Справа № 128/2547/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

04 липня 2014 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі :

головуючого судді Бондаренко О.І.,

при секретарі Городнюк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, вчиненої неповнолітнім, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, вчиненої неповнолітнім, мотивуючи тим, що 13.04.2014 року близько о півночі, неповнолітній ОСОБА_3 проходячи повз її будинок розбив один шиферний лист паркану, а другий лист паркану пошкодив, залишивши тріщини.

Позивач подала заяву до о/у КМСД Вороновицького СВМ Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області та до матері неповнолітнього відповідача ОСОБА_2 було застосовано міри адміністративного впливу за ст. 184 КУпАП, а відносно дитини проведена профілактична бесіда.

Відповідачу було запропоновано в добровільному порядку відшкодувати шкоду, яка складається з заміни двох листків плоского шиферу на паркані, яку заподіяв її неповнолітній син. Вартість двох листків шиферу складає 600 грн., вартість доставки на відстань 40 км від місця придбання 400 грн., вартість демонтажу і встановлення двох прольотів паркану становить 1000 грн.

Добровільно відшкодувати шкоду відповідач відмовляється, в звязку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь заподіяну шкоду в сумі 2000 грн., а також понесені нею судові витрати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, надали суду заяви, в яких просять справу розглянути в їх відсутність, позов підтримують, змін та доповнень не мають, просять позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно висновку службової перевірки по заяві ОСОБА_1 від 30.04.2014 року, 13.04.2014 року близько о півночі, неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2. Вінницького району Вінницької області, добирався із друзями додому. Проходячи повз будинок, де живе ОСОБА_1, він разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6Ю, стрибали і штовхалися, внаслідок чого ОСОБА_3 пошкодив загорожу ОСОБА_1, розбивши шиферний лист, також на іншому листі залишився слід від удару ногою та тріщини. Таким чином, ОСОБА_1 було завдано матеріального збитку на суму 2000 гривень. По даному факту з ОСОБА_3 та його матірю, ОСОБА_2, проведено профілактичну роботу, зобовязано відшкодувати завданий матеріальний збиток, а також ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП (а.с.5 - 11).

18.05.2014 року позивач звернулася до відповідача з письмовим попередженням про відшкодування завданої шкоди в добровільному порядку (а.с.14).

Встановленим в суді фактам відповідають правовідносини, що виникли із недоговірних зобовязань з підстав по відшкодуванню матеріальної шкоди, які регулюються Цивільним кодексом України, актами цивільного законодавства України, які не суперечать положенням ЦК України та які регулюють встановлені судом відносини сторін.

Дані правовідносини регулюються:

- відповідно до ч.1 п.2 ст.11 ЦК України, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою для виникнення цивільних прав та обовязків;

- відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого майнового права; ч.2 п.п.8, 9 вказаної статті способами захисту цивільних прав можуть бути відшкодування майнової та моральної шкоди;

- відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування;

- відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов'язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Обов'язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги те, що майнової шкоди позивачу завдано з вини неповнолітнього ОСОБА_3, суд вважає за необхідне стягнути з його матері відповідача ОСОБА_2 2000 грн. завданої матеріальної шкоди.

Визначаючись щодо стягнення судових витрат, суд встановив, що відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат відносяться: судовий збір та витрати, повязані з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать, витрати на правову допомогу, витрати, повязані з явкою до суду, витрати, повязані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз, а також витрати, повязані з проведенням огляду доказів та вчиненням інших дій.

Як встановлено по справі, позивачем було понесено судові витрати, зокрема, у звязку із зверненням до суду сплачено судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. та витрати на правову допомогу на загальну суму 1500 грн. 00 коп., що підтверджується відповідними письмовими доказами (а.с. 1, 18 -20, 26).

За ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно задоволеним вимогам.

Беручи до уваги повне задоволення вимог позивача, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати в сумі 1743 грн. 60 коп., що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України.

Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених позивачем вимог суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 11, 16, 22, 1179 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 27, 31, 88, 197, 209, 212-215 223 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 2000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн. 00 коп., а всього 1743 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :