інстанції Бондаренко О.В.Провадження №
22-ц/780/1495/14 Доповідач у 2 інстанції
БерезовенкоКатегорія 44
РІШЕННЯ

Іменем України

24 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Березовенко Р.В.,

суддів: Воробйової Н.С., Верланова С.М.,

при секретарі: Лопатюк В.Ю.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 18 грудня 2013 року
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа - Потіївська сільська рада
Білоцерківського району Київської
області, про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою та
стягнення моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року позивач звернулась до
суду з даним позовом, мотивуючи його
тим, що згідно свідоцтва про право на
спадщину від 22.04.2005 року, посвідченого
нотаріусом Білоцерківської районної
державної нотаріальної контори
Приймак А.Г. ( реєстр № 1-474) та
зареєстрованого у Білоцерківському
МБТІ 25.05.2005 року за № 9001694, після
померлого ОСОБА_5, їй належить на праві
власності житловий будинок АДРЕСА_1

Рішенням сесії Потіївської сільської
ради від 23.09.2009 року № 24-125 їй було
надано дозвіл на розробку технічної
документації із землеустрою для
складання документів, що посвідчують
право власності на присадибну земельну
ділянку, яка знаходиться в АДРЕСА_1

Після цього було виготовлено
кадастровий план земельної ділянки.
Суміжний землевласник, відповідач по
справі - ОСОБА_2 підписала акт прийому -
передачі межових знаків на зберігання
та погодила межу між земельними
ділянками.

Рішенням шостої сесії шостого
скликання Потіївської сільської ради
від 30.05.2011 року було затверджено
виготовлену технічну документацію із
землеустрою та надано у власність
земельну ділянку загальною площею 0,4416
га (з них: 0,2221 га для будівництва та
обслуговування будинку та
господарських споруд та 0,2195 га для
ведення особистого селянського
господарства) в АДРЕСА_1

Державний акт на вказану земельну
ділянку ще виготовляється, раніше
оформити державний акт на право
власності на земельну ділянку вона не
мала змоги внаслідок нестачі коштів та
відсутністю допомоги Держави у
вирішенні цього питання.

Відповідач ОСОБА_2 вже отримала
державний акт на свою земельну ділянку.
З дозволу відповідача ОСОБА_2 в її
домоволодінні АДРЕСА_2 хазяйнує її брат
ОСОБА_3, який злісно порушує права
позивача на користування земельною
ділянкою. Так, 12.07.2011 року він без
погодження з нею зрізав багато великих
гілляк з належних їй вишневих дерев,
які ніби-то похилились у бік будинку
його сестри ОСОБА_2, тим самим він
зіпсував дерева, обрізав їх майже
навпіл; зрізав дерево черемху у кінці
городу біля річки, знищив належні їй
насадження малини, що були розташовані
біля межі земельних ділянок; зрізав
кущі бузку та жасмину, що росли на межі
та, по яких орієнтувались
землевпорядники при виготовленні
технічної документації із землеустрою;
зруйнував (перекопав) трав'яну межу
шириною біля 30 см, яка поділяла
присадибні ділянки та зламав старий
паркан, що також слугував межею і
викинув його на насадження полуниці на
її земельну ділянку; переорав
земельний валок на городі, який
слугував межею між городами; 27.07.2011 року
по визначеній ним без її погодження
межі він забив довгі металеві кілки та
натягнув трос з кільцями; натаскав
великого гранітного каміння, поклав
його на межі її земельної ділянки,
порушивши при цьому межі земельної
ділянки, встановлені технічною
документацією із землеустрою.

Відповідач ОСОБА_3 неодноразово
влаштовував сварки, ображав її, всіляко
обзивав, лаявся нецензурно. Погрожував
фізичною розправою та вбивством,
наближався до неї з вилами. З приводу
незаконних дій ОСОБА_3 вона
зверталась неодноразово з заявами до
Потіївської сільської ради, міліції та
прокуратури.

Узгоджувальна спірна комісія
Потіївської сільської ради 18.07.2011 року
обстежувала її земельну ділянку та
виявила, що зрізані її дерева. Комісія
переміряла земельну ділянку та забила
межові знаки за її відсутності, але з
таким розмежуванням вона не
погодилась, тому що комісія не взяла до
уваги її технічну документацію із
землеустрою, а такі дії Потіївської
сільської ради є незаконними.

22.08.2011 року узгоджувальна комісія
Потіївської сільської ради повторно
обстежила її земельну ділянку та
земельну ділянку ОСОБА_2 та
констатувала, що в період з 18.07.2011 року
по 22.08.2011 року ОСОБА_3 розкопав існуючу
межу, набив кілки та поклав каміння.

09.09.2011 року узгоджувальна комісія
Потіївської сільської ради ще раз
провела обстеження земельних ділянок
та в акті комісії зазначено, що при
оранці городу ОСОБА_2 було зруйновано
та засипано землею межу між земельними
ділянками, яка до цього часу не
відновлена.

Постановою дільничного інспектора
Білоцерківського РВ ГУ МВС України в
Київській області, про відмову в
порушенні кримінальної справи від
29.07.2011 року відповідачу ОСОБА_3 було
винесено офіційне попередження про
недопущення вчинення протиправних дій
відносно позивача.

Внаслідок незаконних дій відповідача
ОСОБА_3 їй було заподіяно моральну
шкоду, яка полягає у душевних
стражданнях в зв'язку з пошкодженням
майна, у хвилюваннях за своє здоров'я, у
приниженні гідності. Після погроз
ОСОБА_3 27.07.2011 року вона відчула різке
погіршення стану здоров'я, у неї
підвищився тиск, стався крововилив в
око, з чим вона зверталась до швидкої
медичної допомоги, потім перебувала на
амбулаторному лікуванні у лікаря -
офтальмолога. Змушена була нести
витрати на лікування. Заподіяну
моральну шкоду вона оцінює в 10 000 грн.
Позивач вважає, що відповідачі ОСОБА_2
та ОСОБА_3 самовільно знищили межу між
земельними ділянками, своїми діями
перешкоджають їй користуватись
земельною ділянкою. Потіївська
сільська рада сприяє незаконним діям
ОСОБА_3. В добровільному порядку
відповідачі відмовляються вирішувати
спір, просила зобов'язати відповідачів
прибрати каміння із земельної ділянки
за адресою: АДРЕСА_1 та відновити межу
між суміжними земельними ділянками
відповідно до акту про перенесення меж
земельної ділянки та стягнути з ОСОБА_3
моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 18 грудня 2013 року позов ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа -
Потіївська сільська рада, про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою та стягнення моральної шкоди
задоволено частково.

Усунуто перешкоди в користуванні
земельною ділянкою, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання
ОСОБА_2, власника земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_2, та ОСОБА_3 прибрати
каміння із земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1 та відновити межу між
суміжними земельними ділянками
відповідно до акту про перенесення меж
земельної ділянки загальною площею 0,2221
га по АДРЕСА_1, в натуру ( на місцевість)
від 12.11.2013 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

В апеляційній скарзі апелянт,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, що мають значення
для справи, які суд вважав
встановленими, просить рішення суду
першої інстанції в частині стягнення
моральної шкоди скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі. В іншій частині
рішення суду сторонами не
оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода
полягає, зокрема, у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої. Моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Підстави відповідальності за завдану
моральну шкоду встановлені ст. 1167 ЦК
України. Так моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно зі свідоцтвом про право на
спадщину за заповітом від 22.04.2005 року
(а.с.5,6), ОСОБА_1, що проживає в АДРЕСА_1,
отримала в порядку спадкування після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5
майно, яке складається з житлового
будинку з відповідними господарськими
будівлями та спорудами, який
знаходиться в АДРЕСА_1 що належав
померлому на підставі свідоцтва про
право власності на житловий будинок,
виданого виконавчим комітетом
Потіївської сільської ради 27.12.1988 року
і зареєстровано в Білоцерківському
бюро технічної інвентаризації за № 55,
книга № 1.

Згідно з витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 25.05.2005
року (а.с7) та технічного паспорту (
а.с.8-11), право власності на житловий
будинок за адресою: АДРЕСА_1
зареєстровано в Білоцерківському
міжміському бюро технічної
інвентаризації за № 55, книга №1.

22.10.2009 року ОСОБА_1 подала до
Потіївської сільської ради заяву про
оформлення та видачу державного акта
на право власності на земельну ділянку
з призначенням для будівництва і
обслуговування будівель та споруд
площею 0,15 га, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1

Рішенням сесії V скликання Потіївської
сільської ради від 23.09.2009 року ( а.с.14),
ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку
технічної документації із землеустрою,
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку, що знаходиться
АДРЕСА_1 для ведення індивідуального
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд (присадибна ділянка)
.

Згідно кадастрового плану ( а.с.15)
земельна ділянка, що знаходиться в
АДРЕСА_1 для ведення індивідуального
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд (присадибна ділянка)
та перебуває у користуванні ОСОБА_1 має
загальну площу 0,2221 га, з яких під
забудовою 0,0721 га і 0,1500 рілля.

Відповідно до акта прийому - передачі
межових знаків на зберігання від 08.10.2012
року, межі земельної ділянки, яка
знаходиться в АДРЕСА_1 площею 0,2221 га
наданої ОСОБА_1, закріплені межовими
знаками у кількості 23 штук і
знаходяться по чітко вираженій межі.

Рішенням шостої сесії шостого
скликання Потіївської сільської ради
Білоцерківського району Київської
області від 30.05.2011 року (а.с.17),
затверджено технічну документацію із
землеустрою щодо складання державних
актів на право власності на земельні
ділянки громадянки ОСОБА_1 в АДРЕСА_2
загальною площею 0,4416 га, з яких: 0,2221 га
забудованих земель для будівництва,
обслуговування будинку та
господарських споруд по АДРЕСА_1 та 0,21954
га для ведення особистого селянського
господарства, та надано у власність
земельні ділянки громадянці ОСОБА_1 в
АДРЕСА_2 загальною площею 0,4416 га і
вирішено видати державні акти на право
власності на земельні ділянки та
зареєструвати їх у білоцерківському
відділі Київської регіональної філії
ДП Центр державного земельного
кадастру при Державному комітеті
України по земельних ресурсах.

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Потіївської сільської ради
Білоцерківського району за № 74 від
11.12.2012 року ( а.с.193), на підставі поданих
документів та заяви відповідача
ОСОБА_2, було визнано право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами в АДРЕСА_2 за
ОСОБА_2, відповідачем по справі.

12.03.2013 року право власності на житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами в АДРЕСА_2 було зареєстровано
за ОСОБА_2 та видано свідоцтво про право
власності на нерухоме майно (а.с.195) та
згідно з витягом з Державного реєстру
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності від 12.03.2013 року (а.с.194 -
зворотній бік) зазначено, що об'єкт
нерухомого майна розташований на
земельній ділянці, цільове
призначення: для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) площею 0,1653 га.

Згідно з державним актом на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№ 589215 (а.с.196), ОСОБА_2 належить на праві
власності земельна ділянка
розташована за адресою: АДРЕСА_2, площею
0,1653 га, цільове призначення земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку.

Згідно кадастрових планів ( а.с.236 том 1 ,
а.с.5 том2) на земельні ділянки за
адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, дані
домоволодіння мають спільну межу.

Як пояснили в судовому засіданні
сторони, про що також зазначили в
письмових поясненнях відповідачі
(а.с.190 том1, а.с.37 том2) та підтверджено
копією паспорта відповідача, актами
Потіївської сільської ради та
постановами про відмову в порушенні
кримінальної справи, ОСОБА_3 являється
братом ОСОБА_2, зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_3 та користується
житловим будинком та земельною
ділянкою за адресою: АДРЕСА_1

Згідно з актом обстеження земельної
ділянки від 18.07.2011 року (а.с.19)
узгоджувальною спірною земельною
комісією Потіївської сільської ради
Білоцерківського району було
проведено обстеження присадибних
ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та виявлено,
що ОСОБА_3, братом ОСОБА_2, зрізано
дерева, які ростуть біля межі.

Згідно з актом обстеження земельної
ділянки від 22.08.2011 року (а.с.20),
узгоджувальною спірною земельною
комісією Потіївської сільської ради
Білоцерківського району було виявлено,
що в період з 18.07.2011 року по 22.08.2011 року
ОСОБА_3 , братом ОСОБА_2, розкопано
існуючу межу і набито кілки. По межі від
житлового будинку покладено каміння.

Згідно акта обстеження земельної
ділянки від 09.09.2011 року узгоджувальною
спірною земельною комісією
Потіївської сільської ради
Білоцерківського району було виявлено,
що при оранці трактором присадибної
земельної ділянки ОСОБА_2 було засипано
землею межу між земельними ділянками
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 і частину межі
зруйновано. Комісією зобов'язано
ОСОБА_2 відновити межу.

З матеріалів справи, а саме, заяв
позивача та постанов про відмову в
порушенні кримінальних справ (том 1 а.с.
23-49, 159,160,166,167), встановлено, що між
позивачем та відповідачами існує
тривалий спір щодо суміжного
землекористування, між сторонами
склались неприязні відносини, позивач
неодноразово зверталась до
правоохоронних органів щодо
неправомірної поведінки відповідача
ОСОБА_3, якого було попереджено про
недопущення вчинення протиправних дій
відносно позивача. Також, даними
матеріалами встановлено, що ОСОБА_3
зрізав гілля дерев, які належать
позивачу без її дозволу та між
сторонами постійно виникають сварки, а
погрози ОСОБА_3 мали суто словесний
характер, громадський порядок грубо
порушений не був.

Згідно акта обстеження земельної
ділянки від 22.10.2012 рок (а.с.170),
узгоджувальною спірною земельною
комісією Потіївської сільської ради
Білоцерківського району при
обстеженні суміжних земельних ділянок
було виявлено, що ОСОБА_3, братом ОСОБА_2
розкопано вздовж межі і набито кілки.
Межа не відповідає тому вигляду, який
був на початку виготовлення технічної
документації.

Відповідно до акта про перенесення в
натуру (на місцевість) та передачу на
зберігання межових знаків земельної
ділянки гр. ОСОБА_1 в межах АДРЕСА_1 від
12.11.2013 року згідно рішення 22 сесії 6
скликання Потіївської сільської ради
від 22.06.2013 року представником ДП
«Київський інститут землеустрою» було
перенесено в натуру межі земельної
ділянки загальною площею 0,2221 га для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд по АДРЕСА_1. Межові знаки в
кількості 23 штуки передані в натурі ( на
місцевості) землевласнику, на якого і
покладено відповідальність за їх
збереження.

Задовольняючи позовні вимоги про
задоволення частково позовних вимог
про стягнення моральної шкоди, суд
першої інстанції виходив з того, що в
обґрунтування моральної шкоди позивач
надала до суду лист МЛ № 1 від 10.04.2012
року (а.с. 93 том 1), з якого вбачаться, що
ОСОБА_1 зверталась по швидкій медичній
допомозі до окуліста 28.07.2011 року, як
пояснила позивач крововилив в око
стався внаслідок сварки, яку влаштував
відповідач ОСОБА_3; постанову про
відмову в порушенні кримінальної
справи від 27.09.2012 року (а.с.52 том 2), з якої
вбачається, що 25.09.2012 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 виникла сварка щодо
користування земельними ділянками та
неналежного використання межі між
ними. Оскільки відповідач не реагував
на зауваження позивача, вона взявши
каміння кинула ним в бік ОСОБА_3 у
відповідь той кинув по ній землею, а
потім і даний камінь, який влучив їй у
ногу. З даного приводу позивач
звернулась 28.09.2012 року до судового
медичного експерта, який склав
відповідний акт № 284 (а.с.54), згідно
якого встановлено, що описане
ушкодження заподіяне тупим предметом
можливо у строк указаний обстежуваною
і відноситься до категорії легких
тілесних ушкоджень. Також, позивач
надала до суду виписку Білоцерківської
ЦРЛ від 15.07.2012 року, згідно якої позивач
викликала швидку медичну допомогу і їй
було встановлено діагноз ситуаційна
невротична реакція, однак як зазначила
в судовому засіданні вона викликала
швидку після неправомірних дій
відповідача, але щодо даного факту в
міліцію не зверталась.

За наявності встановлених обставин
справи, суд першої інстанції дійшов
віронго висновку, що позивачу
неправомірними діями відповідача,
ОСОБА_3, спричинена моральна шкода,
оскільки позивач зазнала душевних
страждань у зв'язку з пошкодженням
майна, вона тривалий час була змушена
чекати відновлення порушеної межі
земельної ділянки та усунення порушень
допущених відповідачем, в
добровільному порядку, витратила для
цього час, крім того, все це потребувало
додаткових матеріальних затрат та
моральних зусиль.

Що ж стосується розміру стягнутої
моральної шкоди, то колегія суддів з
ним повністю погодитися не може,
оскільки судом першої інстанції не
було враховано інші встановлені
обставини, а саме: що позивач є
інвалідом другої групи з дитинства, а
також те (судом було безспірно
встановлено), що відповідачем ОСОБА_3,
братом ОСОБА_2, зрізано дерева, які
ростуть біля межі і належать позивачкі
(акт обстеження земельної ділянки від
18.07.2011 року а.с.19).

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції в оскаржуваній
частині, щодо розміру стягнутої
моральної шкоди не відповідає
обставинам справи, і тому підлягає
зміні в бік збільшення до 3 000 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 18 грудня 2013 року в частині
стягнення моральної шкоди змінити,
стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в розмірі 3000 (три тисячі)
гривень.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий:
Р.В.Березовенко

Судді:
Н.С.Воробйова

С.М.Верланов