Справа № 144/1539/13-ц
Провадження № 2/144/4/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2014 р. Теплицький районний
суд Вінницької області

в складі :
головуючої - судді Задорожної Л.І.,

секретаря судового
засідання - Кошмелюк А.С.,

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,
представника позивачів ОСОБА_3,
відповідача ОСОБА_4, представника
відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт Теплик
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої в результаті ДТП,

установив:

У вересні 2013 року ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
шкоди в розмірі 113 984, 76 грн., моральної
шкоди в розмірі 5 000 грн. та судових
витрат. Вказали, що 10 грудня 2012 року о 14
год. 55 хв. на автодорозі
Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка
біля села Ягубець сталась
дорожньо-транспортна пригода, в
результаті якої пошкоджено належний їм
на праві спільної сумісної власності
транспортний засіб - автомобіль
«Мерседес-Бенц», державний номерний
знак НОМЕР_1. Пригода сталася з вини
відповідача ОСОБА_4, яка керувала
автомобілем «ДЕУ Нубіра», державний
номерний знак НОМЕР_2, не врахувала
дорожню обстановку, дорожні умови та не
обрала безпечної швидкості руху,
виїхала на зустрічну смугу руху,
внаслідок чого допустила зіткнення з
автомобілем «Мерседес-Бенц» під
керуванням ОСОБА_1. Постановою судді
Теплицького районного суду від 18
квітня 2013 року провадження в справі про
притягнення ОСОБА_4 до
відповідальності за ст..124 КУпАП було
закрито за закінченням строку
накладення адміністративного
стягнення на підставі ч.2 ст.38, п.7 ч.1
ст.247 КУпАП. Вартість
ремонтно-відновлювальних робіт згідно
звіту про оцінку вартості
матеріального збитку складає 159 724 грн.
76 коп., також ними було витрачено 400 грн.
на проведення оцінки майна, 3 350 грн. на
транспортування пошкодженого
автомобіля евакуатором на відстань 470
км, а всього 163 474 грн. 76 коп., з яких 49 490
грн. їм було виплачено страхове
відшкодування страховою компанією
«Аска», так як цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_4 була
застрахована. Посилаючись на зазначені
обставини просять стягнути з ОСОБА_4
невідшкодовану матеріальну шкоду в
розмірі 113 987,64 грн. та моральну шкоду в
розмірі 5 000 грн..

В ході судового засідання
позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
зменшено позовні вимоги в частині
відшкодування матеріальної шкоди.
Просять стягнути з відповідача 37 249 грн.
97 коп. матеріальної шкоди,
розрахувавши її як різницю між
ринковою вартістю автомобіля станом на
даний час, яку визначено в сумі 157 340 грн.
97коп. відповідно висновку експерта від
03 вересня 2014 року, сумою страхового
відшкодування в розмірі 49 490 грн. та
залишковою вартістю автомобіля в
розмірі 70 601 грн., яка була визначена
експертом ОСОБА_6. Також, просять
стягнути витрати на транспортування
пошкодженого автомобіля з місця ДТП та
до м.Могилів-Подільського в розмірі 3 350
грн., витрати на проведення оцінки
пошкодженого автомобіля в розмірі 400
грн., яку необхідно було подати для
отримання страхового відшкодування. А
всього матеріальної шкоди на суму 41 509,20
грн.. Просять стягнути моральну шкоду в
розмірі 5 000 грн., усі судові витрати,
понесені ними на правову допомогу,
сплату судового збору та витрати на
проїзд до місця розгляду справи.
Пояснили, що ДТП сталась з вини
відповідача ОСОБА_4, яка не врахувала
дорожньої обстановки та умов руху, в
результаті чого її занесло на
зустрічну смугу руху. Позивач ОСОБА_1,
який знаходився за кермом, намагався
уникнути зіткнення, виїхав на обочину,
однак, ДТП не вдалось уникнути. Вказали,
що в результаті ДТП було пошкоджено всю
передню частину автомобіля. Від
страхової компанії ними було отримано
страхове відшкодування в розмірі 49 490
грн., що не покривало увесь заподіяний
збиток. Крім матеріальної, їм також
заподіяно моральну шкоду, оскільки
вони були позбавлені можливості
використовувати автомобіль для
здійснення підприємницької
діяльності, мусили шукати інші шляхи
доставки товару, зазнали душевних
страждань через пошкодження майна,
нервування та стрес.

Відповідач ОСОБА_4
заперечила проти позову. Пояснила, що
це був занос, а не виїзд на зустрічну
смугу, але, оскільки зіткнення сталось
на зустрічнй смузі руху, то вона свою
вину визнала частково у ДТП. Вважає, що
страхове відшкодування повністю
покриває заподіяний автомобілю збиток.
Проти відшкодування моральної шкоди
заперечує, окільки умислу на її
заподіяння у неї не було, її автомобіль
також зазнав пошкоджень і вона теж
перенесла стрес.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення осіб, які
приймають участь у розгляді справи,
дослідивши надані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються вимоги
та заперечення, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення її по
суті, суд вважає, що позов ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного

Судом встановлено, що 10
грудня 2012 року о 14 год. 55 хв. на 526 км + 920 м
автодороги Стрий-Тернопіль-Кіровоград-
Знам'янка поблизу с.Ягубець
Христинівського району Черкської
області відбулося зіткнення
автомобіля «Мерседес-Бенц», державний
номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням
водія ОСОБА_1, з автомобілем «ДЕУ
Нубіра», державний номерний знак
НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4,
який рухався в зустрічному напрямку зі
сторони м.Вінниця.

Позивач ОСОБА_2 є власником
автомобіля «Мерседес-Бенц», державний
номерний знак НОМЕР_1, що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_4.

Відповідач ОСОБА_4 керувала
автомобілем «ДЕУ Нубіра», державний
номерний знак НОМЕР_2, який відповідно
технічного паспорту НОМЕР_5

- 2 -

зареєстровано за ОСОБА_7.

Постановою судді Теплицького
районного суду від 18 квітня 2013 року
закрито провадження в справі про
притягнення ОСОБА_4 до
адміністративної відповідальності за
ст.124 КУпАП за закінченням строку
накладення адміністративного
стягнення, в тексті постанови вказано,
що ОСОБА_4 вчинила адімінстративне
правопорушення, передбачене ст..124
КУпАП - порушення правил дорожнього
руху(п.12.1, п.13.1, п.2.3(б) Правил дорожнього
руху України), що причинило пошкодження
транспортних засобів.

Постановою в.о. першого
заступника начальника СВ
Христинівського РВ УМВС України у
Черкаській області від 18 лютого 2013 року
кримінальне провадження, внесене до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0000349 від 11
грудня 2012 року, було закрито у зв'язку з
відсутністю складу кримінального
правопорушення, передбаченого ст..286 КК
України. В постанові вказано, що водій
ОСОБА_4 грубо порушила вимоги п.2.3 б) та
п.12.1 Правил дорожнього руху, не була
уважною, не стежила за дорожньою
обстановкою, не вибрала безпечної
швидкості, не справилась з керуванням,
внаслідок чого виїхала на зустрічну
смугу руху, де здійснила зіткнення з
мікроавтобусом «Мерседес-Бенц»,
державний номерний знак НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_1, який рухався в
зустрічному напрямку.

Цивільно-правова
відповідальність відповідача ОСОБА_4
відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів від 08 квітня 2012
року № АВ/6646203 застрахована в СК
«АСКА».

Відповідно до ст. ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

За загальними правилом ч. 2 ст.
1187 ЦК України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
власником (володільцем) цього джерела.

У разі завдання шкоди
внаслідок взаємодії джерел підвищеної
небезпеки їх власникам (володільцям)
питання про відшкодування шкоди
вирішується за принципом вини (ч. 1 ст.
1188 ЦК України).

У ч. 1 ст. 1167 ЦК України
відповідальність за моральну шкоду,
завдану фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю покладається на особу,
яка її завдала, за загальним правилом
за наявності її вини.

Тобто, ч. 1 ст. 1167 ЦК України
визначає: по-перше, відповідальну за
моральну шкоду особу, а саме, особу, яка
її завдала; та по-друге, загальні умови
відшкодування моральної шкоди - і серед
інших, - наявність вини заподіювача,
крім випадків, встановлених ч. 2 цієї
статті.

Умовами застосування ст.1166 та
ст.1167 ЦК України є завдання шкоди
(майнової, моральної) неправомірними
рішеннями, діями або бездіяльністю,
наявність причинного зв'язку між цими
діями (бездіяльністю) і шкодою та вина
заподіювача.

На підставі викладеного суд
приходить до висновку, що в судовому
засіданні позивачами доведено, що їх
майну(автомобілю «Мерседес-Бенц»)
заподіяно шкоду, цю шкоду було
заподіяно неправомірними діями
відповідача ОСОБА_4, яка допустила
порушення вимог п.2.3 б), п.12.1 та п.13.1
Правил дорожнього руху України, між
неправомірними діями відповідача та
майновою шкодою існує причинний
зв'язок, та наявна вина відповідача, яка
зобов'язана була передбачити завдання
шкоди в результаті порушення ПДР.

Відповідно до ст. 3 Закону «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
унаслідок ДТП та захисту майнових
інтересів страхувальників.

Позивачам ПрАТ «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА»
було виплачено страхове відшкодування
в розмірі 49 490 грн..

Відповідно до ст.1194 ЦК
України особа, яка застрахувала свою
цивільну відповідальність, у разі
недостатності страхової
виплати(страхового відшкодування) для
повного відшкодування завданї нею
шкоди зобов"язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою(страховим
відшкодуванням).

Вирішуючи питання про
відшкодування шкоди, завданої майну
особи в результаті ДТП, та визначаючи
розмір такої шкоди, суд виходить з
положень ст. 1192 ЦК України, згідно з
якими з урахуванням обставин справи
суд за вибором потерпілого може
зобов'язати особу, яка завдала шкоди
майну, відшкодувати їй в натурі
(передати річ того ж роду і тієї ж
якості, полагодити пошкоджену річ,
тощо) або відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі. Розмір таких збитків,
що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення втраченої речі(п.14
Постанови №4 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки»).

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК
України збитками є витрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушено (упущена вигода).

Згідно з роз'ясненнями п. 9
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» від 27 березня 1992
року № 6 при визначені розміру
відшкодування шкоди, заподіяної майну,
незалежно від форм власності, судам
слід враховувати, що відшкодування
шкоди шляхом покладення на
відповідальну за неї особу обов'язку
надати річ того ж роду та якості,
полагодити пошкоджену річ, іншим
шляхом відновити попереднє становище в
натурі застосовується, якщо за
обставинами справи цей спосіб
відшкодування шкоди можливий. У разі
коли відшкодування шкоди в натурі
неможливе, потерпілому
відшкодовуються в повному обсязі
збитки відповідно до реальної вартості
на час розгляду справи втраченого
майна, робіт, які необхідно провести,
щоб полагодити пошкоджену річ, усунути
інші негативні наслідки неправомірних
дій заподіювача шкоди як при
відшкодуванні в натурі, так і

- 3 -

при відшкодуванні заподіяних збитків
грішми, потерпілому на його вимогу
відшкодовуються неодержані доходи у
зв'язку із заподіянням шкоди майну.

Враховуючи, що позивачі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не погодились з
визнанням транспортного засобу
фізично знищеним, самостійно
відремонтували автомобіль та
користуються ним, тому вимога про
відшкодування матеріальної шкоди в
розмірі 37 249 грн. 97 коп. (157 340 грн. 97 коп. -
49 490 грн. страхового відшкодування - 70 601
грн. залишкової вартості = 37 249 грн. 97
коп.) підлягає задоволенню, оскільки
відповідно висновку експерта № 2150/13-21
від 27 січня 2014 року матеріальний
збиток, завданий власнику автомобіля
«Мерседес-Бенц», державний номерний
знак НОМЕР_1 , на день скоєння ДТП
становить 147 306 грн. 30 коп., оскільки з
економічної точки зору проводити
відновлювальний ремонт даного
автомобіля не доцільно, тому
матеріальний збиток дорівнює вартості
повнокомплектного технічно справного
автомобіля з аналогічним роком
виготовлення на ринках України,
відповідно висновку експерта №526Е-08/14
від 03 вересня 2014 року ринкова вартість
автомобіля «Мерседес-Бенц», державний
номерний знак НОМЕР_1, на момент
пошкодження 10 грудня 2012 року складала
155 569 грн. 76 коп., на даний час ринкова
вартість складає - 157 340 грн. 97 коп., а
відповідно висновку експерта №329/14-21
від 24 березня 2014 року розрахункова
залишкова вартість пошкодженого
вантажопасажирського автомобіля
«Мерседес-Бенц», державний номерний
знак НОМЕР_1, може складати 70 601 грн. без
урахування витрат і строків на
реалізацію працездатних вузлів та
агрегатів, то відшкодуванню підлягає
саме такий розмір заподіяних збитків,
які необхідно стягнути з відповідача
ОСОБА_4. При цьому суд вважає, що при
визначенні суми збитків необхідно
виходити з ринкової вартості
автомобіля «Мерседес-Бенц», державний
номерний знак НОМЕР_1, в розмірі 157 340
грн. 97 коп. на момент розгляду справи,
який визначено висновком експерта
№526Е-08/14 від 03 вересня 2014 року, а не з
ринкової вартості на момент ДТП, що
узгоджується з положеннями
вищевказаних Постанов Пленуму
Верховного Суду України..

Розмір франшизи в розмірі 510
грн. підлягає компенсації відповідачем
ОСОБА_4.

Також, підлягають
відшкодуванню витрати в розмірі 1 000
грн. на евакуацію автомобіля позивачів
з місця дорожньо-транспортної пригоди,
що підтверджується квитанцією №000024
від 10 грудня 2012 року та 400 грн. витрат на
проведення оцінки матеріального
збитку автомобіля ФОП ОСОБА_9, що
підтверджується квитанцією до
прибуткового касового ордера №2 від 19
грудня 2012 року, оскільки ці витрати
були здійсненні позивачами для захисту
своїх майнових прав, які були порушені
відповідачем, та підтверджені
належними доказами.

Щодо відшкодування витрат на
транспортування пошкодженого
автомобіля на відстань 470 км в розмірі 2
350 грн., на підтвердження чого
позивачами подано накладну №027 від 12
грудня 2012 року, яку видано ФОП ОСОБА_10,
суд вважає, що вони задоволенню не
підлягають, оскільки вказана накладна
не підтверджує оплати цих коштів
позивачами.

Тому, на користь позивачів
підлягає стягненню матеріальна шкода в
розмірі 39 159 грн. 97 коп.(37 249 грн. 97 коп. + 510
грн., + 1000 грн. + 400 грн.).

Вирішуючи вимоги про
відшкодування моральної шкоди, яку
було заявлено позивачами в розмірі 5 000
грн.( по 2 500 грн. відшкодування на
користь кожного з них), суд виходить з
положень ст.1167 ЦК України та положень
ст.22 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», відповідно яких
якщо судом встановлено відшкодувати
потерпілому моральну шкоду,
передбачену пунктами 3, 4 частини
другої статті 23 Цивільного кодексу
України, таке відшкодування у
розмірі, визначеному судом, здійснює
особа, яку визнано винною у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди, тому
моральна шкода , заподіяна позивачам у
зв'язку із пошкодженням їх майна,
підлягає відшкодуванню відповідачем
ОСОБА_4.

Визначаючи розмір заподіяної
моральної шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, суд враховує характер
та обсяг душевних страждань, які
позивачі зазнали в результаті
пошкодження майна, те, що вони
докладали додаткових зусиль для
організації свого звичного життя,
оскільки не мали можливості
використовувати автомобіль для
здійснення підприємницької
діяльності, обставини заподіяння
шкоди, те, що шкода заподіяна з
необережності і виходячи з засад
розумності та справедливості вважає,
що розмір моральної шкоди необхідно
визначити в сумі по 1 000 грн. на користь
кожного з позивачів.

Вирішуючи вимоги позивачів
про стягнення з відповідача ОСОБА_4
судових витрат, які складаються з
оплати позивачами правової допомоги в
розмірі 2000 грн., сплаченого судового
збору на загальну суму 1 311 грн. 65 коп.(1 189
грн. 85 коп.+121 грн. 80 коп.), які були
понесені позивачами та документально
підтверджені, а всього на суму 3 311 грн. 65
коп., то вони відповідно до вимог ст..88
ЦПК України присуджуються пропорційно
до розміру задоволених позовних вимог.
При цьому суд враховує, що позивачами
було зменшено розмір позовних вимог,
тому для розрахунку розміру повернення
судового збору суд враховує сплачену
суму судового збору в розмірі 243 грн. 60
коп. з вимог про відшкодування
матеріальної шкоди та 243 грн. 60 коп. з
вимог про відшкодування моральної
шкоди, а всього 487 грн. 20 коп..
Враховуючи, що позивачами було
заявлено до відшкодування 41 509 грн. 97
коп. матеріальної шкоди та 5 000 грн.
моральної шкоди, а до задоволення
підлягає відшкодування 39 159 грн. 97 коп.
матеріальної шкоди та 2 000 грн.
моральної шкоди, що становить 88,50% від
заявлених вимог, то судові витрати
підлягають відшкодуванню в розмірі 2 308
грн. 43 коп.(2 609 грн. 40 коп. х 88,50%), які слід
стягнути з відповідача ОСОБА_4.

Оскільки, відповідачем
ОСОБА_4 було також понесено судові
витрати на загальну суму 1 804 грн. 50 коп.,
які складаються зі сплаченого судового
збору в розмірі 114 грн. 70 коп. та 121 грн. 80
коп., оплатою за проведення експертиз у
справі в розмірі 1 176 грн. та 392 грн., то
відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України
їй має бути присуджено судові витрати
пропорційно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких було відмовлено, а
саме 207 грн. 52 коп.(1 804 грн. 50 коп. х 11,50%).

Щодо вимог позивачів про
стягнення з відповідача ОСОБА_4 витрат,
понесених ними на переїзд до
населеного пункту, де відбувався
розгляд справи, на підтвердження чого
ними було представлено чеки на оплату
пального на загальну суму 4 093 грн. 81
коп., суд вважає, що такі вимоги
задоволенню не підлягають, оскільки.1
ст.85 ЦПК України вказує, що витрати,
пов'язані з переїздом до іншого
населеного пункту сторін та їх

- 4 -

представників, несуть сторони.
Частиною другою цієї статті визначено,
що стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, сплачуються іншою
особою добові(у разі переїзду до іншого
населеного пункту), а також компенсація
за втрачений заробіток чи відрив від
звичайних занять. Сплати витрат на
пальне ЦПК України не передбачено.

Керуючись ст.ст.3,10,15,60,88,209,213,215
ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, на користь
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 39 159 грн. 97
коп.(тридцять дев'ять тисяч сто
п'ятдесят дев'ять гривень, 97 коп.)
матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНПП НОМЕР_3, на користь
ОСОБА_1 1 000 грн.(одну тисячу гривень)
моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, на користь
ОСОБА_2 1 000 грн.(одну тисячу гривень)
моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, на користь
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 судові витрати в
розмірі 2 308 грн. 43 коп.(дві тисячі
триста вісім гривень, 43 коп.).

В решті позовних
вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судові
витрати в розмірі 207 грн. 52 коп.(двісті
сім гривень, 52 коп.).

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення
строку для подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Вінницької області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Повний текст
рішення виготовлено 30 вересня 2014 року.

Суддя: