Справа № 631/93/14-ц
№ провадження 2/631/164/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року
смт.
Нова Водолага

Нововодолазький районний суд
Харківської області у складі:

Головуючого судді Ю.М.Покальчука

при секретарі О.В. Євсюковій

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Старовірівська сільська рада
Нововодолазького району Харківської
області, про виділення майна, що є у
спільній частковій власності та
визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

В Нововодолазький районний суд
Харківської області звернувся з
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Старовірівська сільська рада
Нововодолазького району Харківської
області, про виділення майна, що є у
спільній частковій власності та
визнання права власності. Позивач в
позові зазначив, що він є одним з
власників майнового фонду КСП «
Красное Знамя» , реорганізованого в КСП
, « Знамя» . Згідно свідоцтва ХА № 142054,
виданого 15 жовтня 2013 року, про право
власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
підприємства частка позивача в
спільному майні складає 70432,50 гривні.
Майно, на частину якого позивач має
право, як власник майнового
сертифікату, є спільною частковою
власністю та знаходиться в с.
Старовірівка Нововодолазького району
Харківської області. Рішенням
загальних зборів співвласників
пайового фонду колективного
сільськогосподарського підприємства
«Знамя», від 30 вересня 2013 року
позивачу виділено було в натурі майно
першої групи - ? частина будівлі
зерносховища вартістю 140865 гривень
відповідно до майнового сертифікату.
Інша ? частина зазначеної будівлі була
виділена відповідачу по справі, ОСОБА_2
У зв'язку з наведеним позивач вважає, що
для реалізації його права власності на
майно відповідно до частини в
загальній власності, та в спільній
частковій власності необхідно
виділити в натурі майно, яке
знаходиться у спільній частковій
власності, та визнати за ним право
власності на це майно.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала,
надала пояснення, аналогічні
викладеному в позові, просила
задовольнити в повному обсязі,
пояснила, що залишкова вартість
будівлі зерносховища, інвентарний №3,
становить 140865 гривень. Вартість
майнового сертифікату позивача
становить 70432,50 гривень, що співпадає з ?
частиною вартості будівлі
зерносховища. Представник позивача
пояснила, що позивач відповідно до
ст.364 ЦК України має право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
частковій власності, для забезпечення
вільного володіння та розпорядження
належним йому майном. Вирішити питання
виділу частки із майна, що є у спільній
сумісній власності за домовленістю
сторони не змогли, тому вирішення
питання можливе лише в судовому
порядку.

Відповідачем по справі надано до
суду заяву, в якій просить справу
розглядати без участі відповідача,
проти задоволення позову не заперечує.

Третьою особою, Старовірівською
сільською радою Нововодолазького
району Харківської області , надано до
суду заяву про слухання справи без
участі представника третьої особи, та
відсутність заперечень проти
задоволення позову.

Суд, розглянув заяви відповідача
та третьої особи по справі, вислухав
пояснення представника позивача по
справі, перевірив матеріали справи,
надані докази, вважає, що позов є
обґрунтованим, та підлягає задоволенню
за наступних підстав.

В ході судового розгляду
встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням загальних зборів
співвласників майна пайового фонду
колишнього колективного
сільськогосподарського підприємства
«Красное Знамя» затверджена загальна
вартість майна пайового фонду
підприємства станом на 01 березня 2000
року, яка становить 1503000 гривень та
список осіб, які мають право на
майновий пай.

Відповідно до свідоцтва ХА № 142054 про
право на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
підприємства /майнового сертифікату/,
виданого 15 жовтня 2013 року
Старовірівською сільською радою
Нововодолазького району Харківської
області позивачу по справі, ОСОБА_1,
належить частка майна пайового фонду
підприємства КСП «Знамя» , колишнього
КПС , «Красное Знамя» с. Старовірівка
Нововодолазького району Харківської
області, вартість якої визначена в
розмірі 70432,50 гривень, або 4,68 відсотків
від загальної вартості майна пайового
фонду підприємства станом на 01 березня
2000 року.

Судом встановлено, в вересні 2013 року
позивач звернувся до загальних зборів
співвласників майна з заявою про
виділення належного майнового паю в
натурі відповідно до визначеної
вартості майна колишнього КСП , «Знамя»
та передачу у власність ? частини
будівлі зерносховища , інвентарний № 3,
рік вводу в експлуатацію 1987, залишковою
вартістю 140865 гривень у відповідності
до Порядку виділення та використання
майна реорганізованих КСП,,
затвердженого наказом Міністерства
аграрної політики України 14 березня 2001
року № 62. З аналогічною заявою
звернувся до загальних зборів
співвласників майна відповідач по
справі, ОСОБА_2, який є власником
майнового сертифікату пайового фонду
КСП «Знамя» вартістю 85762,00 гривень, або
5,61 відсотків. Рішенням № 2 загальних
зборів співвласників пайового фонду
колективного сільськогосподарського
підприємства «Знамя» від 30 вересня 2013
року позивачу виділене в натурі майно
першої групи - ? частина будівлі
зерносховища вартістю 140865 гривень
відповідно до майнового сертифікату.
Інша ? частина зазначеної будівлі була
виділена відповідачу по справі , ОСОБА_2

Згідно до акту приймання-передачі
основних засобів відповідно до рішення
зборів уповноважених колишнього КСП ,
«Красное Знамя,» будівля
зерносховища балансовою вартістю 140865
гривень, інвентарний № 003, 1987 року
побудови, розташована за адресою
АДРЕСА_1 передана позивачу та
відповідачу у спільну часткову
власність .

Суд зазначає, будівля зерносховища
складається з двох приміщень , які
мають спільну стіну, наявною є
можливість виділення в натурі часток
співвласників без будь-якого
переобладнання, з урахуванням їх
місцезнаходження, можливості окремого
під'їзду до будівель, та фактичного
користування ними.

В судовому засіданні встановлено,
що в користуванні позивача фактично
знаходиться частина будівлі, склад ,
літера А-1, загальною площею 651,6
квадратних метрів, основною
/виробничою/ площею 651,6 квадратних
метрів, розташована за адресою АДРЕСА_3,
що підтверджується технічним
паспортом на виробничий будинок -
нежитлову будівлю /склад/, виготовленим
КП Нововодолазьким АІБ за станом на 22
листопада 2013 року. В користуванні
відповідача по справі фактично
знаходиться частина будівлі загальною
площею 653,00 квадратних метрів,
основною /виробничою/ площею 649,5
квадратних метрів, розташована за
адресою АДРЕСА_2

Стаття 41 Конституції України
передбачає, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності. ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Згідно вимог ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Відповідно до ст.356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Відповідно до ст.358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їх спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Відповідно до ст.392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Судом встановлено, що позивачу,
ОСОБА_1, визначена частка у спільному
майні, що підтверджується майновим
сертифікатом, що становить ? частину
будівлі зерносховища, що зазначене
майно є спільною частковою власністю
позивача та відповідача по справі,
вирішити питання виділу майна, що є у
спільній частковій власності, сторони
в досудовому порядку не змогли через
відсутність згоди відповідача по
справі на укладення угоди про
виділення в натурі частини будівлі у
відповідності до розміру частки
позивача у будівлі, що є спільною
частковою власністю сторін по справі.
позивач має право на виділ у натурі
майна, яке знаходиться у спільній
частковій власності відповідно до його
частки та визнання за ним права
власності на зазначене майно.

Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа
має право звернутись до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права.

Враховуючи заяви, що надані
відповідачем по справі та третьою
особою по справі про визнання позову
та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд, за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. При цьому суд бере до уваги ту
обставину, що визнання позову
відповідачами є безумовним і таке
визнання не суперечить закону та не
порушує права , свободи чи інтереси
інших осіб. Отже є підстави ухвалити
рішення про задоволення позову з
урахуванням визнання позову
відповідачем та на підставі з'ясованих
та досліджених обставин справи.

Керуючись ст. 4-8,10,11,60, ч.1 ст.174, 209,212-215
ЦПК України, ст. 16, 328, 356, 357, 358, 364,367, 391 ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про
виділення майна, що є у спільній
частковій власності та визнання права
власності - задовольнити.

Припинити право спільної часткової
власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
будівлю зерносховища балансовою
вартістю 140865 гривень , інвентарний № 003
, 1987 року побудови, розташовану за
адресою АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
право власності на нежитлову будівлю
/склад/, літера А-1, загальною площею
651,6 квадратних метрів, основною
/виробничою/ площею 651,6 квадратних
метрів, розташовану за адресою АДРЕСА_3.

Рішення суду може бути оскаржене
до апеляційного суду Харківської
області в 10-денний строк з дня його
проголошення через Нововодолазький
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги.

Суддя Покальчук Ю.М.