Номер провадження № 22-ц/785/1129/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі головуючого
Гончаренко В.М.

суддів Короткова В.Д., Калараш А.А.

з участю секретаря Колмакова В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
договору купівлі-продажу майна
недійсним за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 12 серпня 2013
року, -

встановила:

31.05.2013 року позивач ОСОБА_2 звернувся до
суду з вищезазначеним позовом до
ОСОБА_3та ОСОБА_4, посилаючись на те, що
16.05.2011 року заочним рішенням
Суворовського районного суду м. Одеси
на користь позивача стягнуто з ОСОБА_3
135 320, 00 грн.

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Одеси від 11.01.2011 року в якості
забезпечення позову накладено арешт на
квартиру АДРЕСА_1, належну на праві
власності ОСОБА_3

При цьому, незважаючи на те, що на
зазначену квартиру накладено арешт,
06.04.2012 року ОСОБА_3 продала її ОСОБА_4

На підставі викладеного представник
позивача ОСОБА_6 вважає, що договір
купівлі-продажу спірної квартири від
06.04.2012р. суперечить вимогам ч.1 ст. 215 , ч.1
ст. 229, ч.1 ст. 230 ЦК України, а тому
просила визнати його недійсним.

Представник відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_7 позов не визнав.

Справа розглянута у відсутність
відповідача ОСОБА_3

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 12 серпня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, вважаючи,
що вищезазначене рішення суду
постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить про його скасування.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, заперечення на них,
перевіривши матеріали справи,
законність i обґрунтованість
рішення суду першої iнстанцiї та
доводiв апеляційної скарги, колегія
суддів вважає за необхідне її
задовольнити частково з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим, законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом, обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Вищезазначеній нормі закону
рішення суду першої інстанції не
відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
01.12.2009 року ОСОБА_2 надав у борг під
розписку ОСОБА_3 у строк до 01.12.2010 року 17
000,00 доларів США, однак зазначену суму
остання не повернула, у зв'язку з цим
він звернувся до Суворовського
районного суду м.Одеси з позовною
заявою про стягнення з неї зазначеної
суми.

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Одеси від 11.04.2011р. у якості
забезпечення позову накладено арешт на
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею
69,70кв.м., яка належала ОСОБА_3 на праві
власності /а.с.75, 76/.

Заочним рішенням Суворовського
районного суду м. Одеси від 16.05.2011р., яке
набрало чинності 26.05.2011 року позов
ОСОБА_2 задоволено повністю та стягнуто
з ОСОБА_3 на його користь 135 320,00 грн.
/а.с.8/.

27.07.2011р. Суворовським районним судом
видано виконавчий лист № 2-1269/11 про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 135
320, 00грн., який був поданий для
виконання до першого Суворовський
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції,
та прийнятий до виконання /а.с.78/.

02.08.2011р. постановою головного
державного виконавця Першого
Суворовського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції відкрито виконавче
провадження по виконанню виконавчого
напису, який видав приватний нотаріус
Одеського міського нотаріального
округу про стягнення грошової суми з
ОСОБА_3 на користь КС «Раціонал Кредит»
/а.с.9/.

Згідно виконавчого напису, у зв'язку із
заборгованістю ОСОБА_3 у розмірі 131 547,79
грн. по кредитному договору №048/02/09,
укладеного між нею та кредитною
спілкою «Раціонал Кредит» 17.04.2009 року
приватний нотаріус ОСОБА_9
запропонував звернути стягнення на
спірну квартиру, належну на праві
приватної власності ОСОБА_3, оскільки
на підставі іпотечного договору,
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_9 17.04.2009р., зазначена квартира
передана в іпотеку кредитній спілці
«Раціонал Кредит» /а.с.77/.

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Одеси від 30 березня 2012 року
задоволено заяву представника
кредитної спілки «Кредит Комфорт» про
скасування забезпечення позову та
скасовано арешт квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 69,70кв.м., накладений
ухвалою Суворовського районного суд
міста Одеси від 11.01.2011 року /а.с.10/.

06.04.2012 року Одеською філією державного
підприємства «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України на
підставі ухвали Суворовського
районного суду Одеси від 23.03.2012 року в
14:29:26вилучено запис з Єдиного реєстру
заборони відчуження об'єктів
нерухомості на арешт квартири АДРЕСА_1
по цивільній справі № 2-1269/11/а.с.73/.

Цього ж дня, ОСОБА_3 у приватного
нотаріуса ОСОБА_9 уклала договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
відповідно до якого продала, а ОСОБА_4
купила зазначену квартиру /а.с.12/.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, виданого приватному нотаріусу
06.04.2012 року в 16:32:32, заборона відчуження
об'єктів нерухомого майна відсутня /а.с.
а.с.29/.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 08.08.2012 року ухвалу
Суворовського районного суду м. Одеси
від 30.03.2012 року про скасування заходів
забезпечення позову скасовано та
справу направлено на новий розгляд у
той же суд /а.с.11/.

18.09.2012 року Суворовським районним судом
при новому розгляді заяви КС
«Кредит-Комфорт» винесено ухвалу про
повернення заяви про скасування
заходів забезпечення позову /а.с.14/.

Станом на теперішній час рішення суду
стосовно стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 135 320,00 грн. не виконане, оскільки
відповідно до постанови Першого
Суворовського відділу ДВС Одеського
міського управління юстиції від 16.03.2012
року йому повернуто виконавчий лист
без виконання, так як заходи щодо
встановлення місця знаходження майна
боржника виявились безрезультатними.

При цьому, заслуговують на увагу доводи
ОСОБА_2, що майно боржника ОСОБА_3, а саме
квартира АДРЕСА_1 на яку накладено
арешт, та на яку можливо було б звернути
стягнення, продана без наявних на те
правових підстав із порушенням вимог
діючого законодавства, оскільки на
момент укладення договору
купівлі-продажу квартира АДРЕСА_1
знаходилась під арештом, тому не могла
бути реалізована.

При цьому, суд першої інстанції,
відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні
позову, не врахував наявність у
позивача права на оспорювання
укладеного між відповідачами договору
купівлі-продажу, оскільки він є
заінтересованою особою і звертаючись
до суду з позовом, просив захистити
його права шляхом визнання правочину
недійсним без застосування реституції,
посилаючись на норму ст. 203 та ч.1 ст.215 ЦК
України.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України встановлено,
що зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Згідно з вимогами ст.228 ЦК України
правочин вважається таким, що порушує
публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
володіння ним.

Правочин, який порушує публічний
порядок, є нікчемним.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що відчуження спірного майна є
протиправним, оскільки відбулося під
час дії арешту на це майно. Так, ухвалою
Суворовського районного суду міста
Одеси від 11.01.2011 року накладено арешт на
спірну квартиру, яка належить ОСОБА_3,
даний арешт знятий ухвалю
Суворовського районного суду м.Одеси
від 30.03.2012 року, яка не набрала чинності
на час укладення 06.04.2012 року між ОСОБА_3
та ОСОБА_4 оскаржуваного правочину,
оскільки ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 08.08.2012 року
скасована за апеляційною скаргою
ОСОБА_2, поданою ним 17.04.2012 року /а.с.11/.
Відчуження об'єкта
нерухомості під час дії арешту є
протиправним, тобто таким, що порушує
публічний порядок.

В силу ч.2 ст.228 ЦК України такий
правочин є нікчемним.

Оспорюваний договір купівлі-продажу
вчинений всупереч ч.1 ст.203 ЦК України,
що є підставою для визнання його
недійсним.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції, в порушення вказаних норм
закону, не дав належної оцінки
фактичним обставинам справи та дійшов
помилкового висновку про відсутність у
позивача права на оспорювання договору
купівлі-продажу, укладеного між
відповідачами.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_2,
обґрунтовуючи позовні вимоги,
помилково посилався на ч.1 ст.229 та ч.1
ст.230 ЦК України та вважав, що з цих
підстав договір купівлі-продажу
спірної квартири підлягає визнанню
недійсним, оскільки ознаки помилки та
омани не знайшли свого підтвердження
під час розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів, надавши
належну оцінку вказаним обставинам,
приходить до висновку про наявність
правових підстав для визнання
недійсним договору купівлі-продажу
відповідно до ч.1 ст. 203, ч.1 ст.215, 228 ЦК
України.

За правилами ст.60 ч.1 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

З врахуванням вищезазначеного, рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 12.08.2013 року підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.п.1, 3, 4 ст. 309, ч.2
ст.314 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 12 серпня 2013 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, укладений 6 квітня 2012
року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
реєстр № 821 недійсним.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене
шляхом подачі касаційної скарги до
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий
В.М.Гончаренко

Судді

В.Д.Коротков

А.А.Калараш