№ справи:109/5033/2013-ц Головуючий суду
першої інстанції:Шукальський В.В. №
провадження:22-ц/190/751/14Доповідач суду
апеляційної інстанції:Павловська І. Г.
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді:Павловської І.Г.,
суддів:Адаменко О.Г., Шестакової Н.В.,
при секретарі:Краснощоковій Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Сімферополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_6 до СВК «Дніпр»
про визнання договору оренди земельної
ділянки недійсним, за апеляційною
скаргою ОСОБА_6 на рішення
Красногвардійського районного суду
АР Крим вiд 28 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а :

21.10.13 ОСОБА_6 звернулось до суду із
зазначеним позовом до СВК «Дніпр» та
просила визнати договір оренди
земельної ділянки від 11.08.08, укладений
між ОСОБА_6 та СВК «Дніпр», про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 15.12.10 за №55, недійсним з
15.12.10.

Вимоги мотивовані тим, що на момент
державної реєстрації спірного
договору оренди, тобто на 15.12.10 у його
тексті не було зазначено одну із
суттєвих умов договору, передбачену
частиною 1 статті 15 Закону України «Про
оренду землі», у вигляді можливості
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Рішенням Красногвардійського
районного суду АР Крим вiд 28 листопада
2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове про задоволення позовних вимог у
повному обсязі, посилаючись на те, що
при ухваленні оскаржуваного рішення
судом першої інстанції були порушені
норми процесуального і матеріального
права, неповно з'ясовані обставини
справи, що мають значення для вірного
вирішення спору та зроблені висновки,
що їм не відповідають. Зокрема
зазначає, що спірний договір оренди
земельної ділянки є укладеним з
моменту його державної реєстрації, а
отримання орендної плати за договором
оренди землі до 2008 року та у період
2008-2012 років не мають правового значення
для вирішення цього спору.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши суддю - доповідача,
пояснення осіб, що з'явились,
обговоривши доводи апеляційної
скарги, судова колегія вважає її такою,
що не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303
Цивільного процесуального кодексу
України (далі - ЦПК) апеляційний суд під
час розгляду справи в апеляційному
порядку перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.
Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що договір оренди земельної
ділянки укладений 11.08.08 у письмовій
формі, підписаний сторонами,
зареєстрований у встановленому
законом порядку, та містить всі
необхідні істотні умови, що
передбачено статтею 15 Закону України
«Про оренду землі», в редакції яка
діяла на момент підписання договору. На
дату укладання договору оренди
визначення істотною умовою передачу
земельної ділянки в заставу та
внесення до статутного фонду права
оренди земельної ділянки не було
встановлено законом, оскільки така
умова договору оренди землі як істотна
була внесена до статті 15 Закону
України «Про оренду землі» Законом
України від 16.09.08 «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
сприяння будівництву».

Цей Закон набрав чинності з дня його
опублікування і йому зворотної дії в
часі не надано, крім того, відповідно до
пункту 34 оспорюваного договору оренди
від 11.08.08 до моменту державної
реєстрації даного договору вважається
дійсним попередній договір оренди
цієї ж земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
вважає їх законними і обґрунтованими,
зробленими з урахуванням фактичних
обставин справи та на підставі
правильного застосування норм
матеріального і процесуального закону.

При апеляційному перегляді
встановлено, що 11.08.08 між ОСОБА_6 та СВК
«Дніпр» був укладений договір оренди
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення,
що розташована на території
Мар'янівської сільської ради площею 4,25
га, яка належить позивачці на праві
власності, згідно державного акту.

Даний договір зареєстрований належним
чином в Красногвардійському
райвідділі Кримської регіональної
філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі
України» 15.12.10 за №55.

Пунктом 2 договору встановлено, що в
оренду передається земельна ділянка
загальною площею 4,25 га; у відповідності
до пунктів 6, 7, 8 орендна плата вноситься
орендарем у розмірі 1 000 (одна тисяча)
грн. в грошовій або натуральній формі
без урахування індексів інфляції,
строк дії договору становить 7 років. У
якості додатку до договору надано
копію державного акту на право
приватної власності на землю, виданого
ОСОБА_6 та кадастровий план земельної
ділянки з відображенням обтяжень у
використанні та встановлених
земельних сервітутів, акт прийому -
передачі об'єкту оренди.

На час виникнення спірних
правовідносин був чинним Порядок
державної реєстрації договорів оренди
землі, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 25.12.98
№2073, яким встановлено, що державна
реєстрація договорів оренди земельної
ділянки є певною процедурою, яка займає
визначений проміжок часу, тобто
підписання договору оренди та його
державна реєстрація можуть не
збігатися у часі.

Отже до спірних правовідносин
необхідно застосовувати закон, що діяв
на час укладення договорів, оскільки
своїм підписом сторони узгодили
істотні умови договорів відповідно до
закону, чинного на час його підписання.

За змістом частини 1 статті 638 ЦК
України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону
України «Про оренду землі», яка діяла
на час укладання спірного договору
оренди 11.08.08, істотними умовами
договору оренди землі є: об'єкт оренди
(місце розташування та розмір
земельної ділянки); строк дії договору
оренди; орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін.

Відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов, передбачених
цією статтею, а також порушення вимог
статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є
підставою для відмови в державній
реєстрації договору оренди, а також для
визнання договору недійсним
відповідно до закону.

Згідно статті 58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.
Ніхто не може відповідати за діяння,
які на час їх вчинення не визнавалися
законом як правопорушення.

Відтак, на час укладання договору
оренди визначення умови передачі
земельної ділянки в заставу та
внесення до статутного фонду права
оренди земельної ділянки не було
передбачено законом як істотна умова
договору оренди землі.

Таким чином, судова колегія дійшла
висновку, що договір було укладено до
законодавчих змін, а їх державна
реєстрація вказує на їх чинність і не
може змінювати час укладання
договорів.

Беручи до уваги положення частини 1
статті 215 ЦК України та виходячи зі
змісту статті 640 ЦК України та статей 18,
20 Закону України «Про оренду землі»,
колегія суддів погоджується з
висновком місцевого суду першої
інстанції про те, що волевиявлення
сторін договору оренди земельної
ділянки від 11.08.08 було визначено на час
його укладення до внесення змін до
статті 15 Закону України «Про оренду
землі» згідно Закону України №509 від
16.09.08 «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
сприяння будівництву», а на час
укладення спірного договору
визначення умови передачі в заставу та
внесення до статутного фонду об'єкта
оренди не було передбачено в якості
однієї із обов'язкових умов договору
оренди землі.

З огляду на таке, доводи апеляційної
скарги щодо відсутності такий
істотної умови договору як передача
земельної ділянки в заставу та
внесення до статутного фонду права
оренди земельної ділянки на час
державної реєстрації спірного
договору оренди земельної ділянки як
на підставу визнання договору
недійсним не можуть бути прийняті до
уваги колегії суддів з наведених вище
міркувань.

За таких обставин, колегія суддів
визнає рішення суду першої інстанції
законним і обґрунтованим та ухваленим
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги такими, що не
спростовують висновків суду, та не є
підставою для скасування рішення.

Відповідно до статті 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

З урахуванням наведеного, керуючись
статтями 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 325
Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Красногвардійського
районного суду АР Крим вiд 28 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів до суду
касаційної інстанції.

Судді: