02.10.2014 02.10.2014
02.10.2014 02.10.2014
Справа №
№ 2/359/2251/2014
РІШЕННЯ

Іменем
України

01 жовтня 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді
Журавського В.В.

при секретарі
Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бориспіль цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог,
Бориспільська міська рада Київської
області про визначення часток у
спільній сумісній власності та
визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

14.08.2014 року позивачі звернулися до суду
з вищезазначеною позовною заявою, в
якій просять поділити 4/5 частки
квартири АДРЕСА_1, які є їх та
відповідачів спільною сумісною
власністю, визнавши за ними
(позивачами) за кожним право власності
на 1/5 частку із 4/5 часток вказаної
квартири, а також виділити іншим
співвласникам по 1/5 частці із 4/5 часток
зазначеної квартири.

В обґрунтування своїх вимог
посилаються на те, що ОСОБА_1 має намір
розпорядитися своєю часткою квартири,
але без її виділу це зробити неможливо.
В добровільному порядку вони не можуть
досягти згоди щодо поділу спільної
сумісної власності, а тому вони
(позивачі) вимушені звернутись до суду
з даним позовом.

Позивачі в судовому засіданні позовні
вимоги підтримали повністю,
підтвердивши викладені в позовній
заяві обставини, просили їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в суді проти позову
не заперечила, визнавши, що позивачам
дійсно належить по 1/5 частці із 4/5
часток спірної квартири.

ОСОБА_4, будучи викликаним в якості
відповідача, до суду не з явився, надав
заяву, в якій проти позову не заперечує
та просить слухати справу в свою
відсутність.

Третя особа за викликом суду свого
представника не направила, надала
клопотання, в якому просить слухати
справу без участі свого представника.

Суд, заслухавши позивачів, відповідача
ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи в
їх сукупності, вважає, що позов
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Встановлено, що позивачам, ОСОБА_1 і
ОСОБА_2, та відповідачам, ОСОБА_3 і
ОСОБА_4, на праві спільної сумісної
власності належить 4/5 частки квартири
АДРЕСА_1, відповідно до Витягу з реєстру
прав власності на нерухоме майно №
33409359 від 06.03.2012 року.

Крім того, позивачам, ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
та відповідачу ОСОБА_3 також на праві
спільної часткової власності належить
по 1/15 частці кожному вищезазначеної
квартири, що вбачається з цього ж
Витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно № 33409359 від 06.03.2012 року.

На даний час позивач ОСОБА_1 має намір
розпорядитися своєю часткою квартири,
але без її виділу це зробити неможливо,
а досягти згоди щодо поділу спільної
сумісної власності в добровільному
порядку з іншими співвласниками вона
не може.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник
володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Частиною 1 ст.321 ЦК України передбачено
непорушність права власності. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу
майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом.

Як зазначено в ст.392 ЦК України, власник
майна може пред"явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Таким чином, на підставі викладеного та
на підставі того, що визнання
відповідачами позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд прийшов до
висновку, що заявлені позовні вимоги
щодо поділу 4/5 частки квартири АДРЕСА_1,
які є спільною сумісною власністю
позивачів та відповідачів, та визнання
за позивачами за кожним право
власності на 1/5 частку із 4/5 часток
вказаної квартири підлягають
задоволенню.

Разом з тим, в задоволенні позовних
вимог щодо виділу іншим співвласникам
по 1/5 частці із 4/5 часток квартири
АДРЕСА_1, які є спільною сумісною
власністю позивачів та відповідачів,
необхідно відмовити, оскільки,
відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Доказів того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
уповноважували ОСОБА_1 чи ОСОБА_2 на
звернення до суду в їх інтересах з
такими позовними вимогами позивачами
надано не було.

В зв'язку з вищевикладеним, на підставі
ст.ст.319, 321 ч.1, 372 ч.2, 392 ЦК України,
керуючись ст.ст.3 ч.1, 10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Поділити 4/5 частки квартири за адресою:
АДРЕСА_1, які перебувають у спільній
сумісній власності, визнавши за ОСОБА_1
право власності на 1/5 частку квартири.

Поділити 4/5 частки квартири за адресою:
АДРЕСА_1, які перебувають у спільній
сумісній власності, визнавши за ОСОБА_2
право власності на 1/5 частку квартири.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене через
Бориспільський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у розгляді справи, але не
були присутні під час проголошення, на
протязі десяти днів з моменту
отримання копії рішення.

Суддя
В.В.
Журавський