Провадження №: 4-с/752/20/14
У Х В А Л А

28.02.2014 року Голосіївський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Пасинок В.С.

при секретарі - Тасенко
О.О.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії
державного виконавця Григорян О.Г., на
постанову про закінчення виконавчого
провадження від 13 серпня 2012 року, -

в с т а н о в и в:

12 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду зі скаргою на дії державного
виконавця ВДВС Голосіївського
районного управління юстиції у м. Києві
Григорян О.Г. в частині ігнорування
останньою вимог ст. ст. 11, 27, 28, 30, 41, 75, 89, 90
Закону України «Про виконавче
провадження» та скасування як
незаконної постанови від 13 серпня 2012
року про закінчення виконавчого
провадження № 31148125.

Скаржник, будучи в установленому
законом порядку повідомленим про час
та місце розгляду скарги, в судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд останньої за його відсутності
(а.с. 60).

Державний виконавець ВДВС
Голосіївського районного управління
юстиції в м. Києві Григороян О.Г. в
судове засідання не з'явилась, про
причини неявки суд не повідомила.

Представник Державної виконавчої
служби України в судовому засіданні
клопотала про залишення поданої ОСОБА_1
скарги без розгляду в силу пропуску
останнім процесуальних строків,
визначених законодавством для
оскарження дій державного виконавця
(а.с. 61-62).

Заслухавши пояснення представника
Державної виконавчої служби України,
вивчивши скаргу та додані до неї
матеріали, судом встановлено наступне.

Державний виконавець є представником
влади і здійснює примусове виконання
судових рішень, постановлених іменем
України, та рішень інших органів
(посадових осіб), виконання яких
покладено на державну виконавчу службу
у порядку, передбаченому законом.

Гарантією прав фізичних і юридичних
осіб у виконавчому провадженні є
можливість оскарження дій або
бездіяльності державних виконавців.

Оскарження рішень, дій або
бездіяльності державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби має відбуватися
згідно зі ст. 13 Закону України «Про
державну виконавчу службу», ч. 3 ст. 6, ч. 1
ст. 12, ст. 82 Закону України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
державну виконавчу службу» дії або
бездіяльність державного виконавця
можуть бути оскаржені до вищестоящої
посадової особи або до суду у порядку,
встановленому законом. Незважаючи на
те, що в цій статті не зазначено
можливість оскарження рішення
державного виконавця, іншими статтями
цього Закону та іншими законодавчими
актами передбачено можливість
оскарження рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця.
Так, згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України
«Про виконавче провадження» рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця можуть бути оскаржені в
порядку, встановленому цим Законом, а
відповідно до ч. 1 ст. 12 цього Закону
сторони виконавчого провадження мають
право оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця з
питань виконавчого провадження у
порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 3 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» про закінчення
виконавчого провадження державний
виконавець виносить постанову з
обов'язковим мотивуванням підстав її
винесення, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований. Копія
постанови у триденний строк
надсилається сторонам і може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 82 Закону України «Про
виконавче провадження» рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби можуть
бути оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Скарга на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
подається начальнику відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець. Рішення, дії чи
бездіяльність начальника відділу
можуть бути оскаржені до вищестоящого
органу державної виконавчої служби.

Рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби можуть бути оскаржені до
керівництва органів державної
виконавчої служби, якщо їх оскарження
передбачено цим Законом.

Скарга, подана у виконавчому
провадженні начальнику відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, розглядається у
десятиденний строк з дня її
надходження.

Згідно положень ст. 385 ЦПК України
скаргу може бути подано до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.
Пропущений з поважних причин строк для
подання скарги може бути поновлено
судом.

При цьому, у відповідності до вимог ст.
72 ЦПК України право на вчинення
процесуальної дії втрачається із
закінченням строку, встановленого
законом або судом. Документи, подані
після закінчення процесуальних
строків, залишаються без розгляду, якщо
суд за клопотанням особи, що їх подала,
не знайде підстав для поновлення або
продовження строку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 73 ЦПК
України суд поновлює або продовжує
строк, встановлений відповідно законом
або судом, за клопотанням сторони або
іншої особи у разі його пропущення з
поважних причин.

Як встановлено в судовому засіданні 03
січня 2012 року державним виконавцем
ВДВС Голосіївського районного
управління юстиції у м. Києві Григорян
О.Г. відкрито виконавче провадження №
31148125 по виконанню рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 06 жовтня 2007 року, що набрало
законної сили 21 жовтня 2008 року, щодо
зобов'язання Дарницького районного
суду м. Києва направити на адресу
ОСОБА_1 відповіді на звернення
останнього від 07 червня 2006 року, 15
грудня 2006 року та 06 серпня 2007 року (а.с.
37).

Крім того, як встановлено в судовому
засіданні, 13 серпня 2012 року державним
виконавцем ВДВС Голосіївського
районного управління юстиції у м. Києві
Григорян О.Г. вказане виконавче
провадження закінчено на підставі п. 8
ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження» (а.с. 4).

Як вбачається з матеріалів справи, про
наявність оскаржуваної постанови
останньому стало відомо 14 вересня 2012
року.

Разом з тих, з останніх також
вбачається, що вказана постанова та дії
державного виконавця Григорян О.Г. були
оскаржені до начальника підрозділу
примусового виконання рішень суду 10
вересня 2012 року (а.с. 5), проте, які саме
питання порушувалось у зазначеній
скарзі в судовому засіданні судом не
встановлено з огляду на те, що
скаржником у розпорядження суду надано
лише перший аркуш скарги.

Натомість, скаргу на дії державного
виконавця Григорян О.Г. та постанову
про закінчення виконавчого
провадження подано до суду лише 12
листопада 2013 року (а.с. 1). Тобто, суд
приходить до висновку про те, що скаргу
подано до суду після закінчення
десятиденного строку, встановленого
законом, для її подання.

Тому, зважаючи на те, що право на
звернення до суду є строковим, а
пропуск зазначених строків, які
визначаються як процесуальні строки,
не є підставою для відмови у прийнятті
скарги, оскільки вони можуть бути
поновлені судом за наявності поважних
причин і на них поширюються правила ст.
72 ЦПК України, приймаючи до уваги те, що
обставин, які б свідчили про поважність
причин пропуску строку для звернення
до суду зі скаргою, в судовому
засіданні не встановлено, й до того ж,
скаржником клопотання щодо поновлення
зазначеного строку не подано, суд
приходить до висновку про те, що скарга
ОСОБА_1 подана після закінчення
відповідного строку, через що підлягає
залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 72, 73, 209, 210, 385 ЦПК України,-

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця Григорян О.Г., на постанову
про закінчення виконавчого
провадження від 13 серпня 2012 року -
залишити без розгляду.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали. Апеляційна скарга
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Голосіївський районний суд м.
Києва.

Суддя
В.С. Пасинок