РІШЕННЯ 241/768/14-ц

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 2/241/356/2014

14.10.2014 року (Повний текст)

Першотравневий районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Демочко Д.О.

при секретарі Цукановій Л.П.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд

ВСТАНОВИВ:

10.07.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Першотравневого районного суду Донецької області із позовною заявою до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказав наступне. 08.04.2005 року між позивачем та відповідачкою було розірвано шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравневого районного управління юстиції було видано свідоцтво. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що на даний момент проживає разом із позивачем.

Дитина з червня 2013 року мешкає у позивача, перебуває на його утриманні, але позивач і досі сплачує відповідачці аліменти, яка щомісяця їх повертає. Крім того приходиться сплачувати ще і за поштовий переказ. Позивач просив відповідачку відмовитися від аліментів, проте вона на це відповіла відмовою.

У серпні 2013 року їхня дитина вступила на денну, комерційну форму навчання у «Маріупольський коледж Приазовського державного технічного університету» за спеціальністю правознавство, термін навчання 4 роки. Вартість навчання згідно до договору, який має рік закінчення 2017 рік складає 27060 гривень (І курс-6290, 2курс-6600, 3 курс-6920, 4курс-7250). Сторони домовились в рівних частках сплачувати навчання дитини. За перший курс відповідачка оплачувала свою частку договору. В інших витратах, всіляко ухилялася від підтримки. Зараз відмовляється від участі до наступного 2015 року. В позові зазначено, що відповідачка ухиляється від покладеного на неї обовязку утримувати свою дитину. Як позивачеві відомо, аліменти відповідачка нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідачки не проводиться, інших неповнолітніх дітей вона не має.

У звязку з викладеним позивач був змушений звернутися до суду та у своїх позовних вимогах просить: присудити кошти на утримання (аліменти) дитини ОСОБА_3 та стягнути їх з ОСОБА_2, у розмірі частки від заробітку (доходу) або згідно ст. 182 ч. 2 відповідача щомісячно, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття та на далі до закінчення навчання. А також звільнити позивача від сплати судового збору.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, змінивши позовні вимоги, просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечували проти позовних вимог позивача, просила у їх задоволенні відмовити, а також пояснила, що допомагає дитині на скільки це дозволяє її матеріальне становище, має на піклуванні матір інваліда з дитинства ІІ групи.

Допитані у судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, у тому числі і неповнолітня дочка сторін ОСОБА_1, суду пояснили, що дитина близько одного року і чотирьох місяців проживає у батьків позивача, при цьому позивач разом із ними не мешкає. Навчання дитини сторони домовились сплачувати навпіл по черзі за кожний семестр. Відповідачка до цього часу постійно сплачувала свою частку за навчання доньки, іноді купляє речі та дає гроші дитині, допомагає у межах своїх можливостей. Аліменти призначенні рішенням суду до сплати позивачем на користь відповідачки, вона завжди повертає дочці для її особистих потреб. Позивач, також крім аліментів допомагає дочці матеріально дає гроші на проїзд, оплату підручників та на інші витрати.

Вислухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.10 ч.3, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Так, судом встановлено, що сторони від шлюбу, який розірваний 08.04.2005 року (а.с.5), мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4), що навчається на другому курсі у Маріупольському коледжі ПДТУ, відповідно до договору № 82-ПР-230 про навчання у ДВНЗ «ПДТУ» від 16.08.2013 року (а.с.7).

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 11.01.2006 року з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.01.2006 року і до повноліття дитини ОСОБА_1В.(а.с.34).

У судовому засіданні на підставі пояснень сторін було встановлено та прийнято останніми без заперечень, що дитина з 2013 року проживає разом із батьками позивача, батьки спільно надають матеріальну допомогу дитині.

Як вбачається з пояснень сторін, свідків, відповідачка приймає участь в утриманні сумісної дитини виходячи зі своїх фінансових можливостей, посилання позивача на те, що ця допомога замала, не знайшло підтвердження у судовому засіданні, а тому на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є недоведеними та необґрунтованими, тому в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів слід відмовити.

Також суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 131, 212-215, 223 ЦПК України, ст. ст. 180-182 Сімейного Кодексу України, Законом України «Про судовий збір», суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок на користь держави.

Повний текст рішення виготовлено 18.10.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення Першотравневого районного суду Донецької області, може бути подана до Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі, через Першотравневий районний суд Донецької області, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.О. Демочко