Справа № 755/9119/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"06" травня 2014 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, третя особа ОСОБА_1 про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», звертаючись з позовом до суду, просило звільнити з-під арешту майно ОСОБА_1, а саме: легковий автомобіль PEUGEOT 206, реєстраційний НОМЕР_1, рік випуску - 2006, колір червоний, кузов НОМЕР_2, тип легковий хетчбек (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 видане УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 03.10.2006 р.), накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16 вересня 2011 року за №28689867, ВДВС Дніпровського РУЮ, державним виконавцем Макаренко С.В., що є предметом позову.

Представник позивача Бондар О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористався.

Третя особа ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За згодою представника позивача Журавської Л.В. суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача Бондар О.В., дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статей 1077, 1078 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

05 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до предмету договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець продає (переуступає) Покупцю права на Кредитний портфель та зобов'язується сплатити на користь Продавця Винагороду. (а.с.12-18)

Як передбачено п.п «а» п.3.3 Договору купівлі-продажу кредитного портфелю, права, що переходять до Покупця за кредитними договорами у зв'язку з продажем кредитного портфелю, з урахуванням положень статті 3.4 нижче, Покупець набуває усі права вимоги за Кредитними договорами, що є дійсними на дату набрання чинності, включаючи, але не обмежуючись правами вимоги до Боржників щодо сплати суми основного боргу; правами вимоги до Боржників щодо сплати процентів, нарахованих на суму основного боргу, а також правами вимоги до Боржників щодо сплати штрафних санкцій.

Згідно Витягу з Додатку №1 до Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05 листопада 2010 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги по Кредитному договору №CL-001/542/2006 від 09 жовтня 2006 року, який укладено з ОСОБА_1, на загальну суму основного боргу та процентів у валюті кредитування в розмірі 12424,94 доларів США. (а.с.19)

05 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір про відступлення права вимоги, відповідно до предмету договору, у зв'язку з укладанням Договору купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 05 листопада 2010 року між Фактором та Клієнтом, за яким Клієнт передав Фактору права вимоги за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до даного Договору, укладеними між Клієнтом та позичальниками Клієнта, перелік яких міститься в Додатку №1 до даного Договору, що забезпечений іпотекою/заставою за Договорами іпотеки/ Договорами застави, перелік яких міститься в Додатку №1 до Даного Договору, укладеними між Клієнтом та Боржниками.

Згідно Витягу з Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги від 05 листопада 2010 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги по Договору застави №РCL-001/542/2006 від 09 жовтня 2006 року, який укладено з ОСОБА_1. (а.с.22)

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як убачається з матеріалів справи, 16 вересня 2011 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві Макаренко С.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №28689867) про примусове виконання виконавчого листа №2-2853/1, виданого Дніпровським районним судом міста Києва 30 березня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» загальної суми боргу за надання кредиту 233509 грн. 13 коп. та штрафні санкції у сумі 138 838 грн. 29 коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. (а.с.10)

Одночасно, 16 вересня 2011 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві Макаренко С.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 374167,42 грн. (а.с.11)

Звертаючись з позовом до суду, Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» пред'явлено вимоги до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про звільнення з- під арешту майна

ОСОБА_1, а саме: легковий автомобіль PEUGEOT 206, реєстраційний НОМЕР_1, рік випуску - 2006, колір червоний, кузов НОМЕР_2, тип легковий хетчбек (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 видане УДАІ ГУ МВС України в м.Києві 03.10.2006 р.), накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16 вересня 2011 року за №28689867, мотивуючи тим, що накладення арешту та заборони на відчуження заставного майна порушує права позивача, як заставодержателя, на задоволення вимог за кредитним договором №CL-001/542/2006 від 09 жовтня 2006 року способом позасудового звернення стягнення на предмет застави, оскільки позичальник ОСОБА_1 має заборгованість перед позивачем та виявила бажання добровільно врегулювати кредитну заборгованість шляхом продажу заставного автомобіля в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору.

Відповідно до ст. ст. 572, 592 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, у разі втрати предмета застави за обставин, за які заставодержатель не відповідає, якщо заставодавець не замінив або не відновив предмет застави.

Частиною 1 ст. 517 Цивільного кодексу України визначено, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до положень частини першої, другої та п'ятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом, серед іншого, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Відповідно до частини першої, другої та п'ятої статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Виходячи з аналізуючи вищенаведених норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» безпідставно пред'явленні вимоги до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про звільнення з-під арешту транспортного засобу - легкового легковий автомобіль PEUGEOT 206, реєстраційний НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, боржнику у процедурі виконавчого провадження, за відсутності доказів, які мали підтвердити вчинення державним виконавцем дій, пов'язаних з накладення арешту на вищезазначений автомобіль.

Крім того, на підставі Договору про відступлення права вимоги від 05 листопада 2010 року, який укладено з Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги по Договору застави №РCL-001/542/2006 від 09 жовтня 2006 року, який укладено з ОСОБА_1, в той же час в межах процедури виконавчого провадження ВП №28689867 стягувачем виступає Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», тому за наявності двох обтяжувачів, які зареєстрували обтяження одно і того ж рухомого майна одночасно, вони мають рівні права на задоволення своїх вимог, що безпосередньо передбачено ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, третя особа ОСОБА_1 про зняття арешту з майна є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки в межах даного спору судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 514, 517, 572, 592, 1077, 1078, Цивільного кодексу України, ст.ст.57,60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.ст.1, 4, 10, 11, 58, 59, 60, 61, 88, 208, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, третя особа ОСОБА_1 про зняття арешту з майна.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я