Справа № 1307/54/12
Головуючий у 1 інстанції: Цюмрак М.Д.
Провадження № 22-ц/783/617/14
Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Бойко С.М., Гірник Т.А.

за участі судового секретаря:
Брикайло М.В.,

представника ПАТ«Універсал Банк»
Бучковського С.В. та представника
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» на рішення
Жидачівського районного суду
Львівської області від 13 грудня 2012
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту,-

в с т а
н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням від 13
грудня 2012 року позов задоволено
частково. Постановлено стягнути з
ОСОБА_5 в користь ПАТ «Універсал Банк»
заборгованість за Кредитним договором
№ 11-1/794к-07 від 26.10.2007р. в розмірі 43814,55
грн. та 438 грн. 15 коп. в рахунок
сплаченого судового збору.

Додатковим рішенням
Жидачівського районного суду
Львівської області від 19 вересня 2013
року у задоволенні позовних вимог до
ОСОБА_6 та ОСОБА_3 відмовлено.

Рішення суду оскаржив ПАТ
«Універсал Банк». В апеляційній скарзі
апелянт, посилаючись на незаконність
ухваленого рішення внаслідок
неповного та однобічного з'ясування
обставин справи, без належної оцінки
всіх доказів, порушення судом норм
процесуального права та неправильного
застосування норм матеріального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити повністю.
Зазначає, що банк не піднімав однобічно
процентної ставки а лише нарахував
пеню в розмірі 24% за несвоєчасне
виконання боржником зобов'язання, що не
є встановленим відсотком користування
кредитом, а тому суд безпідставно
визнав договір поруки припиненим та
необґрунтовано звільнив поручителів
від відповідальності (а.с. 89-90).

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника Бучковського
С.В. на обґрунтування апеляційної
скарги, заперечення на скаргу
представника ОСОБА_4 перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
позовних вимог, колегія суддів не
знаходить достатніх підстав для
задоволення скарги.

В супереч доводам апелянтів, суд
першої інстанції з достатньою повнотою
та всебічністю дослідив надані
сторонами докази, вірно встановив
фактичні обставини справи, спірні
правовідносини.

Згідно положень ст.ст.10, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.3 ст.1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки.

Судом безспірно
встановлено, що 26 жовтня 2007 року між ВАТ
«Банк Універсальний»,
правонаступником якого є ПАТ
«Універсал Банк», та ОСОБА_5 було
укладено кредитний договір №11-1/794к-07
про надання цим Банком в кредит
Позичальнику кредит в сумі 7990 доларів
США зі сплатою 12,50% річних. Остаточний
термін повернення кредиту встановлено
25 жовтня 2012 року (а.с. 9-13).

На забезпечення
виконання ОСОБА_5 його боргових
зобов'язань перед Кредитором між ВАТ
«Банк Універсальний» та ОСОБА_6 та
ОСОБА_3 26 жовтня 2007 року було укладено
договора поруки.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_5 за даним кредитним договором
отримав кредитні кошти в сумі 7990
доларів США - 26.10.2007 року (а.с. 28).

Встановлено також і те, що в
наслідок неналежного виконання ОСОБА_5
своїх договірних зобов'язань щодо
сплати тіла кредиту та процентів за
користування кредитом, у цього
Позичальника утворилась
заборгованість, у зв'язку з чим ПАТ
«Універсал Банк» 28 листопада 2008 року за
вих. №726 ЗМРУ, 27 лютого 2009 року за вих.
№106 ЗМРУ направив ОСОБА_5 як основному
боржнику досудові вимоги про погашення
заборгованості за кредитним
договором, які отримані останнім та
залишені без належного реагування.
(а.с.29-32).

Безспірно встановлено також, що
поручителям ОСОБА_6 та ОСОБА_3 такі
досудові вимоги про погашення
заборгованості за кредитним
договором банком були направлені 04
листопада 2011 року відповідно за вих. №
1655 ЗМРУ та вих. №1656 ЗМРУ (а.с.29-36 ).

Як вбачається з наданого ПАТ
«Універсал Банк» розрахунку боргу
ОСОБА_5 з кредитом, така заборгованість
станом на 31 жовтня 2011 року становить 5
492,61 доларів США, що еквівалентно 43 814
грн.55 коп. за офіційним курсом НБУ, та
складається із сум: 3674,64 доларів США (29
312, 60 грн.) простроченої заборгованості
по кредиту; 1690 доларів США(13481,13 грн.) -
суми дострокового стягнення кредиту;
0,62 долара США (4,95 грн.) - відсотків та
підвищених відсотків - 127,35 доларів США
(1015,87 грн.).

В супереч твердженням апелянта
про те, що підвищений відсоток є пенею,
в матеріалах справи відсутні докази
цього, оскільки ні в самих розрахунках
ні в позовній заяві не зазначено про
нарахування пені, а вказано саме на
нарахування підвищеного відсотку.

Таким чином, суд першої інстанції
при вирішенні спору вірного виходив з
того, що підвищення відсоткової ставки
за користування кредитом відбулось
без повідомлення про це відповідачів
ОСОБА_6 та ОСОБА_3, як поручителів. А
тому, виходячи з положень ст.559 ЦК
України та п.2.1 Кредитного договору суд
дійшов вірного висновку про припинення
поруки цих відповідачів у зв'язку із
зміною зобов'язання боржника без їх
згоди.

Поряд із цим, колегія суддів
вважає, що позивач, як кредитор
пропустив строк пред'явлення до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів, виходячи з
роз'яснень п.24 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30 березня 2013 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
відповідно до яких при вирішенні таких
спорів суд має враховувати, що згідно
зі статтею 526 ЦК зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору. Отже, якщо
кредитним договором не визначено інші
умови виконання основного
зобов'язання, то у разі неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором строк
пред'явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватися з
моменту настання строку погашення
зобов'язання згідно з такими умовами,
тобто з моменту настання строку
виконання зобов'язання у повному
обсязі або у зв'язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково. Таким строком не може бути
лише несплата чергового платежу.

При цьому сама по собі умова
договору про дію поруки до повного
виконання позичальником зобов'язання
перед кредитодавцем або до повного
виконання поручителем взятих на себе
зобов'язань не може розглядатися як
установлення строку дії поруки

Як вбачається зі змісту п.5.1
договорів поруки, укладених Банком з
ОСОБА_6 та ОСОБА_3, як поручителями, в
таких договорах не встановлено чіткого
строку дії поруки (а.с.16.19).

Таким чином, у даному випадку,
відповідно до положень п.4 ст.559 ЦК
України та вказаних роз'яснень
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30 березня 2013 року, порука
припиняється протягом 6 місяців з часу
застосування кредитором права на
повернення кредиту достроково.

Як вбачається з матеріалів
справи, таке право ПАТ «Універсал Банк»
реалізував шляхом повідомлення
боржника 28.11.08 року та повторно 27.02.2009
року ОСОБА_5 про дострокову сплату ним
всієї суми кредиту (а.с.30,32).

Оскільки відповідні вимоги до
поручителів ОСОБА_6 та ОСОБА_3 були
направлені ПАТ «Універсал Банк» лише
04 листопада 2011 року, тобто більше ніж
через два роки, з часу застосуванням
Банком свого права на повернення
кредиту достроково, таку поруку слід
визнати припиненою.

Беручи до уваги викладене, судова
колегія, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
правильності висновків районного суду
і не вбачає підстав для скасування
оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307,
ч.1 ст.308, ст.313, п.1ч.1ст.314, ст.ст.315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» відхилити.

Рішення Жидачівського районного суду
Львівської області від 13 грудня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання ухвалою законної
сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Штефаніца Ю.Г.

Судді:
Бойко С.М.

Гірник Т.А.