Справа №592/5548/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Черних О. М.Номер
провадження 22-ц/788/209/14 Суддя-доповідач -
Таран С. А. Категорія - 2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Таран С. А.,

суддів - Левченко Т. А., Собини О. І.,

за участю секретаря - Чуприни В.І.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 18 грудня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4

про усунення перешкод у користуванні
власністю та зобов'язання вчинити
певні дії,-

в с т а
н о в и л а:

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 18 грудня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про усунення перешкод у користуванні
власністю та зобов'язання вчинити
певні дії - відмовлено за
необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі позивачки
зазначено, що рішення суду першої
інстанції незаконне і необґрунтоване,
оскільки на її думку місцевим судом не
повно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи, у зв'язку з
невідповідністю висновків суду
обставинам справи, порушенням і
неправильним застосуванням норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Вказано, що у засіданні 04 липня 2013 року
представник відповідача в усній формі
не заперечував існування вентиля на
стояку холодного водопостачання, та
пред'явив довідку про те, що вентиль
опломбований.

Таким чином, представник відповідача
сам показав у судовому засіданні те, що
вентиль є, опломбований і не видалений,
показував його фото з пломбою. Але на
наступному засіданні фото зникло, й
справі його не має.

Через більш ніж 2 тижні у засіданні 23
липня 2013 року в суд була надана довідка
про те, що вентиль демонтований рік
тому (а.с.39). Ніяких документів, що
підтверджують, що вентиль був
демонтований саме 30 липня 2012 року, як то
акт демонтажу, акт огляду стояка із
зазначенням працівників Коменерго, які
б засвідчили демонтаж в зазначені
терміни, надано не було. Свідок ОСОБА_5,
яка визнала в суді, що ніколи не була в
АДРЕСА_2 посилається на те, що хтось
оглядав її в липня 2012 року, але назвати
прізвище людини, яка оглядала стояк
вона не змогла.

В засіданні 23 липня 2013 року представник
відповідачки від своїх визнань
відмовився.

Просить суд, рішення суду першої
інстанції від 18 грудня 2013 року по даній
справі, скасувати і постановити нове
рішення, яким позовні вимоги щодо
стягнення з відповідачки понесених нею
судових витрат задовольнити в повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
апелянта, представника відповідачки,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність й
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що
позивачка ОСОБА_3 власницею квартири
АДРЕСА_1, що підтверджується копією
свідоцтва про право власності на
житло(а.с.7).

Відповідачка ОСОБА_4 є власницею
квартири АДРЕСА_2, що підтверджується
копією договору дарування та свідоцтва
про шлюб (а.с.8-10).

Згідно акту комісії у складі
начальника дільниці ТОВ «КК
«Коменерго-Суми» Максименко Я.О.,
майстра ОСОБА_7 та слюсаря сантехніка
ОСОБА_8 в квартирі АДРЕСА_3 виявлено на
системі водопостачання врізані два
вентилі, якими перекривається
водопостачання в квартиру №57 (а.с.12).

На підставі цього обстеження ОСОБА_4
зобов'язано виконати демонтаж
врізаного вентиля на стояку холодного
водопостачання, що підтверджується
приписом ТОВ «КК «Коменерго-Суми»
(а.с.85).

Актом комісії в складі ОСОБА_5, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, при обстеженні інженерних
мереж гарячого водопостачання в
підвалі 4-го під'їзду будинку АДРЕСА_1 в
м. Суми встановлено, що перекриття
гарячого водопостачання на квартиру
№57 можливе тільки при закритті трьох
шарових кранів діаметром 25 мм., які
встановлені на стояках гарячого
водопостачання та шарового крану
діаметром 15 мм., встановленого на
циркуляційному стояку (а.с.91).

Тобто, врізаний вентиля на стояку
гарячого водопостачання в квартирі №54
не міг би перекрити воду в квартиру №57.

Згідно довідки ТОВ «КК Коменерго-Суми»
(а.с.83) припис щодо усунення вентилю на
стояку холодного водопостачання в
квартирі АДРЕСА_2 в м. Суми мешканцями
виконано.

Правильно встановивши вказані
обставини на підставі належним чином
досліджених та оцінених доказів, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3. На
час винесення рішення відповідачкою
були усуненні перешкоди позивачці в
користуванні її власністю.

Згідно протоколу виїзного судового
засідання від 17 грудня 2013 року, під час
огляду доказу судом першої інстанції
встановлено, що в квартирі АДРЕСА_4 було
демонтовано вентилі на стояку
холодного водопостачання та відсутні
вентиля на стояку гарячого
водопостачання.

Про вказані факти не заперечувала і
позивачка в суді апеляційної
інстанції.

Посилання апелянта на той факт , що на
її користь повинні бути стягнуті
судові витрати, оскільки вказані
вентилі буди демонтовані вже після її
звернення до суду, не ґрунтуються на
вимогах закону.

Позивачка звертаючись до суду з
позовом , просила зобов'язати
відповідачку усунути перешкоди в
користуванні власністю шляхом
демонтування саме двох вентилів на
системі холодного та гарячого
постачання. Суд, відмовляючи в
задоволенні позову, прийшов до
висновку , що врізаний вентиль на
стояку гарячого постачання в квартирі
відповідачки не зміг би перекривати
воду в квартиру № 57 , де мешкає
позивачка, тобто фактично позивачка не
довела своїх позовних вимог в цій
частині. Рішення суду в указаній
частині апелянтом не оскаржується.

Крім того , відповідно до статті 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення , суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Згідно з ч. 1 статті 89 ЦПК України у разі
відмови позивача від позову понесені
нею витрати відповідачем не
відшкодовуються, а витрати відповідача
за його заявою стягується з позивача.
Однак якщо позивач не підтримує своїх
позовних вимог внаслідок задоволення
їх відповідачем після пред'явлення
позову , суд за заявою позивача
присуджує стягнення всіх понесених
ним у справі затрат з відповідача.

З вказаних правових норм , не
вбачається право позивача на
стягнення судових витрат на користь
позивача за рішенням суду , яким в
задоволенні позову було відмовлено.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про невірність
застосування судом норм матеріального
чи порушення процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
невірного вирішення справи.

За таких обставин, коли суд ухвалив
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
підстав для його зміни чи скасування
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1
ст.314, ст.ст.315, 319 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 18 грудня 2013 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -