що нотаріусом
відмовлено позивачу в видачі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом в
зв'язку з наданням ним
правовстановлюючого документа на
спадковий будинок - Договір
купівлі-продажу, який був
зареєстрований на товарній біржі, а не
в нотаріальному порядку.

Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування» у разі відмови нотаріуса
в оформлені права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Судом встановлено, що право спільної
сумісної власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 на підставі Договору
купівлі-продажу, зареєстрованого 28.05.1996
року Запорізькою Товарною біржею
«Титан-Інвест», реєстраційний № Н-1228.

Оскільки, при укладенні договору усі
вимоги, передбачені ст. 15 Закону
України «Про товарні біржі» між
сторонами були виконані, з часу
укладення до теперішнього часу Договір
ніким не оспорювався, право власності
померлої бабусі було зареєстроване
належним чином в ЗМБТІ, тому суд вважає,
що у спадкодавців існувало право
власності на цю нерухомість.

Відповідно до ч. 1 ст. 58
Конституції України закони, та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих і
перехідних положень ЦК України в 2003
року, що набрав чинності 01.01.2004 року, цей
Кодекс застосовується до цивільних
відносин, що виникли після набрання ним
чинності.

Таким чином, до правовідносин
щодо виникнення права власності на
спадкове майно у спадкодавців
поширюються дії норми ЦК УРСР 1963 року,
чинних на час їх виникнення.

Відповідно до ст. 49 Закону України
«Про власність», чинного на час
виникнення спірних правовідносин,
володіння майном вважається
правомірним, якщо інше не буде
встановлено судом.

Зі змістом ст.ст. 128, 153 ЦК УРСР,
право власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передачі
речі, якщо інше не передбачено законом
або договором.

Згідно ст. 15 Закону України «Про
товарні біржі» не підлягали
нотаріальному посвідченню угоди,які
зареєстровані на біржі, якщо вони
являють собою купівлю-продаж, поставку
та обмін товарів, допущених до обігу на
товарній біржі.

Реєстрація ЗМБТІ за
спадкодавцями права спільної сумісної
власності на будинок не суперечила
чинному законодавству. Правила
державної реєстрації об'єктів
нерухомого майна, що знаходяться у
власності юридичних та фізичних осіб,
затверджені наказом Державного
комітету України по
житлово-комунальному господарству №56
від 13.12.1995року, зареєстровані в
Міністерстві юстиції України 19.01.1996
року за № 31, передбачали підставу для
державної реєстрації договорів
купівлі-продажу, зареєстрованих
біржею.

Згідно п. 1 ст. 5 ЦК України акти
цивільного законодавства регулюють
відносини, які виникли з дня набрання
ними чинності. Пунктом 3 ці є ж статті
передбачено, що якщо цивільні
правовідносини виникли раніше і
регулювалися актом цивільного
законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав і обов'язків, що
виникли з моменту набрання ним
чинності.

У відповідності до п. 5 ст. 3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень» від 01.07.2004 року, право
власності та інші речові права на
нерухоме майно, набуті згідно з діючими
нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом,
визнаються державою.

Згідно зі ст.1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить спадкоємцям на загальних
підставах зі збереженням його
цільового призначення.

Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику у
справах про спадкування» від 30.05.2008
року встановлює, що відповідно до ст. 1225
ЦК України право власності на земельну
ділянку переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

Право спільної власності ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 на земельні ділянки: площею 0,25
га. для будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель та споруд (кадастровий
№:08:002:0689), площею 0,08 га. для
ведення особистого селянського
господарства (кадастровий
№:08:002:0690), що розташовані в
АДРЕСА_1 підтверджується Державним
актом на право власності на земельну
ділянку серії 11-ЗП №017930, виданим 09.02.2001
року Лукашівською сільською радою
Запорізького району Запорізької
області та Витягами ДЗК від 12.07.2014 року.

Згідно ст. 370 ч. 2 ЦК України у разі
виділу частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Таким чином, суд вважає, що частки
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в спадковому
житловому будинку та спадкових
земельних ділянках, що розташовані в
АДРЕСА_1 є рівними, а саме, ? частина та ?
частина.

Відповідно до ст. 182 ЦК України та
Закону України «Про державну
реєстрації по справі речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень»
встановлено, що об'єкти нерухомого
майна підлягають спеціальній
реєстрації відповідним органом. Згідно
до ст.2 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень» державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно - це офіційне визнання і
підтвердження державою факту
виникнення, переходу або припинення
речових прав на нерухоме майно.

Згідно п.37 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого Постановою КМ
України від 17.10.2011 року №868
правовстановлюючими документами на
підставі яких проводиться реєстрація
права власності на об'єкти нерухомого
майна, є рішення суду, що набрало
законної сили, щодо права власності та
інших речових прав на нерухоме майно.

На підставі вищевикладеного, суд,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
законними, обґрунтованими та
підлягають задоволенню, оскільки
задоволення його позовних вимог не
порушує невизнанні або оспорюванні
права, свободи чи інтереси будь-яких
осіб та вважає за можливе визнати за
ним право власності в порядку
спадкування за заповітом на спадкове
майно.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 370,
1217, 1218, 1220, 1233, 1268 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Територіальної громади в особі
Лукашівської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області, треті особи без самостійних
вимог: Запорізька районна державна
нотаріальна контора, Реєстраційна
служба Запорізького районного
управління юстиції у Запорізькій
області про визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом на
спадкове майно - задовольнити в повному
обсязі.

Визначити, що ідеальні частки
співвласників житлового будинку,
господарських будівель та споруд та
земельних ділянок: площею 0,25 га. для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель та споруд, площею 0,08 га. для
ведення особистого селянського
господарства, що розташовані в АДРЕСА_1
ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 - є рівними.

Визнати, що ОСОБА_2, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_2 належить по 1/2 частці у
праві спільної часткової власності на
житловий будинок та земельні ділянки:
площею 0,25 га. для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель та споруд,
площею 0,08 га. для ведення особистого
селянського господарства, що
розташовані в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в
порядку спадкування за заповітом на
житловий будинок та господарські
споруди, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1, а саме,на: житловий будинок
літ. «А», службову прибудову літ. «а»,
літню кухню літ. «Б», гараж літ. «В»,
сараї літ. «Г,Д,Е,Ж,Л», навіси літ.
«З,И,К», вол'єр літ. «М», душ літ. «Н»,
вбиральню літ. «О», хвіртки №1,4, ворота
№2, паркани №3,5.

Визнати за ОСОБА_1, право
власності в порядку спадкування за
заповітом на земельні ділянки: площею
0,25 га. для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель та споруд
(кадастровий № :08:002:0689), площею 0,08
га. для ведення особистого селянського
господарства (кадастровий №
:08:002:0690), що розташовані в АДРЕСА_1,
які належали ОСОБА_3, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі Державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії 11- ЗП № 017930, виданого
09.02.2001 року Лукашівською сільською
радою Запорізького району Запорізької
області

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Запорізької області
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення суду до Запорізького районного
суду Запорізької області.

Суддя:
П.П. Гончаренко