У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.

суддів: Висоцької В.С.,
Колодійчука В.М.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про стягнення
заборгованості та відшкодування
збитків за договором банківського
вкладу (депозиту), повернення коштів за
вкладом, стягнення неустойки,
моральної та матеріальної шкоди за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду м. Києва від 19
листопада 2013 року,

встановила:

У січні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» (далі - Банк) про стягнення
заборгованості та відшкодування
збитків за договором банківського
вкладу (депозиту), повернення коштів за
вкладом, стягнення неустойки,
моральної та матеріальної шкоди.

Позов мотивовано тим, що 14 травня 2008
року між сторонами укладено договір
строкового банківського вкладу
(депозиту) «Мій вибір», оформлений в
рамках пакету послуг ПП «Базовий+» ,
строком на 3 місяці, зі сплатою
процентів за ставкою по вкладу в
розмірі 14,3% річних.

Зазначав, що він виконав свої
зобов'язання за вказаним договором, а
саме вніс готівкою кошти у розмірі 50
000,00 грн на депозитний рахунок.

Посилаючись на те, що Банк порушив
умови укладеного договору, оскільки не
повернув належні йому кошти, звернувся
до суду з позовом.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 13 грудня 2012
року позов задоволено частково.

Стягнуто з публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
на користь ОСОБА_3 суму боргу з
урахуванням інфляції та 3% річних у
розмірі 76 418,82 грн, процентів за
користування грошовими коштами з 14
листопада 2008 року по 24 січня 2012 року у
розмірі 22 801,64 грн, а всього стягнуто 99
220,46 грн.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
19 листопада 2013 року заочне рішення суду
першої інстанції скасовано та ухвалено
нове рішення, яким позов ОСОБА_3
залишено без задоволення.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю - доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні

Відмовляючи в задоволенні позову,
апеляційний суд виходив із того, що
Банк виконав вимоги щодо повернення
коштів з депозиту шляхом зарахування
коштів на відкритий позивачу поточний
рахунок, а тому відсутні підстави для
задоволення позовних вимог.

Проте повністю з таким висновком
апеляційного суду погодитися не можна.

Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Договір відповідно до ст. 629 ЦК України
є обов'язковим для виконання сторонами.

У ст. 2 Закону України «Про банки і
банківську діяльність» зазначено, що
вклад (депозит) - це кошти в готівковій
або у безготівковій формі, у валюті
України або в іноземній валюті, які
розміщені клієнтами на їх іменних
рахунках у банку на договірних засадах
на визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
договору.

Установлено та підтверджено
матеріалами справи, що 14 травня 2008 року
між ОСОБА_3 та Банком укладено договір
строкового банківського вкладу
(депозиту) «Мій вибір», оформлений в
рамках пакету послуг ПП «Базовий+»,
строком на 3 місяці, зі сплатою
процентів за ставкою по вкладу в
розмірі 14,3% річних (а.с. 7-8).

Пунктами 2.1., 2.4. даного договору
передбачено, що вклад надходить на
вкладний рахунок в сумі 50 000 грн.
Вкладник за домовленістю з Банком
вносить кошти на вкладний рахунок
готівкою або перераховує з поточного
рахунку вкладника, відкритого в рамках
даного пакету послуг.

З квитанції від 14 травня 2008 року
вбачається, що ОСОБА_3 виконав умови
договору шляхом внесення на депозитний
рахунок готівкою 50 000 грн (а.с. 9).

За пунктами 3.1.4., 3.4.4., 3.4.5. договору
вкладник має право у будь-який день
строку дії вкладу звернутися до Банку з
заявою про відмову продовження строку
вкладу на новий термін; Банк
зобов'язується: сплатити вкладнику
проценти шляхом перерахування коштів
на рахунок в останній день строку дії
вкладу (незалежно від того, чи буде цей
строк продовжено згідно з п. 6.1.), а також
у випадках дострокового розірвання
договору повернути вкладнику вклад за
його вимогою в кінці терміну дії вкладу
чи у випадках дострокового розірвання
договору шляхом перерахування коштів
на рахунок.

Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір
банківського вкладу укладається на
умовах видачі вкладу на першу вимогу
(вклад на вимогу) або на умовах
повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад).

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України
проценти на банківський вклад
нараховуються від дня, наступного за
днем надходження вкладу у банк, до дня,
який передує його поверненню
вкладникові або списанню з рахунка
вкладника з інших підстав.

Переглядаючи справу, апеляційний суд
посилався на те, що після закінчення
вказаного договору, 15 листопада 2008 року
між цими сторонами було укладено новий
договір строкового банківського
вкладу (депозиту) «Мій вибір»,
оформлений в рамках пакету послуг ПП
«Базовий+», строком на 1 місяць, зі
сплатою процентів за ставкою по вкладу
в розмірі 17,5% річних, а ОСОБА_3 підписав
заяву про безготівкове перерахування
коштів з попереднього рахунку на новий
депозитний рахунок (а.с. 98 - 100). Інші
умови аналогічні умовам попереднього
договору.

Вирішуючи спір, апеляційний суд взяв до
уваги звіт по поточному рахунку, згідно
якого 16 січня 2009 року сума депозиту
разом із нарахованими процентами була
перерахована на рахунок ОСОБА_3 (а.с.102).

Проте суд не врахував положення п.6.2.
договору, згідно умов якого договір
вважається розірваним, якщо на
вкладному рахунку залишається сума
менша ніж мінімальна сума вкладу 500 грн
чи Банк відмовляється після закінчення
строку дії вкладу (першого встановлено
п.2.2. цього договору чи будь-якого
наступного після продовження його дії)
від подовження строку дії вкладу. В
цьому випадку Банк за 10 календарних
днів до закінчення строку дії вкладу
повідомляє вкладника у письмовій формі
про відмову подовжувати строк дії
вкладу та повертає суму вкладу на
рахунок.

Належне виконання Банком зазначених
умов матеріалами справи не
підтверджується.

Таким чином, висновок апеляційного
суду, що Банк мав право розірвати
договору в односторонньому порядку не
ґрунтується на положенні п. 6.2
договору.

У порушення вимог ст. 212 ЦПК України
апеляційний суд не дав оцінки заяві
ОСОБА_3, зі змісту якої вбачається, що
останній мав намір припинити подальше
співробітництво з Банком та бажав
забрати кошти з депозитів лише у січні
2012 року, тобто через три роки (а.с.10).

Оскільки при вирішенні спору
апеляційним судом порушені норми
процесуального права та не застосовані
норми матеріального закону, які
підлягали застосуванню, що призвело до
неправильного вирішення справи, тому в
силу ч. 2 ст. 338 ЦПК України ухвалене у
справі рішення апеляційного суду
підлягає скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
19 листопада 2013 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді:
В. С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О. В. Умнова

І.М. Фаловська