Справа №:121/8104/13-цГоловуючий суду
першої інстанції:Цалко А.А.№
провадження:22-ц/190/585/14Доповідач суду
апеляційної інстанції:Даніла Н. М.
________________________________________________________________________
______________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді:Даніла Н.М.
суддів:Куриленка О.С., Онищенко Т.С. при
секретарі:Рижих М.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну
справу за позовом Кримського
Республіканського підприємства
«Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства Південного берега Криму»
до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості
за надання послуг з водопостачання та
водовідведення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Ялтинського міського суду АР
Крим від 11 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року КРП «Виробниче
підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства Південного берега Криму»
(далі КРП «ВПВКГ ПБК») звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за надання послуг з
водопостачання та водовідведення,
мотивуючи тим, що 26 жовтня 2005 року між
сторонами був укладений договір про
надання послуг з водопостачання та
водовідведення, за яким відповідачка
зобов'язалася своєчасно оплачувати
послуги за встановленими тарифами у
строки і на умовах, передбачених
договором. У зв'язку з неналежним
виконанням відповідачкою своїх
договірних зобов'язань утворилася
заборгованість, яка станом на 15 жовтня
2012 року склала 1 155,85 грн. Просили
стягнути суму заборгованості.

Рішенням Ялтинського міського суду АР
Крим від 11 листопада 2013 року позов
задоволено: стягнуто з ОСОБА_6 на
користь КРП «Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства Південного берега Криму»
заборгованість за надання послуг з
водопостачання та водовідведення у
розмірі 1 155,85 грн. та судові витрати в
розмірі 229,40 грн.

Не погодившись з зазначеним рішенням
суду, ОСОБА_6 надіслала до суду
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування усіх обставин справи.
Зокрема, зазначає, що 01 лютого 2008 року
при зверненні до позивача з приводу
установки та держповірки водомірів їй
була видана абонентська книжка з
зазначенням заборгованості, яку вона
частково сплатила, у подальшому, вона
сплачувала за отримані послуги
відповідно показників водоміру, тому
заперечує проти наявності у неї
заборгованості.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися у судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу слід відхилити з
наступних підстав.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303
Цивільного процесуального кодексу
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачка свої договірні
зобов'язання належним чином не виконує,
у зв'язку з чим, станом на 15 жовтня 2012
року утворилася заборгованість в сумі 1
155,85 грн.

З такими висновками суду погоджується
колегія суддів, оскільки вони
відповідають обставинам справи та
вимогам закону.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2005 року
між КРП «ВПВКГ ПБК» та ОСОБА_6 укладено
договір про надання послуг населенню з
водопостачання та водовідведення,
згідно умов якого КРП «ВПВКГ ПБК»
зобов'язалося безперебійно, цілодобово
або згідно із затвердженими місцевою
владою режимів водопостачання з
урахуванням санітарно-гігієнічних
вимог відносно якості води надати
відповідачу та проживаючим з ним
особам по централізованому холодному
водопостачанню та водовідведенню, а
відповідачка, зобов'язалася щомісячно
не пізніше 10 числа, наступного за
розрахунковим місяцем, здійснювати
оплату за надані послуги ( п.п.1,3).

Обов'язок своєчасно оплачувати
житлово-комунальні послуги
встановлений п.5 ст. 20 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги".

Статтею 162 ЖК України передбачено,
що плата за користування жилим
приміщенням в будинку (квартирі), що
належить громадянинові на праві
приватної власності, встановлюється
угодою сторін. Плата за комунальні
послуги береться, крім квартирної
плати, за затвердженими в
установленому порядку тарифами. Строки
внесення квартирної плати і плати за
комунальні послуги визначаються
угодою сторін. Наймач зобов'язаний
своєчасно вносити квартирну плату і
плату за комунальні послуги.

Статтею 68 цього Кодексу встановлено, що
квартирна плата та плата за комунальні
послуги в будинках державного і
громадського житлового фонду
вносяться щомісяця.

З розрахунку заборгованості ОСОБА_6
станом на 15 жовтня 2012 року вбачається,
що відповідачка має заборгованість у
сумі 1155, 85 грн.

Колегія суддів вважає обґрунтованою та
доведеною заборгованість відповідачки
за надані комунальні послуги за
зазначений період, а доводи
апеляційної скарги щодо недоведеності
суми заборгованості такими, що
суперечать наявним в матеріалах справи
належним доказам.

Оспорюючи розрахунок заборгованості,
відповідачка до апеляційної скарги
надала абонентські книжки за 2008- 2010
роки, які були оглянуті та досліджені
колегією суддів.

В абонентські книжці, виданій 01 лютого
2008 року мається запис про наявність у
відповідачки заборгованості станом на
дату видачи книжки у сумі 246, 21 грн.

Як пояснила відповідач у судовому
засіданні апеляційного суду зазначена
заборгованість нею погашена була
неповністю.

В абонентській книжці за 2009 рік
зазначено про оплату відповідачкою
певної суми грошей без оплати
перерасходу по будинку.

З аналізу розрахунку та квитанцій про
сплату послуг за 2008-2010 роки вбачається,
що сума нарахованих платежів значно
відрізняється від суми оплачених
послуг, так, у 2008 році нараховано 962,01
грн., оплачено - 857,69 грн. ( при наявності
заборгованості за 2007 рік - 204,60 грн.), у 2009
році нараховано - 1588,76 грн., оплачено - 962,
13 грн.

Сторони визнали у судовому засіданні
апеляційного суду, що різниця
обумовлена наявністю спору щодо об'єму
наданих послуг, оскільки позивачем
нараховувались показники по
загальному водоміру на будинок, а
споживачем сплачувались по
індивідуальному водоміру, який було
встановлено з порушенням порядку.

З 06 травня 2010 року, тобто дати
узгодження з постачальником послуг
встановлення індивідуального
водоміру, оплата відповідачкою
спожитих послуг призводилася по
показникам індивідуального водоміру.

З абонентських книжок вбачається, що за
спірний період споживачем комунальні
послуги сплачувались нерегулярно: за
травень 2009 року - 03 липня 2009 року, за
серпень 2009 року, вересень 2009 року - у
січні 2010 року, за жовтень 2009 року - 10
лютого 2010 року; листопад, грудень 2009
року - у лютому 2010 року; за січень, лютий
2010 року - 14 квітня 2010 року, за березень,
квітень 2010 року - 03 червня 2010 року, за
жовтень 2010 року- 05 квітня 2011 року, т.п.

Отже, за наявності нерегулярності
платежів, відсутності даних про звірку
сторонами показників та оплати,
відсутні підстави вважати що споживач
добросовісно виконує свої обов'язки по
сплаті отриманих послуг, а позивач
пропустив строк звернення до суду.

До того ж, застосування судом
строку позовної давності, у
відповідності до вимог ч.4 ст.267 ЦК
України можливе лише за заявою сторони
у спорі.

У зв'язку з викладеним, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги не
впливають на законність і
обґрунтованість рішення, так як згідно
положень ст. 308 ч.2 ЦПК України не може
бути скасовано правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

За таких підстав, враховуючи, що судом
першої інстанції ухвалено рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, відповідно до ст.
308 ЦПК України, у задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

На підставі викладеного і керуючись
статтями 303, 304, 308, 313-315, 324, 325 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Ялтинського міського суду АР
Крим від 11 листопада 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Судді