СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва у
складі:

головуючого - судді
Рейнарт І.М.

суддів
Барановської Л.В., Качана В.Я.

при секретарі
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Подільському районі м. Києва на ухвалу
судді Подільського районного суду м.
Києва від 29 серпня 2014р. про відмову у
відкритті провадження в цивільній
справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Подільському районі м. Києва до ОСОБА_1

про стягнення коштів,

встановила:

ухвалою судді від 29 серпня 2014р.
відмовлено у відкритті провадження у
справі.

У поданій апеляційній скарзі
Управління Пенсійного фонду України в
Подільському районі м. Києва просить
ухвалу судді скасувати.

Апелянт посилається на
порушення суддею норм процесуального
права, так як Верховним Судом України
висловлена правова позиція, що дана
категорія справ розглядається у
порядку цивільного судочинства.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про день та час розгляду
апеляційної скарги (с.с.31, 32), у судове
засідання не з'явилися, клопотання про
перенесення судового розгляду не
подали, тому відповідно до ст. 305 ЦПК
України колегія суддів розглянула
апеляційну скаргу у їх відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, вивчивши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає, що вона підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження в
справі, суддя виходив з того, що дана
позовна заява не підлягає розгляду у
порядку цивільного судочинства.

Проте, погодитися з такими висновками
судді не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод інтересів, що виникають із
цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/12733/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Супрун Г.Б.Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Рейнарт
І.М.делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 вищевказаної статті
до адміністративних судів можуть бути

- 2 -

оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно ч. 4 ст. 21 КАС України вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Аналіз припису наведеної норми дає
підстави для однозначного висновку про
те, що адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватись шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень (правова позиція
Верховного суду України у справі
№21-204а13).

Крім того, відповідно до постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України «Про внесення змін до
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
20.05.2013 року № 8 «Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів»
від 14.02.2014 року №2 виключено пункт 16.2,
яким було роз'яснено, що право на
звернення до суду з позовами про
стягнення надміру виплачених коштів
випливає з функцій контролю за
витрачанням коштів цього фонду, тобто у
зв'язку зі здійсненням суб'єктом
владних повноважень владних
управлінських функцій. У зв'язку з цим
через публічно-правовий характер
спірних відносин вирішення таких
спорів належить до юрисдикції
адміністративних судів.

Отже, розгляд позовів про стягнення
переплаченої пенсії відбувається у
порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження,
суддя вказані норми процесуального
законодавства, а також правову позицію
Верховного Суду України не врахував,
чим порушив норми процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення питання, тому колегія суддів
ухвалу судді скасовує, а справу
повертає до суду першої інстанції для
вирішення питання про прийняття
позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Подільському районі м. Києва
задовольнити.

Ухвалу судді Подільського
районного суду м. Києва від 29 серпня
2014р. скасувати, справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Подільському районі м. Києва до ОСОБА_1
про стягнення коштів повернути до
Подільського районного суду м. Києва
для вирішення питання про прийняття.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, оскарженню у
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: