Справа № 428/9117/13-ц
Провадження № 2/428/2748/2013
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Олійник В.М.,

при секретарі Андрусишин Н.Т.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьк цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди посилаючись на те, що вона, на підставі укладеного на невизначений термін трудового договору з 17.11.1989 року, а з 20.02.2001 року після переведення працювала апаратником 5 розряду підготовки сировини та відпуску напівфабрикатів і продукції у цеху з виробництва кетонів та органічних кислот Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання Азот». 21.10.2013 року наказом ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» №0083-КП(ув) від 17.10.2013 року її було звільнено на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штату на підставі рішення Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» від 02.07.2013 року. Вважає, що звільнення проведено без законних підстав з порушенням порядку вивільнення, у зв'язку з чим є незаконним оскільки її було звільнено з порушенням її права переважного залишення на роботі. До скорочення у цеху з виробництва кетонів та органічних кислот ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» працювало дев'ять апаратників підготовки сировини та відпуску напівфабрикатів і продукції 5 розряду. З цих дев'яти працівників лише вона і ОСОБА_4, як фахові працівники, мали право проводити кваліфіковане навчання прийнятих на цю посаду працівників. Тому з усіх працівників на цьому робочому місці цеху з виробництва кетонів та органічних кислот ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот», вона і ОСОБА_4 мали найвищу кваліфікацію. Вказане доводить, що її звільнення здійснено з порушенням переважного права на залишення на роботі оскільки троє із залишених на роботі чотирьох працівників мали нижчу кваліфікацію і досвід роботи на цій посаді ніж та, що була у неї. Після скорочення у цеху з виробництва кетонів та органічних кислот ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» залишились працювати чотири апаратника 5 розряду підготовки сировини та відпуску напівфабрикатів і продукції, а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7. Вона працювала на посаді з 20.02.2001 року, стаж на посаді 12 років 9 місяців, більш ніж у інших залишених на роботі, тобто з усіх залишених на роботі працівників вона не тільки мала найвищу кваліфікацію і найдовший стаж роботи на посаді апаратників підготовки сировини та відпуску напівфабрикатів і продукції, а перед двома працівниками вона мала і значно більший безперервний стаж роботи на підприємстві. Наведені обставини також давали переважне право в залишенні на роботі. Тому позивач вважає, що її звільнення відбулось незаконно з істотним порушенням вимог ст.42 КЗпП України, у звязку з чим з відповідача на її користь необхідно стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, який з 22.10.2013 року по 18.11.2013 року склав 2307,31 (дві тисячі триста сім) гривень.

Вказані дії з боку відповідача є порушенням її законних прав на працю, які завдали їй моральних страждань. Моральну шкоду, завдану їй в результаті незаконного звільнення вона оцінює в 5000 гривень.

Тому, на підставі вищевикладеного позивач була вимушена звернутися з даним позовом до суду і просить поновити її на посаді апаратника 5 розряду підготовки сировини та відпуску напівфабрикатів і продукції у цеху з виробництва кетонів та органічних кислот ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот»; стягнути з ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 2307,31 грн. та моральну шкоду 5000 (пять тисяч) гривень. Судові витрати покласти на відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, надала суду пояснення аналогічні тим, що містяться в позовній заяві просила позов задовольнити. Також надала пояснення аналогічні тим, що містяться в письмових поясненнях поданих до суду від 19.01.2014 року, де зазначила, що у запереченнях по справі ПрАТ «Азот» стверджує, що вона нібито не мала права на переважне залишення на роботі у зв'язку з тим, що, працівники які були залишені мають вищу кваліфікацію та інші переваги. Однак такі твердження не відповідають дійсності оскільки кваліфікаційні вимоги до апаратника 5 розряду підготовки сировини та відпуску напівфабрикатів і продукції визначені інструкцією № Л-1/2/08 по робочому місцю апаратника 5 розряду підготовки сировини та відпуску напівфабрикатів і продукції у цеху з виробництва кетонів та органічних кислот у цеху з виробництва кетонів та органічних кислот ПрАТ «Азот», затверджену наказом від 15.07.2009 року. Згідно п. 1.2 Інструкції певних вимог щодо наявності відповідної технічної освіти взагалі не встановлено, а отже цю роботу може виконувати будь яка особа, яка має середню освіту. Крім того, лише ОСОБА_4 має кваліфікацію апаратника хімічного виробництва, тобто відповідну спеціалізовану освіту за цією спеціальністю. Також зазначається, що ОСОБА_5 має освіту інженера хіміка-технолога, однак ПрАТ «Азот» не надало жодного документу що це підтверджує, а також те, що ця освіта має відношення до кваліфікації апаратника 5 розряду підготовки сировини та відпуску напівфабрикатів і продукції у цеху з виробництва кетонів та органічних кислот і є підтвердженням вищої кваліфікації цього працівника. Освіта ОСОБА_7 - машиніст компресорного устаткування, що не має жодного відношення до кваліфікації апаратника 5 розряду підготовки сировини та відпуску напівфабрикатів і продукції, а отже стверджувати, що вона має вище кваліфікацію взагалі не має підстав. Оскільки право на залишення на роботі в першу чергу визначається за рівнем кваліфікації, то у даному випадку є очевидним, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 мають нижчу фахову кваліфікацію оскільки з усіх працівників лише вона і ОСОБА_4, як фахові працівники, мали право проводити кваліфіковане навчання прийнятих на цю посаду працівників, що підтверджується посвідченням № 60 від 03 червня 2005 року ОСОБА_1 інструктора виробничого навчання. За таких обставин не існує жодної підстави вважати вищим за її рівень кваліфікації, кваліфікації ОСОБА_5 та ОСОБА_7 Також у запереченнях ПрАТ «Азот» умисно не зазначає про те, що вона мала неодноразові заохочення від підприємства за сумлінну багаторічну працю. Зокрема, 27.05.2010 року за сумлінну працю їй було об'явлено подяку та видано премію, про що зроблено запис у трудовій книжці. 14.12.2011 року було об'явлення подяку за сумлінну багаторічну працю, про що зроблено запис у трудовій книжці. Вважає, що ці обставини також мають бути враховані під час вирішення справи. У запереченнях №05ю/д від 18.11.2013 року зазначається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 є матерями одиночками, однак жодних відповідних документів не надано. У той же час вона теж є матір'ю одиночкою, що підтверджується довідкою Сєвєродонецького РАГС. Її син на даний час навчається, студент, повнолітній.

Представники відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнали, просили в задоволенні позову відмовити повністю, надавши суду пояснення, аналогічні тим, що містяться в письмових запереченнях на позов та додаткових поясненнях, де зазначили, що ОСОБА_1 працювала на підприємстві з 17.11.1989 року з 20.02.2001 року, апаратником 5 розряду підготовки сировини та відпуску напівфабрикатів і продукції відділення гидрирування бензолу та окислювання циклогексану цеху з виробництва кетонів та органічних кислот. Згідно наказу Голови правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» № 0083-КП(ув) від 17.10.2013 року ОСОБА_1 була звільнена з роботи 21.10.2013 року по п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України, у зв'язку зі скороченням чисельності працівників.

У зв'язку з несприятливою кон'юнктурою на ринку хімічної продукції, адміністрацією підприємства було ухвалене рішення про зупинку виробництва адипінової кислоти у цеху з виробництва кетонів та органічних кислот. Наказом від 06.06.2013 року №954 керівнику цеху пропонувалося піддержувати обладнання цеху у резерві; узгодити з технічним директором та представити пропозиції про кількість змінного персоналу, необхідного для забезпечення зберігання обладнання та комунікацій, сировини, напівфабрикатів, товарно-матеріальних цінностей та функціонування цеху. Другого липня 2013 року Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» прийняло рішення про скорочення 107 вакантних штатних одиниць та 134 штатних одиниць цеху з виробництва кетонів та органічних кислот. Строк для скорочення штатних одиниць встановлювався до 15.10.2013 року. Список штатних одиниць, які підлягали скороченню, був затверджений Головою правління ОСОБА_8 П'ятого липня 2013 року, відповідно до ст.22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», була проведена консультація представників адміністрації ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» та профспілкової організації, діючою на підприємстві. Консультація проводилась в строки встановлені вказаною нормою права, тобто не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень працівників, стосувалась заходів щодо пом'якшення несприятливих наслідків такого звільнення, та була оформлена Протоколом за підписами представників обох сторін. Другого серпня 2013 року був виданий наказ Голови правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» № 1257, в якому було зазначено, що в строк до 20.10.2013 року провести скорочення штатних одиниць цеху з виробництва кетонів та органічних кислот у відповідності з вимогами діючого законодавства України, а також прийняти заходи, щодо працевлаштування робітників цеху на вакантні місця в структурні підрозділи підприємства, а при неможливості працевлаштування - звільнити працівників, відповідно діючому законодавству,

Восьмого серпня 2013 року відбулося засідання ОСОБА_9 по визначенню кола осіб, що мають переважне право залишення на роботі. ОСОБА_9, при визначенні вказаного кола осіб, до уваги брався їх рівень кваліфікації, продуктивність праці, наявність певних пільг, належність до осіб певної категорії (постраждалих унаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідів, ветеранів праці, молоді з першим робочим місцем, вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох, шести років, одиноких матерів тощо). Відповідно до Протоколу №1, ОСОБА_9, розглянувши рівень кваліфікації й продуктивність праці, а також переважне право працівників на залишення на роботі при скороченні чисельності, як це передбачено ст.42 КЗпП, встановила, зокрема, що звільненню підлягають 14-ть з 30-ти апаратників 5 розряду підготовки сировини та відпуску напівфабрикатів і продукції. Однієї із працівників, що підлягають вивільненню, значилася й ОСОБА_1

Дванадцятого серпня 2013р. був виданий наказ № 1304, відповідно до якого, керівник цеху з виробництва кетонів та органічних кислот, зобов'язувався попередити про наступне звільнення працівників персонально, не пізніше ніж за два місяці.

Відповідно до ч.3 ст. 49-2 КЗпП України, відділом кадрів була підготовлена й передана інформація в центр зайнятості м.Сєвєродонецька про заплановане звільнення працівників.

П'ятнадцятого серпня 2013 року, відповідно до ч.ч.1, 3 ст.49-2 КЗпП України, ОСОБА_1 була попереджена про наступне можливе звільнення, про що свідчить її підпис на відповідному документі. Одночасно з попередженням про звільнення, адміністрація запропонувала позивачці іншу роботу на підприємстві і надала їй для ознайомлення список наявності вільних місць і вакантних посад на ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ». Від підписи на вказаному документі ОСОБА_1 відмовилась, про що свідчить Акт складений того ж числа. Відповідні Списки наявності вільних місць і вакантних посад надавалися ОСОБА_1 для ознайомлення 02.09.2013 року, 16.09.2013 року, 02.10.2013 року та 16.10.2013 року, але від ознайомлення зі Списком вона відмовлялася про що, свідчать Акти, складені у вказані дати.

Крім того, десятого вересня 2013 року особисто ОСОБА_1 була запропонована вакантна посада кухаря 4-го розряду цеху громадського харчування, що відповідає отриманій нею освіті, але від запропонованої роботи вона відмовилась. Факт відмови засвідчений Актом від того ж числа.

Двадцять третього вересня особисто ОСОБА_1 була запропонована робота апаратника центрифугіровання 4-го розряду відділення калієвої й натрієвої селітри цеху з виробництва кетонів та органічних кислот. ОСОБА_1 від запропонованої роботи відмовилась, про що свідчить Акт, складений того ж числа.

Шістнадцятого жовтня 2013 року особисто ОСОБА_1 був запропонований строковий трудовий договір з виконання робіт апаратника витягу побічних продуктів цеху з виробництва кетонів та органічних кислот на період перебування на легкому труді робітниці у зв'язку з вагітністю. ОСОБА_1 від запропонованої роботи також відмовилась, про що свідчить Акт, складений того ж числа.

В останній день роботи, тобто 21.10.2013р., ОСОБА_1 ознайомилась зі Списком наявності вільних місць і вакантних посад на ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ», про що свідчить її підпис, але від запропонованих робіт відмовилась.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 відмовилася від переведення на іншу роботу, адміністрація ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» 01.10.2013 року направило на ім'я Голови профспілкової організації письмове обґрунтоване Подання № 01/ПП-539 про розірвання з робітницею трудового договору.

Відповідно до ч.2 ст.43 КЗпП, Президія профспілкового комітету ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» у дев'ятиденний строк, в присутності позивачки, розглянув Подання та дав згоду на її звільнення за п.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, у зв'язку зі скороченням чисельності працівників, про що свідчить Протокол Президії профспілкового комітету ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» № 37-1-17 від 09.10.2013 року.

Двадцять першого жовтня 2013р. ОСОБА_1, відповідно до наказу Голови правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» № 0083-КП(ув) від 17.10.2013 року, була звільнена за п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України, у зв'язку зі скороченням чисельності працівників, і їй, відповідно до ст.44 КЗпП, була виплачена вихідна допомога у розмірі середнього місячного заробітку.

Отже, при звільненні апаратника 5 розряду підготовки сировини та відпуску напівфабрикатів і продукції відділення гидрирування бензолу та окислювання циклогексану цеху з виробництва кетонів та органічних кислот ОСОБА_1 були дотримані норми діючого законодавства, що регулюють вивільнення працівників з ініціативи власника, або уповноваженого ним органу у випадку скорочення чисельності працівників.

ОСОБА_1 вважає, що при звільненні працівників у зв'язку із скороченням їх чисельності, не враховано її переважне право на залишення на роботі, як працівника з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, а також з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві. Зокрема, позивачка вважає, що вона мала переважне право на залишення на роботі порівняно з такими апаратниками 5 розряду підготовки сировини та відпуску напівфабрикатів і продукції, як ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10 та ОСОБА_7.

ОСОБА_9, яка 08.08.2013 року визначала коло осіб, що мають переважне право залишення на роботі, на підставі представленої керівництвом та профспілковою організацією інформації, встановила, що ОСОБА_1 - на підприємстві працювала з липня 1989 року. Має спеціальну середню освіту по спеціальності кухар-кондитер. Має посвідчення інструктора виробничого навчання від 03.06.2005 року. Розведена і має сина ІНФОРМАЦІЯ_1. Другого лютого 2012р. Розпорядженням №58, за порушення «Інструкції Л-1/2-08 ОТ», їй була частково зменшена премія за січень 2012 року.

ОСОБА_4 - на підприємстві працює з липня 1987 року. Має спеціальну середню освіту апаратника хімічного виробництва, з вмінням виповняти роботи лаборанта хімічного аналізу. Має посвідчення інструктора виробничого навчання від 22.03.2004 року. Першого березня 2013 року наказом №323 їй була оголошена подяка за досягнення успіхів у виробництві. Розведена і має доньку ІНФОРМАЦІЯ_2. Дисциплінарних стягнень не має.

Тобто, ОСОБА_4, порівняно з ОСОБА_1, має освіту за фахом, довше працює на підприємстві, не має дисциплінарних стягнень та зауважень по роботі.

ОСОБА_5 - на підприємстві працює з січня 1994 року. Має вищу освіту за фахом інженер хімік-технолог. Одинока-мати, має сина ІНФОРМАЦІЯ_3. Дисциплінарних стягнень не має.

Тобто, ОСОБА_11 порівняно з ОСОБА_1 має, як інженер хімік-технолог, більш вищу кваліфікацію за фахом, не має дисциплінарних стягнень та зауважень по роботі.

ОСОБА_10 - на підприємстві працює з липня 1976 року. Має спеціальну середню освіту апаратника хімічного виробництва, з вмінням виповняти роботи лаборанта хімічного аналізу. Їй оголошувались подяки за досягнення успіхів у виробництві у 2004, 2007 та 2008р. Дисциплінарних стягнень не має.

Тобто, ОСОБА_6, порівняно з ОСОБА_1, має освіту за фахом, довше працює на підприємстві, не має дисциплінарних стягнень та зауважень по роботі.

ОСОБА_7 - на підприємстві працює з лютого 2000 року. Має спеціальну середню освіту по спеціальності машиніст компресорного устаткування. Навчається без відриву від виробництва у вищому навчальному закладі. Дисциплінарних стягнень не має. Вона є одинокою матір'ю, яка виховує сина ІНФОРМАЦІЯ_4.

Тобто, ОСОБА_7, порівняно з ОСОБА_1, без відриву від виробництва навчається у вищому навчальному закладі, і її, відповідно до ч.3 ст.184 КЗпП, як одиноку мати, що має дитину віком до чотирнадцяти років, звільняти з ініціативи власника заборонено.

Підсумовуючі наведену інформацію, а також приймаючи до уваги думку керівника цеху щодо ділових якостей ОСОБА_1, та інтересів виробництва, ОСОБА_9 дійшла висновку, що вона не має освіти за фахом, допускає помилки при виконанні робіт, за що була наказана Розпорядженням № 58 від 02.02.2012 року, не має перед вищевказаними працівниками додаткових переваг, а тому підлягає вивільненню по п.1 ст. 40 КЗпП.

Ні КЗпП України, ні трудове законодавство в цілому не містять певних критеріїв більш високої чи більш низької кваліфікації і продуктивності праці. В юридичній літературі зазначається, що критерієм при вирішенні питання про звільнення внаслідок скорочення чисельності або штату є ділові якості працівника, а роботодавець повинен керуватися в першу чергу, інтересами виробництва. В якості доказів можуть бути відомості про освіту і присвоєння кваліфікаційних розрядів, про навчання без відриву від виробництва, про наявність додаткових кваліфікаційних характеристик, а також, належне виконання більших об'ємів праці, відсутність помилок при виконанні роботи, наявність заохочень за результати в роботі, та відсутність дисциплінарних стягнень.. Верховний Суд України у Правових позиціях від 01.01.1997 року зазначає, що однією з істотних ознак більш високої продуктивності праці визнає дисциплінованість працівника. Тому, при застосуванні положень ст.42 КЗпП, щодо переважного права на залишення на роботі при проведенні звільнень згідно з п.1 ст.40 КЗпП, враховувати наявність у працівника дисциплінарного стягнення.

При скороченні чисельності робітників у цеху з виробництва кетонів та органічних кислот, була надана перевага робітникам які, мають спеціальну, відповідно до професії, освіту; додаткову кваліфікаційну характеристику; більш тривалий стаж роботи. Так, апаратники ОСОБА_4В та ОСОБА_6, мають освіту апаратника хімічного виробництва, а також додаткову кваліфікаційну характеристику - вміння виповняти роботи лаборанта хімічного аналізу, а робітниця ОСОБА_5 має вищу освіту за фахом інженера хіміка-технолога. Також робітниці ОСОБА_4В та ОСОБА_6В порівняно з ОСОБА_1 мають більш тривалий стаж роботи на підприємстві. Робітниця ОСОБА_7 є одинокою матір'ю, яка виховує дитину віком до чотирнадцяти років, і її звільняти з ініціативи власника, в загалі, заборонено. Також, при визначенні переваги в залишенні на роботі враховувався той факт, що ніхто з вказаних працівників, крім ОСОБА_1, не був наказаний за неналежне виконання своїх трудових обов'язків.

Що стосується того факту, що позивачка є інструктором виробничого навчання, то слід зазначити, що у Посвідченні інструктора виробничого навчання визначається лише той факт, що ОСОБА_1 дійсно здала екзамен по підвищенню педагогічної кваліфікації для відповідних інструкторів, і вона має право робити інструктором. Ніякого підтвердження її більш високої професійної кваліфікації, в зрівнянні з іншими апаратниками 5 розряду підготовки сировини та відпуску напівфабрикатів і продукції, ні в цьому Посвідченні, ні в іншому документі не має. Крім того, у випадку, коли функціонування цеху з виробництва кетонів та органічних кислот, де працювала ОСОБА_1, практично припинено, а виробництво продукції не здійснюється, потреба у навчанні нових робітників відсутня. В цеху залишилося достатня кількість кваліфікованих працівників, які виконують виробничі завдання, відповідно до сьогоднішніх потреб цеху.

Отже, вважають що звільнення ОСОБА_1 було здійснене відповідно до норм трудового законодавства та судової практики, а тому вимоги позивачки про поновлення її на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є незаконними.

ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ», при звільненні ОСОБА_1А, її права, не порушило, отже, і не могло заподіяти їй моральної шкоди. Крім того, позивачкою суду не представлено ніяких об'єктивних доказів, що підтверджують перенесення нею моральних страждань.

Також зазначили, що трудові договори були укладені з ОСОБА_4 -20.07.1987 року; з ОСОБА_11 -28.01.1994 року; з ОСОБА_6 - 21.03.1978 року; з ОСОБА_7 - 29.02.2000 року.

Підприємство неодноразово змінювало свою назву. Відповідно до Протоколу загальних зборів акціонерів ЗАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» №9 від 12.04.2011 року, підприємство було перейменоване на ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ».

Загальний безперервний стаж на підприємстві працівників ОСОБА_4 складає 26 років 5 місяців; ОСОБА_5 - 19 років 11 місяців; ОСОБА_6 - 35 років 9 місяців; ОСОБА_7 13 років 10 місяців.

В якості апаратника 5 розряду підготовки сировини та відпуску напівфабрикатів і продукції відділення гидрирування бензолу та окислювання циклогексану цеху з виробництва кетонів та органічних кислот робітниці ОСОБА_4 працює з 01.05.2009 року; ОСОБА_5 - з 01.05.2009 року; ОСОБА_6 - з 06.07.2009 року; ОСОБА_7 - з 10.10.2011 року.

Також відповідно до виписки з Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (випуск 23 «Загальні професії хімічних виробництв») кваліфікаційною вимогою до апаратника 5 розряду підготовки сировини та відпуску напівфабрикатів і продукції є наявність професійно технічної освіти. Професійно технічну освіту за фахом мають працівниці: ОСОБА_4, ОСОБА_6, а ОСОБА_5 має вищу освіту за фахом. Позивач - ОСОБА_1 такої професіональної освіти не має. Тому, керуючись інтересами виробництва, а також Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників, який є нормативним документом обов'язковим в питаннях управління персоналом на підприємствах, в установах і організаціях усіх форм власності, перевага при вивільненні робітників цеху з виробництва кетонів та органічних кислот, була надана працівникам з відповідним освітньо-кваліфікаційним рівнем.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він працює начальником цеху ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот». ОСОБА_1 працювала на підприємстві з 17.11.1989 року апаратником підготовки сировини та відпускання напівфабрикатів і продукції 5 розряду. На підставі наказу № 954 від 06.06.2013 року начальнику цеху було потрібно підтримувати устаткування цеху в резерві, погодити з технічним директором та надати пропозиції щодо чисельності персоналу, необхідного для забезпечення підтримки обладнання цеху в резерві. 02.07.2013 року Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» прийняло рішення про скорочення вакантних та штатних одиниць цеху. Строк для скорочення штатних одиниць був встановлений до 15.10.2013 року. 08.08.2013 року було проведено засідання комісії, створеної на підставі наказу № 1231 від 29.07.2013 року «Про створення комісії з визначення осіб, маючих переважне право залишення на роботі». Цією комісією при визначенні кола працівників, що мають переважне право залишення на роботі, до відома брався рівень кваліфікації та продуктивності праці, наявність визначених пільг, приналежність до осіб певної категорії. При розгляді рівня кваліфікації апаратників підготовки сировини і відпуску напівфабрикатів і продукції 5 розряду ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 і ОСОБА_1 та керуючись, насамперед, інтересами виробництва, комісія дійшла висновку і прийняла рішення, що ОСОБА_1 має більш низьку кваліфікацію, так як вона працюючи на хімічному підприємстві не має освіти за напрямом (кондитер), допускала помилки в роботі, за що її було притягнуто 02.02.2012 року до дисциплінарної відповідальності. ОСОБА_4 і ОСОБА_6 мають освіту - апаратник хімічних виробництв, а також додатково - вміння виконувати роботи лаборанта хімічного аналізу. ОСОБА_5 має вищу освіту за фахом інженера хіміка-технолога. ОСОБА_7 є самотньою матір'ю. З приводу посвідчення інструктора виробничого навчання - дане посвідчення ніяк не підтверджує факт більш високої кваліфікації і при находженні цеху в резерві немає необхідності в навчанні інших працівників. При наступному перегляді робочої інструкції апаратника підготовки сировини та відпускання напівфабрикатів і продукції враховуватимуться нові вимоги до даної професії згідно довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників - професійно-технічну освіту. У позивача на даний час дитина повнолітня, працездатна, на відміну від дитини ОСОБА_5, яка народилась 1997 року та на даний час навчається у школі.

Вислухавши пояснення позивача, представників відповідача, свідчення свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: 1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників; …

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ст.64 ГК України, підприємства самостійно визначають свою організаційну структуру, встановлюють чисельність працівників і штатний розклад. Причому, власник, з огляду на потреби виробництва, може за своїм розсудом у будь-який час змінити свою структуру, штатний розклад і скоротити чисельність працівників, ліквідувати, реорганізувати, перепрофілювати будь-який свій структурний підрозділ.

Відповідно до ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Відповідно до ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обгрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.

Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обгрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обгрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Відповідно до ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

Державна служба зайнятості пропонує працівникові роботу в тій же чи іншій місцевості за його професією, спеціальністю, кваліфікацією, а при її відсутності - здійснює підбір іншої роботи з урахуванням індивідуальних побажань і суспільних потреб. При необхідності працівника може бути направлено, за його згодою, на навчання новій професії (спеціальності) з наступним наданням йому роботи.

З наданих суду документів вбачається, що відповідно до копії трудової книжки позивач ОСОБА_1 працювала на підприємстві відповідача з 17.11.1989 року. 20.02.2001 року працювала апаратником 5 розряду підготовки сировини та відпуску напівфабрикатів і продукції відділення гидрирування бензолу та окислювання циклогексану цеху з виробництва кетонів та органічних кислот. Вказане також не заперечується сторонами.

Відповідно до наказу Голови правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» № 0083-КП(ув) від 17.10.2013 року ОСОБА_1 було звільнено з роботи 21.10.2013 року на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, у зв'язку зі скороченням чисельності працівників.

Відповідно до наказу від 06.06.2013 року № 954 у зв'язку з несприятливою кон'юнктурою на ринку хімічної продукції керівнику цеху пропонувалося піддержувати обладнання цеху у резерві; узгодити з технічним директором та представити пропозиції про кількість змінного персоналу, необхідного для забезпечення зберігання обладнання та комунікацій, сировини, напівфабрикатів, товарно-матеріальних цінностей та функціонування цеху.

Відповідно до виписки з протоколу засідання Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» від 02.07.2013 року було прийняло рішення про скорочення 107 вакантних штатних одиниць та 134 штатних одиниць цеху з виробництва кетонів та органічних кислот. Строк для скорочення штатних одиниць встановлювався до 15.10.2013р. Список штатних одиниць, що підлягали скороченню, затверджений Головою правління ОСОБА_8 JI.C. та є додатком №1 та №2 до протоколу.

Відповідно до протоколу від 05.07.2013 року відповідно до ст.22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», було проведено консультацію представників адміністрації ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» та профспілкової організації, діючою на підприємстві. Консультацію проведено не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень працівників, стосувалась заходів щодо пом'якшення несприятливих наслідків такого звільнення, та була оформлена Протоколом за підписами представників обох сторін.

Відповідно до наказу ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» від 02.08.2013 року № 1257 необхідно провести скорочення штатних одиниць цеху з виробництва кетонів та органічних кислот у відповідності з вимогами діючого законодавства України, а також прийняти заходи, щодо працевлаштування робітників цеху на вакантні місця в структурні підрозділи підприємства, а при неможливості працевлаштування - звільнити працівників, відповідно діючому законодавству, в строк до 20.10.2013 року.

Відповідно до протоколу № 1 засідання ОСОБА_9 по визначенню кола осіб, що мають переважне право залишення на роботі скороченню разом з іншими працівниками підлягає також і позивач ОСОБА_1

Відповідно до наказу № 1304 від 12.08.2013 року керівника цеху з виробництва кетонів та органічних кислот зобов'язано попередити про наступне звільнення працівників персонально, не пізніше ніж за два місяці.

Відповідно до попередження про наступне вивільнення ОСОБА_1 було попереджено 15.08.2013 року, про що є її підпис та запропоновано працевлаштування з всіма наявними вакансіями вільними станом на 09.08.2013 року. З запропонованими вакансіями її ознайомлено під підпис, однак від підпису у списку наявності вільних місць і вакантних посад на ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ», ОСОБА_1 відмовилась, про що свідчить Акт складений того ж числа.

З наданих матеріалів вбачається що відповідні Списки наявності вільних місць і вакантних посад надавалися ОСОБА_1 для ознайомлення 02.09.2013 року, 16.09.2013 року, 02.10.2013 року та 16.10.2013 року, але від ознайомлення зі Списками вона відмовлялася про що, свідчать Акти, складені того ж дня. Крім того ОСОБА_1 10.09.2013 року особисто була запропонована вакантна посада кухаря 4-го розряду цеху громадського харчування, але від запропонованої роботи вона відмовилась. Факт відмови засвідчений Актом від 10.09.2013 року. 23.09.2013 року ОСОБА_1 була запропонована робота апаратника центрифугіровання 4-го розряду відділення калієвої й натрієвої селітри цеху з виробництва кетонів та органічних кислот. Позивач від запропонованої роботи також відмовилась, про що свідчить Акт, складений 29.09.2013 року. 16.10.2013 року ОСОБА_1 був запропонований строковий трудовий договір з виконання робіт апаратника витягу побічних продуктів цеху з виробництва кетонів та органічних кислот на період перебування на легкому труді робітниці у зв'язку з вагітністю. Позивач від запропонованої роботи також відмовилась, про що свідчить Акт, складений 29.09.2013 року.

21.10.2013 року, ОСОБА_1 ознайомилась зі Списком наявності вільних місць і вакантних посад на ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ», про що свідчить її підпис, але від запропонованих робіт відмовилась.

Відповідно до Подання № 01/ПП-539 про розірвання з робітницею трудового договору адміністрація ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 відмовилася від переведення на іншу роботу 01.10.2013 року направило на ім'я Голови профспілкової організації зазначене письмове подання.

Відповідно до Виписки з протоколу № 37-1-17 від 09.10.2013 року Президія профспілкового комітету ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» в присутності позивача, розглянула Подання та дала згоду на звільнення ОСОБА_1 по п.1 ч.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, у зв'язку зі скороченням чисельності працівників.

Відповідно до розпорядження № 58 від 02.02.2013 року ОСОБА_1 за порушення п.п.3.24.5 Інструкції Л-1/2-08 ОТ зменшено розмір премії за січень на 10%.

Відповідно до ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до ст.151 КЗпП України якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення.

Якщо працівник не допустив нового порушення трудової дисципліни і до того ж проявив себе як сумлінний працівник, то стягнення може бути зняте до закінчення одного року.

Протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються.

Тому, на підставі вищевикладеного, суд не приймає посилання представників відповідача на те, що позивачем було порушено трудову дисципліну, як на одну з підстав врахування переважного права на залишення на роботі при звільненні.

Однак, відмовляючи в задоволенні позову, суд виходить з того, що відповідно до матеріалів справи позивач ОСОБА_1 на підприємстві працювала з липня 1989 року, має спеціальну середню освіту по спеціальності кухар-кондитер. Розведена і має повнолітнього працездатного сина ІНФОРМАЦІЯ_1. Стаж на посаді складає 12 років 9 місяців.

ОСОБА_4 - на підприємстві працює з липня 1987р. Має спеціальну середню освіту апаратника хімічного виробництва, з вмінням виповняти роботи лаборанта хімічного аналізу. Розведена і має доньку ІНФОРМАЦІЯ_2. Загальний безперервний стаж на підприємстві складає 26 років 5 місяців, в якості апаратника 5 розряду працює з 01.05.2009 року.

ОСОБА_5 - на підприємстві працює з січня 1994р. Має вищу освіту за фахом інженер хімік-технолог. Одинока-мати, має сина ІНФОРМАЦІЯ_3. Загальний безперервний стаж 19 років 11 місяців, в якості апаратника 5 розряду працює з 01.05.2009 року.

ОСОБА_10 - на підприємстві працює з липня 1976р. Має спеціальну середню освіту апаратника хімічного виробництва, з вмінням виповняти роботи лаборанта хімічного аналізу. Загальний безперервний стаж на підприємстві 35 років 9 місяців, в якості апаратника 5 розряду підготовки сировини та відпуску напівфабрикатів і продукції відділення гидрирування бензолу та окислювання циклогексану цеху з виробництва кетонів та органічних кислот працює з 06.07.2009 року.

ОСОБА_7 на підприємстві працює з лютого 2000 року. Має спеціальну середню освіту по спеціальності машиніст компресорного устаткування. Навчається без відриву від виробництва у вищому навчальному закладі, є одинокою матір'ю, виховує сина ІНФОРМАЦІЯ_4. Загальний безперервний стаж на підприємстві складає 13 років 10 місяців, в якості апаратника 5 розряду працює з 10.10.2011 року.

Посилання позивача на те, що вона мала право проводити кваліфіковане навчання прийнятих на посаду працівників у звязку з чим мала найвищу кваліфікацію і переважне право в залишенні на роботі, також не знайшло свого підтвердження оскільки, дійсно ні КЗпП України, ні трудове законодавство в цілому не містять певних критеріїв більш високої чи більш низької кваліфікації і продуктивності праці. В юридичній літературі зазначається, що критерієм при вирішенні питання про звільнення внаслідок скорочення чисельності або штату є ділові якості працівника, а роботодавець повинен керуватися в першу чергу, інтересами виробництва. В якості доказів можуть бути відомості про освіту і присвоєння кваліфікаційних розрядів, про навчання без відриву від виробництва, про наявність додаткових кваліфікаційних характеристик а також, належне виконання більших об'ємів праці, відсутність помилок при виконанні роботи, наявність заохочень за результати в роботі, та відсутність дисциплінарних стягнень.

Крім того в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження посилання позивача на те, що у відповідності до п.1.2 інструкції № Л-1/2-08 до роботи апаратником допускаються особи чоловічої та жіночої статі не молодше 18 років, що мають базову або неповну бакову середню освіту, без особливих вимог до стажу роботи, оскільки у відповідності до наданої суду виписки з Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (випуск 23 «Загальні професії хімічних виробництв») кваліфікаційною вимогою до апаратника 5 розряду підготовки сировини та відпуску напівфабрикатів і продукції є наявність професійно технічної освіти. Вказаної освіти у позивача не має.

Тобто в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження твердження позивача про незаконне звільнення з істотним порушенням вимог ст.42 КЗпП України.

Тому, на підставі вищевикладеного, з урахуванням положень Постанови пленуму ВСУ № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», суд приходить до висновку, що при звільненні позивача керівництвом ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» було дотримано необхідну процедуру, враховано всі підстави для переважного залишення на посаді, неодноразово пропонувалась інша робота на підприємстві, від якої вона відмовилась, а тому суд вважає, що звільнення позивача ОСОБА_1 було здійснено у відповідності до норм діючого законодавства, тому вимоги позивача щодо поновлення на роботі не підлягають задоволенню.

Вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу моральної шкоди також не підлягають задоволенню оскільки моральна шкода стягується при обґрунтованості вимог позивача за основним позовом, в задоволенні якого позивачу відмовлено.

Керуючись ст.ст. 7, 10-12, 27, 31, 57, 60, 88, 209, 212-216, 218, 223 ЦПК України, Постановою Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», ст.ст.40, 43, 139, 147-151, 159, 232, 233, 237-1 КЗпП України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Олійник