АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

Іменем України

10 липня 2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

головуючого - судді
Кулікової С.В.

суддів - Білич
І.М.,Поліщук Н.В.,

при секретарі -
Клінчук О.М.,

за участю представника позивача -
Княжніцької А.П.,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Васильківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
в Київській області на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 11 березня 2014 року у справі за
позовом Васильківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України в Київській
області до ОСОБА_3 про стягнення
грошових коштів,

перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, -

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/5771/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Антонова Н.В.Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Кулікова
С.В.В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся з позовом про
стягнення грошових коштів, який
обґрунтовує тим, що Васильківською
об'єднаною державною фінансовою
інспекцією з 27.12.2012 по 25.03.2013
проводилася ревізія діяльності
Васильківської об'єднаної державної
податкової інспекції за період з 01.01.2010
року по 01.01.2013 року, за результатами
якої було складено Акт від 25.03.2013 року
№16- 31/59, відповідно до якого
Васильківська ОДПІ не мала достатніх
повноважень для погашення
заборгованості перед «Укртелеком
ЦПТ-14» в розмірі 19 946,30 грн., що
перевищувала заборгованість в розмірі
4 331,00 грн.

З посиланням на положення ст. 51
Бюджетного кодексу України, ст.ст. 224,225
ГК України, зазначає, що вказані
витрати не можуть вважатися бюджетними
зобов'язаннями, а тому є збитками, що
виникли у зв'язку з порушеннями,
допущенними колишнім заступником
начальника Васильківської ОДПІ ОСОБА_3

За результатами проведеної ревізії
Васильківською об'єднаною державною
фінансовою інспекцією було направлено
до Васильківської об'єднаної державної
податкової інспекції Лист №16-16/719 від
29.04.2013 року «Про усунення виявлених
порушень», яким зобов'язано установу
вжити заходів щодо відшкодування
незаконних видатків установи.

На підставі викладеного, посилаючись
на положення ст.ст. 130, 134, 136, 233 КЗпП
України, позивач просив стягнути з
ОСОБА_3 на користь Васильківської ОДПІ
суму матеріальної шкоди, завданої
Васильківській ОДПІ, в розмірі 19 946,03
грн.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 11 березня 2014 року
позов Васильківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України в Київській
області до ОСОБА_3 про стягнення
грошових коштів залишено без
задоволення.

Не погодившись з таким рішенням суду,
представник Васильківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України в Київській
області Княжніцька А.П. подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення та ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги
Васильківської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області.

В скарзі апелянт зазначає, що висновки
суду першої інстанції не відповідають
нормам матеріального та
процесуального права, судом не у
повному обсязі встановлено обставини,
що мали значення для справи, при цьому
вказує, що Наказом ДПА України від
20.10.2010 №1945-0 ОСОБА_3 було призначено на
посаду заступника начальника
Васильківської ОДНІ Київської області
та звільнено відповідно до наказу ДПС
України від 11.06.2012 року №1207-0.

Повноваження та відповідальність
заступника начальника Васильківської
ОДГІІ визначені Положенням про
державну податкову інспекцію в районі,
місті без районного поділу, районі в
місті, міжрайонну, об'єднану державну
податкову інспекцію, іншу
спеціалізовану державну інспекцію,
затвердженого наказом ДГІА України від
25.06.2008 року №412 та Положенням про
Васильківську об'єднану державну
податкову інспекцію Київської області
Державної податкової служби,
затвердженого наказом ДПА України від
13.12.2011 року №224.

З посиланням на ст. 136 КЗпП , за якою
покриття шкоди проводиться шляхом
подання власником або уповноваженим
ним органом позову до районного,
районного у місті, міського чи
міськрайонного суду, апелянт вважає, що
рішення підлягає скасуванню, а позов
задоволенню.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала апеляційну скаргу,
просила її задовольнити з підстав,
викладених у ній.

Представник відповідача заперечував
проти апеляційної скарги за
необґрунтованістю її доводів.

Заслухавши доповідь судді Кулікової
С.В., пояснення сторін, розглянувши
справу в межах доводів апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість постановленого судом
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції з правильно
встановлених в судовому засіданні
обставин, дійшов обґрунтованого
висновку про відмову в задоволенні
позову.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст. 130 КЗпП України,
працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КЗпП України, за
шкоду, заподіяну підприємству,
установі, організації при виконанні
трудових обов'язків, працівники, з вини
яких заподіяно шкоду, несуть
матеріальну відповідальність у
розмірі прямої дійсної шкоди, але не
більше свого середнього місячного
заробітку.

З матеріалів справи вбачається, що
своїми діями відповідач завдав шкоди
(збитків) в розмірі 19 946,03 грн. державі,
що правильно встановлено судом першої
інстанції та підтверджено Актом №16-31
ревізії фінансово-господарської
діяльності Васильківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Київської області. Таким чином,
відсутність правових підстав для
стягнення з відповідача збитків, що
завдані державі на користь саме
Васильківської ОДПІ, правильно
встановлена судом першої інстанції.

Також колегія суддів вважає
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції про те, що фактично позивач
не поніс витрат у вказаному розмірі,
оскільки Васильківською ОДПІ
відшкодування вказаних витрат в бюджет
держави не проводилось.

При цьому, колегія суддів вважає
необґрунтованими посилання позивача
на положення ст. 136 КЗпПУкраїни,
оскільки положеннями ст. 10 ЦПК України
визначено, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Положення
ст.60 ЦПК України покладає обов'язок
доказування на сторін, суд не може
збирати докази за власною ініціативою.

Таким чином колегія суддів вважає, що
позивачем не доведено, що
Васильківська ОДПІ понесла збитки у
вказаному розмірі, про що правильно
зазначив суд першої інстанції в
оскаржуваному рішенні.

За таких підстав доводи апеляційної
скарги законності рішення суду першої
інстанції не спростовують, рішення
суду першої інстанції ухвалене без
порушення норм матеріального права,
правові підстави для скасування
рішення, відсутні, а наведені в
апеляційній скарзі недоліки у розгляді
справи не вплинули на суть ухваленого
рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Васильківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
в Київській області на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 11 березня 2014 року відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 11 березня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена протягом 20-ти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: