Справа № 589/723/14-ц р.
Провадження № 2/589/361/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2014 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Євдокімової О.П.,

при секретарі Юрочко Л.М.

за участю : прокурора Шкатула В.П.

позивача ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2

відповідачів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6, що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання правочину договору купівлі продажу легкового автомобіля «Volkswagen Passat», 1992 року випуску, чорного кольору, кузов WVW ZZZ31ZNE 187766, двигун №ABS 084189, державний номер 255-23CA, недійсним з підстав, що даний правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним та зобовязати відповідачів солідарно відшкодувати витрати по перереєстрації донного автомобіля з ОСОБА_4 на ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 13 листопада 2003 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було тяжко травмовано матір неповнолітньої ОСОБА_2 його невістку, яка в подальшому від отриманих травм померла. Винним в скоєнні даного злочину визнано ОСОБА_3, якого засуджено за вчинення даного злочину, але звільнено від кримінальної відповідальності на підставі акту про амністію.

В звязку з цим він звернувся до Шосткинського міськрайонного суду в цивільному провадженні, рішенням якого, на користь неповнолітньої ОСОБА_2, в інтересах якої він діє, з відповідача стягнуто моральну шкоду у розмірі 100000грн. та стягнуті кошти на її утримання, які винний повинен сплачувати щомісяця до повноліття дитини.

Але відповідач ОСОБА_3 вказані кошти неповнолітній не сплачує і, з метою уникнення цивільної відповідальності перед дитиною, уклав правочин, який не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а саме: уклав зі своїм сином ОСОБА_4 договір купівлі продажу належного йому легкового автомобілю «Volkswagen Passat», 1992 року випуску , на який під час розгляду кримінальної справи було накладався арешт, але згодом був знятий після її розгляду, але даний договір не був спрямований саме на укладення договору купівлі продажу, так як на сьогоднішній день умови договору не виконані, бо ОСОБА_4 не сплатив батьку кошти за автомобіль, відповідно до умов договору купівлі продажу автомобіля, що вказує на відсутність реального настання правових наслідків від укладення вказаного правочину.

За таких обставин позивач просить визнати правочин недійсним, а відповідачів зобовязати відшкодувати солідарно витрати по перереєстрації даного автомобіля з ОСОБА_4 на ОСОБА_3

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги мотивуючи їх тими ж підставами. Та додатково пояснив, що після укладення спірного договору, в рамках цивільних справ, на спірний автомобіль знову накладено арешт, який до цього часу не знято. Так як описаного у відповідача майна, після всіх процедур реалізації, не вистачить для погашення його заборгованості перед дитиною, а стягнення, в рахунок заборгованості, вказаного автомобіля, може частково компенсувати зазначену заборгованість.

Прокурор в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі та вважає, що він підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 суду пояснив, що позов не визнає, так як на момент зняття автомобіля з обліку заборони не було, тому переоформлення автомобіля відбулося законно. Він передав автомобіль сину і останній ним користується та розпоряджається на власний розсуд. Крім цього вже було декілька рішень суду в яких позивач просив скасувати зазначений договір, але йому було відмовлено в задоволенні позову, а він знову і знову звертається з ним до суду. Тому просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_4О суду пояснив, що позов не визнає. Пояснив, що після перебування батька в місцях позбавлення волі, у нього суттєво погіршився стан здоровя, тому було вирішено переоформити автомобіль на нього. Зараз він сам користується автомобілем, ремонтує та утримує його,батько їздить на ньому рідко. Просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що автомобіль з ОСОБА_3 на ОСОБА_7 було переоформлено в звязку з погіршенням стану здоровя ОСОБА_3М згідно довідки-рахунку та заяви. Заплатили витрати за техогляд та державне мито. Була зроблена оцінка автомобіля. 14.09.2011 року (в день переоформлення) автомобіль не був обтяжений, тому переоформлення зроблено на законних підставах. Сторони досягли згоди між собою. Претензій один до одного не мають, розривати договір не бажають. Крім цього з даного приводу вже є рішення суду, якими відмовлено позивачу в задоволенні позову, а тому, вважає, що справа повинна бути залишена без розгляду. Крім цього вважає, що позивач взагалі не має правових підстав для звернення до суду з зазначеним позовом т.я. ні він, ні неповнолітня дитина не мають ніякого відношення до укладення спірного правочину. А спори, щодо вчинених правочинів, які виникають і підлягають розгляду в суді можуть бути тільки між учасниками правочинів. Просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є дружиною відповідача ОСОБА_3 та матірю відповідача ОСОБА_4 _3 22.08.2011 року її чоловіком було подано заяву про зняття арешту з автомобіля. Суддя Шосткинського міськрайонного суду Шпак З.П. зняла арешт постановою від 30.08.2011 року. 13.09.2011 року вони сімєю пішли до ВРЕР, зняли машину з обліку та переоформили на сина. Таке рішення було прийнято в звязку з тим, що з перебуванням чоловіка в місцях позбавлення волі, його здоровя погіршилось. Про те, що винесена постанова про накладення арешту на автомобіль в звязку з розглядом цивільної справи, вони дізналися в жовтні-листопаді 2011 року, тобто після переоформлення. На час переоформлення арешт накладений не був, тому вони і змогли переоформити автомобіль. Після переоформлення автомобілю, ним повністю користується син. Він доглядає, та утримує його. Інколи, але це буває дуже рідко, автомобіль бере чоловік. Взагалі за весь час це було декілька раз.

Таким чином суд заслухавши пояснення сторін, оглянувши письмові докази по справі встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що ухвалою апеляційного суду Сумської області від 28 липня 2011 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності (а.с.21)

Потерпілими в даній кримінальній справі визнавався ОСОБА_1 батько дитини в інтересах якої діє позивач ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с. 17,21).

Таким чином, судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_1 потерпілою, в рамках зазначеної кримінальної справи, не визнавалася.

Також судом встановлено і не заперечується сторонами по справі, що ОСОБА_3 мав у приватній власності спірний автомобіль, на який в рамках кримінальної справи було накладено арешт.

19.08.2011 року ОСОБА_3 було подано заяву до Шосткинського ВРЕР УДАІ УМВС України в Сумській області № 48369 (а.с. 26) про зняття з обліку автомобіля «Вольксваген Пассат», 1992 року випуску, д/н 255-23 СА та заміну постійних державних номерних знаків на транзитні. В звязку з зазначеною заявою в цей же день було проведено огляд автомобіля (а.с. 34)

30.08.2011 року постановою Шосткинського міськрайонного суду, справа № 1-5/11, арешт з вищевказаного автомобіля, який накладався під час розгляду зазначеної кримінальної справи, було знято. (а.с. 27)

13.09.2011 р. згідно довідки - рахунку, ОСОБА_4 видано спірний автомобіль.(а.с.35)

14.09.2011 року ОСОБА_4 було подано заяву до Шосткинського ВРЕР УДАІ УМВС України в Сумській області № 51272 (а.с. 37) про постійну перереєстрацію АТМ та заміну транзитних ДНЗ. В звязку з зазначеною заявою в цей же день було проведено огляд та зроблено висновок спеціаліста (а.с.36). з якого вбачається, що ринкова вартість автомобіля «Вольксваген Пассат», реєстраційний номер 19АЕ 2833 станом на 14.09.2011 року становить 39121, 20 грн.

З ксерокопії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого на імя ОСОБА_4 вбачається, що автомобіль «Вольксваген Пассат», 1992 року випуску, д/н 255-23 СА продано згідно довідки рахунку КІМ № 594008 13 вересня 2011 року. (а.с56 т2).

Разом з цим 29.08.2011 року у справі № 2-з-1/2011 р. Шосткинським місьрайонним судом Сумської області винесено ухвалу про накладення арешту на автомобіль «Вольксваген Пассат», 1992 року випуску, д/н 255-23 СА, який зареєстрований на ОСОБА_3 і знаходиться в його особистому користуванні, заборонивши йому відчужувати даний автомобіль, накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно, яке знаходиться в особистій та спільній власності ОСОБА_8 П і ОСОБА_3 (а.с. 28)

З листа від 09.12.2011р. голови Шосткинського міськрайонного суду вбачається, що вказана ухвала була направлена на виконання до ДВС Шосткинського міськрайонного управління юстиції для виконання, але 19.09.2011р. до суду надійшла постанова останніх про повернення зазначеної ухвали без виконання (а.с.61т2)

З постанови ст.. державного виконавця Луппи Н.І. вбачається, що виконавче провадження за ухвалою суду № 2-з-1 від 29.08.2011 року відкрито лише 30.09.2011 року, що не заперечується сторонами по справі.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що при відчуженні автомобіля, заборона на його відчуження була відсутня, тому ОСОБА_3М відповідно до ст.12 ч.1 ЦК України вільно використав своє цивільне право, щодо вільного розпорядження своїм майном на власний розсуд та відчужив власний автомобіль.

Згідно до ст. ст. 626 та 627 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 ЦК України встановлює, що зміст договору становлять умови визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно положень ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами цивільно-правового договору є умова про предмет договору; умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду; усі інші умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди.

У п. 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» розяснено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом

Таким чином, законом встановлена презумпція правомірності правочину і він може бути визнаний судом недійсним тільки з передбачених законом підстав.

Згідно з ч.5 ст.203 ЦК про загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зазначеної позивачем, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК є підставою недійсності правочину у звязку із недодержанням в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

П.8 Пленуму визначає, що підстави, передбачені ч.1 ст. 215 ЦК України, мають бути встановлені саме на момент вчинення правочину.

З матеріалів справи та наданих у судовому засіданні пояснень вбачається, що укладення зазначеного правочину був спрямований на відчуження власником автомобіля своєму сину, яке відбулося відповідно до вимог чинного законодавства. Син в свою чергу прийняв зазначений автомобіль і володіє ним на законних підставах. Продавець автомобіля не має жодних претензій до покупця, вважає договір купівлі продажу законним і таким, що відбувся. Проти розірвання спірного договору заперечує.

Відповідно до ч. 3 ст.10, 60 ЦПК України на сторони покладається обов'язок доведення обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Позивач у судове засідання не надав жодних доказів щодо відсутності реального настання правових наслідків зазначених в договорі. Так як посилання позивача на відсутність у ОСОБА_4О.(покупця ) грошей на оплату автомобіля не спростовує спрямованості угоди на реальне настання правових наслідків зазначених в договорі, тобто відчуження автомобіля ОСОБА_3 і отримання спірного автомобіля у власність ОСОБА_4

Виходячи з обставин наведених вище, суд дійшов висновку про те, що відсутні визначені законом підстави для визнання оспорюваного договору недійсним.

До того ж, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

З точки зору закону, при вирішенні спору суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

В п. 5 ч. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена, як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Виходячи з цього, позивач, звертаючись до суду з даним позовом та вимагаючи визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, не будучи стороною за цим договором, зобов`язаний довести, яким чином даний договір порушує (зачіпає) права та законні інтереси представляємої ним особи, а суд, в свою чергу, має перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

Судом встановлено, що на момент відчуження спірного автомобіля, відсутнє будь-яке судове рішення, про стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів на користь неповнолітньої ОСОБА_1, а також відсутні будь-які рішення, чи інші докази по справі, стосовно спірного автомобіля, що неповнолітня ОСОБА_1 має будь яке право на спірний автомобіль, або будь яке відношення до нього

Суд звертає увагу, що згідно рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25.06.2012р. з ОСОБА_3 на користь малолітньої ОСОБА_1 стягнуто матеріальну та моральну шкоду, заподіяну вказаним злочином. (а.с. 39 )

Але, на той час, спірний автомобіль вже не перебував у власності ОСОБА_3 Автомобіль належав ОСОБА_4 а той жодних фінансових зобовязань перед ОСОБА_1 не має.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на час відчуження спірного автомобіля права малолітньої ОСОБА_1 порушені не були, а тому нема законних підстав задоволення вказаного позову.

Крім цього позивач просив зобовязати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно відшкодувати витрати по перереєстрації даного автомобіля з ОСОБА_4 на ОСОБА_3

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що даною позовною вимогою він має на увазі, що у разі задоволення його позовних вимог, автомобіль слід буде перереєстровувати з ОСОБА_4 на ОСОБА_3 і тому він просить, у разі такої перереєстрації, зобовязати їх солідарно відшкодувати вартість зазначеної перереєстрації.

Згідно ст. 3ЦПК України судовому захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси особи, яка звертається до суду з позовними вимогами.

Таким чином суд, з врахуванням наведених вище обставин, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача, оскільки права малолітньої ОСОБА_1 в даному випадку не порушені.

Що стосується доводів представника відповідача, та відповідачів, щодо необхідності закриття справи за ст.205 ч1 ЦПК України, то відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України після набрання рішенням суду законної сили сторони не можуть заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Особливістю зазначеної підстави закриття провадження у справі є те, що для її застосування необхідним є наявність трьох складових у сукупності, а саме тих самих: сторін спору, предмета позову, підстави позову. Зміна хоча б однієї з наведених вище складових не перешкоджає подальшому розгляду і вирішенню справи на загальних підставах.

Судом зясовано, що в рішеннях Шосткинського міськрайонного суду від 17.02.2012р і 20.06.2013р. не вирішувалося питання, щодо визнання недійсним договору купівлі продажу автомобіля на підставі ч.5 ст203 ЦПК України, тобто з підстав відсутності спрямованості договору на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а тому нема законних підстав для закриття провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України

Керуючись ст.ст. 203ч 5, 215 ч. 1, 216, 234, 316 ч.1, 319 ч.1, 321, 328 ч. 1, 346, 392, 626 ч.1, 638 ч.1, 655 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_6, що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання правочину договору купівлі продажу легкового автомобіля «Volkswagen Passat», 1992 року випуску, чорного кольору, кузов WVW ZZZ31ZNE 187766, двигун №ABS 084189, державний номер 255-23CA, недійсним з підстав, що даний правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним та зобовязати відповідачів солідарно відшкодувати витрати по перереєстрації данного автомобіля з ОСОБА_4 на ОСОБА_3 відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_11