Справа №2-3035/12
Провадження 2/712/33/14
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року Соснівський
районний суд м.Черкаси в складі

головуючого - судді Пироженко В.Д.

при секретарі Шмагайло Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення
порушень прав на землю, -

в с т а н
о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
усунення порушень прав на землю
вказуючи, що на підставі договору
купівлі-продажу від 25.01.2012 року йому
належить земельна ділянка загальною
площею 730 кв.м., що розташована в
АДРЕСА_1. Ним було переоформлено
державний акт на право власності на
землю, виданого 13.03.2012 року.

Власниками суміжних земельних ділянок
є ОСОБА_3, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та їм також
видані державні акти на землю. Спорів
на час приватизації земельних ділянок
між сторонами не вникало.

В процесі володіння земельною ділянкою
було виявлено, що відповідачами
порушено межі його земельної ділянки
шляхом встановлення металевої огорожі
на його земельній ділянці,що
підтверджується геодезичними
обмірами зі сторони ОСОБА_3 на 1,32 м, зі
сторони ОСОБА_2 від1,16 м до 1,48 м по всій
довжині земельної ділянки. Просить
зобов»язати відповідачів усунути
перешкоди в користуванні земельної
ділянки шляхом демонтажу паркану.

В ході розгляду справи представник
позивача подав до суду клопотання про
залишення позовних вимог відносно
ОСОБА_3 та ОСОБА_3 без розгляду. Просив
позовні вимоги відносно ОСОБА_2
задовольнити та зобов»язати його
усунути перешкоди в користуванні
земельною ділянкою шляхом демонтажу
паркану, встановленого на земельній
ділянці по АДРЕСА_1 що належить йому на
праві приватної власності. Стягнути
судові витрати.

В подальшому, в ході розгляду справи
представник позивача просив усунути
перешкоди в користуванні земельною
ділянкою та зобов»язати ОСОБА_2 не
чинити перешкоди ОСОБА_1 в перенесенні
огорожі по межі їх спільної земельної
ділянки згідно її розмірів визначених
в державному акті від 13.03.2012 року.

Ухвалою Соснівського районного суду
м.Черкаси від 20.02.2014 року позовні вимоги
позивача відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
усунення порушень прав на землю -
залишено без розгляду. ОСОБА_3 та ОСОБА_3
залучено до участі в справі в якості 3-х
осіб.

Представник позивача та позивач в
судовому засіданні вимоги позивача
підтримали, в кінцевому варіанта
просили зобов»язати ОСОБА_2 не чинити
перешкоди ОСОБА_1 в перенесенні огорожі
по межі їх спільної земельної ділянки
згідно її розмірів визначених в
державному акті від 13.03.2012 року та
стягнути судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_5 позовні вимоги позивача не
визнали та пояснили, що забір стоїть з
2005 року. Межа визначена по певним
об»єктам. Відповідачем ніяким чином не
порушені права позивача.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_3 та їх
представник ОСОБА_6 в судовому
засіданні пояснили, що між ними та
попередніми власниками був
встановлений земельний сервітут на
право проїзду та проходу до їх
земельної ділянки. На даний час в
державний акт позивача даний земельний
сервітут не внесений. Щодо вимог
позивача до ОСОБА_2, то покладались на
думку суду.

Заслухавши позивача, представника
позивача, відповідача, представника
відповідача, третіх осіб, думку
експерта та спеціаліста, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
власником земельної ділянки по АДРЕСА_1
на підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 25.01.2012 року.
Державний акт виданий 13.03.2012 року.
Розмір земельної ділянки зазначено 730
кв.м.

Земельна ділянка по АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_3 та ОСОБА_3 згідно державного
акту на право приватної власності на
землю від 11.11.1998 року. Розмір земельної
ділянки становить 783,3 кв.м.

Земельна ділянка по АДРЕСА_2 належить
на праві власності ОСОБА_2 на підставі
державного акту на право власності на
землю виданого 02.03.2005 року. Розмір
земельної ділянки в державному акту
зазначено 912,5 кв.м.

Позивач звернувся до суду з позовом
стосовно того, що його земельна ділянка
з боку відповідача ОСОБА_2 зменшена в
зв»язку з встановлення огорожі
відповідача.

Судом була призначена судова
будівельно-технічна експертиза
стосовно фактичних розмірів земельної
ділянки по АДРЕСА_1 та чи відповідають
дані розміри розмірам, зазначеним в
державних актах на право власності на
землю. Проведення експертизи доручено
експертам експертної установи ТОВ
«Контакт-Сервіс».

03.12.2013 року до Соснівського суду
надійшла цивільна справа з висновком
експерта.

Відповідно до висновків експерта,
суміжна межа між земельними ділянками
АДРЕСА_1 по фактичному користуванню
співпадає з межею зазначених в
державних актах, які видані на ці
земельні ділянки.

Суміжна межа між земельними ділянками
НОМЕР_1 та АДРЕСА_2 по фактичному
користуванню не співпадає з межею по
державних актах, які видані на ці
земельні ділянки, а саме площа
земельної ділянки НОМЕР_1, яка належить
позивачу ОСОБА_1 зменшена на 43 кв.м. в
порівнянні з її площею по державному
акту та становить 687 кв.м. Зменшення
розміру земельної ділянки відбулося
за рахунок збільшення по фактичному
користуванню суміжної земельної
ділянки НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2

Житловий будинок відповідача ОСОБА_2
розміщений на земельній ділянці НОМЕР_2
так, що межа між суміжними земельними
ділянками проходить по його бічній
стіні.

В судовому засіданні. був допитаний
експерт ТОВ «Контакт-Сервіс» ОСОБА_7,
який проводив судову
будівельно-технічну експертизу по
ухвалі суду, який пояснив, що він разом
з інженером-землевпорядникм ТОВ
«Контакт-Сервіс» досліджував всю
архівну технічну документацію із
землеустрою на земельну ділянку, що
міститься в архіві Держземагенства у
Черкаській області. Під час
дослідження і було встановлено, що межа
між земельними ділянками НОМЕР_1 та
НОМЕР_2 первісно також проходила по
бічній стіні житлового будинку НОМЕР_2.
Тобто, фактичне розташування житлового
будинку АДРЕСА_2 не відповідає даним
землевпорядної документації, де межа
між суміжними земельними ділянками
НОМЕР_1 та НОМЕР_2 проходить на відстані
0,57 м від бічної стіни житлового будинку
НОМЕР_2, а саме по цоколю фундаменту.

Інженер-землевпорядник ТОВ
«Контакт-Сервіс» Купрій Т.С. в судовому
засіданні дала аналогічні пояснення.

Відповідно до наданих відповідачем
плану виносу в натурі земельної
ділянки, складеної інженером
землевпорядником Сараною А.О., розмір
земельної ділянки відповідача ОСОБА_2
по фактичному користуванню становить
1022 кв.м.

Таким чином, судом встановлено що
земельна ділянка відповідача ОСОБА_2
збільшена на 43 кв.м. за рахунок суміжної
земельної ділянки НОМЕР_1, яка належить
ОСОБА_1, а тому суд вважає, що вимоги
позивача в частині усунення перешкод в
перенесенні огорожі по межі їх
спільної земельної ділянки згідно її
розмірів визначених в державному акті
від 13.03.2012 року підлягає до задоволення.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд

Відповідно до ст.. 106 ЗК України,
власники земельної ділянки має право
вимагати від власника сусідньої
земельної ділянки сприяння
встановленню твердих меж, а також
відновлення межових знаків у випадках,
коли вони перемістились, Зникли чи
стали невиразними.

Що стосується вимог позивача в частині
стягнення судових витрат, то суд
вважає, що дані вимоги не підлягають до
задоволення. Позивачем не надано суду
доказів стосовно того, які витрати
поніс позивач по справі. Від стягнення
судового збору відповідач звільнений в
зв»язку з інвалідністю 2 групи.

При таких обставинах суд вважає, що
вимоги позивача знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні, а
тому підлягають до задоволення
частково.

Керуючись ст.. ст..5,10, 11, 209, 212, 214, 215, 218,
224-226 ЦПК України, ст.317, 319, 321, 391 ЦК
України, ст..ст. 106, 152 ЗК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в
користуванні земельною ділянкою
площею 730 кв.м. по АДРЕСА_1 та
зобов»язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди
в перенесенні огорожі по межі їх
спільної земельної ділянки згідно її
розмірів визначених в державному акті
№ 448246 від 13.03.2012 року.

В іншій частині позову позивачу
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Головуючий :