Справа № 367/9044/13-ц Головуючий у І
інстанції Линник В.Я.Провадження №
22-ц/780/1484/14 Доповідач у 2
інстанції ПоліщукКатегорія 44
УХВАЛА

Іменем України

25 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Поліщука М.А..

суддів: Ігнатченко Н.В., Малорода О.І.

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 25 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Гостомельської селищної ради
Київської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
треті особи: ОСОБА_4, відділ
Держземагенства України у м.Ірпені
Київської області про визнання
недійсним рішень та скасування
державних актів про право власності
на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в
суд із вказаним позовом і просив
визнати недійсними та скасувати:

рішення Гостомельської селищної ради
Київської області №137-07-У від 21.08.2006
року «Про затвердження мирової угоди
та надання дозволу на виготовлення
технічної документації із
землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку»;

рішення Гостомельської селищної ради
Київської області №408-16-У від 25.04.2007
року в частині затвердження
технічної документації по складанню
державних актів на право приватної
власності на землю та передачі у
власність ОСОБА_5 земельної ділянки
по АДРЕСА_1 розміром 0,0909 га;

державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку від
26.09.2007року, виданий на підставі
вказаного рішення ради на ім.'я
ОСОБА_5;

рішення Гостомельської селищної ради
Київської області №137-07-У від 21.08.2006
року «Про надання дозволу ОСОБА_3 на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку площею
та в оренду для ведення городництва
площею».

рішення Гостомельської селищної ради
Київської області№498-19-У від 23.08.2007
року в частині затвердження
технічної документації по складанню
державних актів на право приватної
власності на землю та передачі у
власність земельної ділянки по
АДРЕСА_1 розміром 0,0731 га ОСОБА_3;

державний акт на право власності на
земельну ділянку за кадастровим
номером :01:072:1003 від 7.02.2008 року,
виданий на підставі вказаного
рішення ради ОСОБА_3

Позовні вимоги обґрунтував тим, що
мати позивача ОСОБА_5 до червня 2011
року проживала у АДРЕСА_1. 14 червня
2011 року ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_4 77/100
частин вказаного житлового будинку
та земельну площею 0,0609га,
розташовану за цією адресою. Ухвалою
суду від 27.05.2011 року за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_5 накладено арешт на
подаровану земельну ділянку.
Відповідно до вказаної позовної
заяви між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 начебто
укладено мирову угоду про розділ
земельної ділянки, за яким ОСОБА_5
відійшло 0,10га а ОСОБА_3 - 0,0708га, проте
мати позивача заперечує факт
укладення мирової угоди. На підставі
вказаної мирової угоди
Гостомельською селищною радою були
прийняті оскаржувані рішення ради.
Також позивач посилався на підробку
мирової у годи та відсутність
волевиявлення із сторони ОСОБА_5 як
на підставу визнання недійсними
рішень ради та державних актів.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 25 грудня 2013 року
в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
по суті позовних вимог, посилаючись
на неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення і неправильне застосування
норм матеріального права.

Апеляційна скарга підлягає
відхиленню із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в
позові, суд першої інстанції виходив
із того, що позивачем відповідно до
вимог ст.ст.10,60 ЦПК України не надано
доказів того, що його права як
спадкоємця ОСОБА_5 порушено
оспорюваними рішеннями
Гостомельської селищної ради
Київської області та державними
актами на право власності на
земельну ділянку.

Також судом вказано, що ні позивач,
ні його мати ОСОБА_5 не є власником
чи користувачем будинку або
земельної ділянки за адресою:
АДРЕСА_1, так як це майно відчужене
матір'ю позивача 14 червня 2011 року. За
свого життя ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, вказані рішення
Гостомельської селищної ради в
установленому законом порядку не
оскаржила, 26.09.2007 року отримала
державний акт на землю, на підставі
якого частину земельної ділянки
площею 0,0300 га продала ОСОБА_2 і 4.09.2008
року отримала новий державний акт на
право власності на землю площею 0,0609
га, яку в подальшому подарувала
ОСОБА_4

Колегія суддів погоджується із
такими висновками, так як вони
відповідають обставинам справи і
вимогам закону.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено,
що ОСОБА_5 була власником житлового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.

29.11.2003року року ОСОБА_5 за договором
купівлі-продажу продала ОСОБА_3 23/100
частини вказаного будинку.

Між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 була складена
та підписана мирова угода, за якою
вони розділили земельну ділянку
загальною площею 0,1708га і ОСОБА_5
відійшло 0,10 га, а ОСОБА_3 - 0,0708 га
землі.

Рішенням Гостомельської селищної
ради Київської області №137-07-У від
21.08.2006 року вказана мирова угода була
затверджена та надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельні ділянки.

Рішенням Гостомельської селищної
ради Київської області №137-07-У від
21.08.2006 року ОСОБА_5 було передано у
власність земельну ділянку площею
0,0909 га, а ОСОБА_3 надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку площею
0,0708 га та в оренду для ведення
городництва площею 0,0123 га

Рішенням Гостомельської селищної
ради Київської області №498-19-У від
23.08.2007 року затверджено технічну
документацію та передано ОСОБА_3 у
власність земельну ділянку по
АДРЕСА_1 розміром 0,0731 га.

ОСОБА_5 26.09.2007 року отримала на своє
ім.'я державний акт на право
власності на земельну ділянку
площею 0,0909га, а ОСОБА_3 - отримав
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,0731га.

14.06.2011 року ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_4
77/100 частин житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1
та земельну ділянку площею 0,0609га,
розташовану за цією-ж адресою.

Крім цього, 15.02.2008 року ОСОБА_5
продала залишок належної їй
земельної ділянки площею 0,0300 га по
АДРЕСА_1 ОСОБА_2, яка 28.01.2009 отримала
на своє ім.'я державний акт на право
власності на земельну ділянку.

Вказані обставини встановлені
рішенням Ірпінського міського суду
від 27.06.2013 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Гостомельської
селищної ради, третя особа: ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про визнання недійсними
рішень Гостомельської селищної ради
та скасування державних актів на
право власності на земельну ділянку
(а.с.37-42).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла.

Суд правильно вказав, що вказані
обставини відповідно до вимог ст.61
ЦПК України не підлягають
доказуванню у вказаній справі.

Відповідають обставинам справи і
вимогам закону висновки суду про те,
що позивачем, який є сином ОСОБА_5 і
спадкоємцем по закону першої черги,
в установленому законом порядку не
доведено порушення його прав
оскаржуваними рішеннями
Гостомельської селищної ради та
державними актами на право власності
на землю, виданими на ім.'я ОСОБА_5 і
ОСОБА_3

Встановлено і підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_5 за
свого життя розпорядилась належними
їй на праві власності житловим
будинком та земельною ділянкою
загальною площею 0,1708га, розташованими
за адресою: АДРЕСА_1.

На час відкриття спадщини після
ОСОБА_5 спадкове майно, розташоване в
с.м.т. Гостомель Київської області
відсутнє.

ОСОБА_1 доказів про прийняття ним
спадщини після смерті ОСОБА_5 суду не
надав.

За свого життя ОСОБА_5 рішення
Гостомельської селищної ради,
державні акти на право власності на
земельну ділянку на своє ім.'я та
ім.'я ОСОБА_3 не оскаржила.

За вказаних обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дав
правильну юридичну оцінку доказам
сторін на підтвердження-заперечення
позову і прийшов до законного і
обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позову.

Позивач не довів свого позову, що є
його обов'язком відповідно до
ст.ст.10,60 ЦПК України.

Разом з тим колегія суддів не
погоджується із висновками суду про
відмову в позові також за спливом
позовної давності, про застосування
якої заявлено представником
Гостомельської селищної ради.

Так, згідно з роз'ясненнями,
викладеними в п.11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня
2009 року№ 14 «Про судове рішення у
цивільній справі», установивши, що
строк для звернення з позовом
пропущено без поважної причини, суд
у рішенні зазначає про відмову в
позові з цих підстав, якщо про
застосування позовної давності
заявлено стороною у спорі, зробленою
до ухвалення ним рішення, крім
випадків, коли позов не доведено, що
є самостійною підставою для цього.

Таким чином, застосування позовної
давності є підставою для відмови в
позові в разі доведеності позовних
вимог.

Колегія суддів погоджується із
висновками суду про
необґрунтованість і недоведеність
позову.

Тому з мотивувальної частини рішення
суду підлягає виключенню висновок
про відмову в позові за пропуском
строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги на те,
що суд першої інстанції не дав
оцінки висновку
судово-почеркознавчого експертного
дослідження за заявою ОСОБА_4 від
23.12.2011 року, яким при дослідженні
електрокопії мирової угоди без дати
встановлено, що підписи від імені
ОСОБА_5 виконані не ОСОБА_5 а іншою
особою (а.с.46-51) не впливають на
законність і обґрунтованість рішення
суду.

Встановлено і підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_5 за
свого життя рішення Гостомельської
селищної ради від 21.08.2006 року «Про
затвердження мирової угоди та
надання дозволу на виготовлення
технічної документації із
землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку» в
установленому законом порядку не
оскаржила.

Права позивача не є порушеними за
змістом ст.3 ЦПК України, оскільки ним
не доведено факт прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_5 та яким
чином порушуються його права
оскаржуваними рішеннями ради.

Інші доводи апелянта на те, що судом
не надано оцінки протоколу
засідання 7 сесії У скликання
Гостомельської селищної ради від 21
серпня 2006 року, в якому не зазначено
про те, що на сесії вирішувалось
питання про затвердження мирової
угоди між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 не
заслуговують на увагу із тих-же
підстав.

Крім цього, в матеріалах справи
наявна лише неналежним чином
завірена ксерокопія зазначеного
протоколу засідання сесії
Гостомельської селищної ради від 21
серпня 2006 року.

Інші доводи апеляційної скарги про
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення і
неправильне застосування норм
матеріального права є
необґрунтованими і законність та
обґрунтованість рішення суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст.308,315 ЦПК України
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 25 грудня 2013 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: