Справа № 580/1578/13-ц
провадження 2/580/7/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2014 року
Лебединський районний суд Сумської
області

в складі: головуючого -судді Стеценко В.
А.,

з участю секретаря -Кальченко О.
В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Лебедині справу за
позовом Лебединської районної
державної адміністрації Сумської
області до ОСОБА_1, третя особа -
Управління Держземанегства у
Лебединському районі Сумської області
про розірвання договору оренди;

В С Т А Н О В И
В:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом до відповідача, мотивуючи свої
вимоги тим, що між ними 17.03.2008 року було
укладено та 02.06.2008 року належним чином
зареєстровано договір оренди на 25
років земельної ділянки з водним
об»єктом, що розташована на землях
ділянки «Горки» Пристайлівської
сільради Лебединського району
Сумської області, які рішенням
Сумської обласної ради від 27.06.2008 року
«Про зміни в мережі об»єктів
природно-заповідного фонду області»
були включені до об»єктів
природно-заповідного фонду місцевого
значення - ботанічного заказнику
«Пристайлівське», а згідно Указу
Президента України № 1035/2009 від 11.12.2009
року «Про створення природного
заповідника «Михайлівська цілина»
підлягають до включення у
встановленому порядку до території
цього природного заповідника і для
надання йому в постійне користування, в
тому числі і з вилученням у
землекористувачів. Поскільки
відповідач відмовився в добровільному
порядку розірвати договір оренди землі
позивач звернувся до суду, просив
розірвати цей договір в примусовому
порядку та стягнути з відповідача
судові витрати, понесені при поданні
позовної заяви.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі, послався на те, що без
розірвання договору оренди передача
земель заповіднику і відповідно
виконання Указу Президента про його
створення і функціонування неможливі.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав, мотивуючи це тим, що для
повноцінного використання
орендованого майна ним були вчинені
матеріальні витрати, питання про
відшкодування яких не вирішено на час
розгляду спору.

Представник відповідача також
заперечив проти задоволення позову,
звернув увагу суду на те, що витрати на
утримання орендованого майна
здійснювалися відповідачем виходячи з
всього строку дії договору оренди та
послався на те, що норми чинного
законодавства, наведені позивачем в
обгрунтування позовних вимог не
передбачають можливості розірвання
договору оренди земельних ділянок,
призначених для суспільних потреб.

Також він мотивував свої заперечення
тим, що Указом Президента № 1035/2009
доручено Кабінету Міністрів України,
зокрема, протягом 2010-2011 років
підготувати матеріали та вирішити
відповідно до законодавства питання
щодо вилучення та надання заповіднику
«Михайлівська цілина» 882,9 га земель,
питання щодо зміни меж території
заповідника та щодо розроблення
відповідних проектів землеустрою. А
поскільки суду не було надано доказів
виконання Кабінетом Міністрів
вказаних вимог, доказів створення
самостійного заповідника як юридичної
особи та доказів прийняття Кабінетом
Міністрів чи іншим уповноваженим
органом обов»язкових для виконання
постанов або розпоряджень щодо
вилучення в землекористувачів
земельних ділянок - нема підстав
вважати, що земля, яку орендує
відповідач підлягає передачі
заповіднику.

Представник третьої особи - Управління
Держземагенства в судовому засіданні
проти задоволення позову не
заперечила, послалась на те, що
заповідник «Михайлівська цілина»
існує протягом тривалого проміжку часу
і розташований на території
Лебединського району, має в своєму
користуванні 202 га землі, відносно яких
існують проекти землеустрою та видані
державні акти на право власності на
землю.

Проте вона підтвердила, що до її
установи розпоряджень чи постанов щодо
вилучення у землекористувачів та
надання заповіднику «Михайлівська
цілина» інших 663,9 га земель, щодо змін
меж території заповідника та щодо
розроблення відповідних проектів
землеустрою не надходило.

З договору та технічної документації
(а.с. 3-6, 169-178), досліджених в судовому
засіданні вбачається, що 17.03.2008 року між
сторонами було укладено договір оренди
земельної ділянки площею 6,1710 га з
розташованими на ній водним об'єктом,
що знаходиться на території
Пристайлівської сільради
Лебединського району. Договір
зареєстровано в Центрі земельного
кадастру 02.06.2008 року за № 60.

З листа (а.с. 8), дослідженого в судовому
засіданні вбачається, що Лебединська
РДА 06.03.2013 року зверталась до
відповідача з пропозицією розірвати
договір оренди від 02.06.2008 року в
добровільному порядку.

З розрахунків, квитанцій та відомостей
(а.с. 17-100), досліджених в судовому
засіданні вбачається, що відповідачем
здійснювались фінансові витрати на
утримання ставка, розташованого на
орендованій земельній ділянці.

З повідомлення (а.с. 136), дослідженого в
судовому засіданні вбачається, що
природному заповіднику «Михайлівська
цілина» державних актів на право
постійного користування землею за
місцем розташування земельної ділянки
«Горки» на території Пристайлівської
сільської ради не видавалося.

З листа (а.с. 137), дослідженого в судовому
засіданні вбачається, що на адресу
Лебединської райдержадміністрації не
надходили пропозиції Кабінету
Міністрів України про зміну меж
території природного заповідника
«Михайлівська цілина», рішення
Кабінету Міністрів України про
вилучення спірної земельної ділянки та
проекти землеустрою щодо відведення
земельних ділянок, з організації та
встановлення меж території природного
заповідника «Михайлівська цілина».

З рішення, додатку (а.с. 138-139),
досліджених в судовому засіданні
вбачається, що рішенням Сумської
обласної ради п'ятого скликання від
27.06.2013 року «Про зміни в мережі об'єктів
природно-заповідного фонду області»
ботанічний заказник «Пристайлівський»
оголошено об'єктом
природно-заповідного фонду місцевого
значення.

З розпорядження (а.с. 140), дослідженого в
судовому засіданні вбачається, що
розпорядженням голови Лебединської
райдержадміністрації № 275 від 18.06.2009
року погоджено пропозицію Державного
управління охорони навколишнього
природного середовища в Сумській
області щодо передачі в постійне
користування проектованому природному
заповіднику «Михайлівська цілина»
ботанічного заказника місцевого
значення «Пристайлівський» на площі 37,8
га.

З листа (а.с. 141), дослідженого в судовому
засіданні вбачається, що Міжнародною
науково-практичною конференцією
«Відділенню Українського степового
природного заповідника «Михайлівська
цілина» 80 років - сучасний стан,
проблеми, перспективи розвитку»
рекомендовано надати відділенню
«Михайлівська цілина» статус
самостійного природного заповідника і
збільшити його площу за рахунок земель
нинішньої охоронної зони відділення та
інших прилеглих природних територій зі
збереженим степовим комплексом. Так, на
території Лебединського району
запропоновано включити до складу
самостійного природного заповідника
створений заказник «Пристайлівський»
площею

37,8 га на території Пристайлівської
сільської ради.

З висновку (а.с. 142), дослідженого в
судовому засіданні вбачається, що
09.06.2009 року відділом Держкомзему у
Лебединському районі погоджено
створення самостійного природного
заповідника «Михайлівська цілина» на
площі 891,28 га в межах Лебединського
району з включенням до його території
ботанічного заказника місцевого
значення «Пристайлівський» на площі 37,8
га на території Пристайлівської
сільської ради.

З рішення (а.с. 143), дослідженого в
судовому засіданні вбачається, що
рішенням

сесії Пристайлівської сільради від
27.03.2009 року погоджено пропозицію
Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Сумській області щодо включення до
складу самостійного природного
заповідника «Михайлівська цілина»
ботанічного заказника місцевого
значення «Пристайлівський» на площі 37,8
га.

З наказу та положення (а.с. 144-152),
досліджених в судовому засіданні
вбачається, що наказом Міністерства
екології та природних ресурсів № 541 Про
затвердження Положення про природний
заповідник «Михайлівська цілина» від
14.12.2011 року створено природоохоронну,
науково-дослідну установу природний
заповідник «Михайлівська цілина» і
затверджено Положення цієї установи.

З витягу (а.с. 153), дослідженого в
судовому засіданні вбачається, що в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
юридичної особи «Михайлівська цілина»
серед Інших об'єднань юридичних осіб не
знайдено.

З листів (а.с. 165-168, 180-84), досліджених в
судовому засіданні вбачається, що
згідно Указу Президента України №
1035/2009 «Про створення природного
заповідника «Михайлівська цілина» цей
заповідник створюється на базі
відділення Українського степового
заповідника «Михайлівська цілина»,
підпорядкованого Національній
академії наук України та прилеглих
територій загальною площею 882,9 га
земель.

При цьому 28.03.2011 року на засіданні
Кабінету Міністрів України було
схвалено План організації підготовки
проектів актів та здійснення інших
заходів, необхідних для забезпечення
реалізації Указу Президента України №
1035/2009, доручено вирішити зокрема
питання про створення адміністрації
установи, питання щодо вилучення та
надання заповіднику в постійне
користування земель, розроблення
проектів землеустрою, визначення та
встановлення меж заповідника.
Виконання зазначеного плану на час
розгляду позову не закінчено,
спеціальну адміністрацію для
управління заповідником не створено.

Вислухавши сторони і представника
третьої особи, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позовна заява не
обґрунтована, позовні вимоги витікають
з цивільних правовідносин, пов»язаних
з спорами, що виникають із договорів
оренди землі і до задоволення не
підлягають, так як в судовому засіданні
було встановлено, що 17.03.2008 року між
сторонами було укладено договір оренди
земельної ділянки площею 6,1710 га з
водним об'єктом, яка знаходиться на
землях ділянки «Горки»
Пристайлівської сільради
Лебединського району. Договір
зареєстровано в Центрі земельного
кадастру 02.06.2008 року за № 60.

Ці землі рішенням Сумської обласної
ради від 27.06.2008 року «Про зміни в мережі
об»єктів природно-заповідного фонду
області» були включені до об»єктів
природно-заповідного фонду місцевого
значення - ботанічного заказнику
«Пристайлівське», а 27.03.2009 року сесією
Пристайлівської сільради
Лебединського району, 09.06.2009 року
відділом Держкомзему у Лебединському
районі, 18.06.2009 року Лебединською
районною державною адміністрацією
Сумської області погоджені для
включення до території самостійного
природного заповідника «Михайлівська
цілина».

Указом Президента України № 1035/2009
від 11.12.2009 року «Про створення
природного заповідника «Михайлівська
цілина» на базі відділення
Українського степового заповідника
«Михайлівська цілина»,
підпорядкованого Національній
академії наук України та прилеглих
територій створено самостійний
природний заповідник та визначено, що
до включення до території цього
заповідника і для надання йому в
постійне користування, в тому числі і з
вилученням у землекористувачів
підлягають 882,9 га землі, зокрема 663,9 га
земель запасу, підпорядкованих
Лебединській районній державній
адміністрації Сумської області.

Крім того, зазначеним указом покладено
на Кабінет Міністрів України обов»язок
забезпечити вирішення питання щодо
утворення адміністрації цієї установи,
затвердити положення про неї та
підготувати протягом 2010-2011 років
матеріали і вирішити питання щодо
вилучення і надання у постійне
користування заповіднику землі,
підготувати і внести у встановленому
порядку пропозиції про зміну меж
території заповідника, розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок, проекту землеустрою
з організації та встановлення меж
території природного заповідника та
отримання державних актів на право
постійного користування земельним
ділянками.

28.03.2011 року Кабінет Міністрів України
схвалив План організації підготовки
проектів актів та здійснення інших
заходів, необхідних для забезпечення
реалізації Указу Президента України №
1035/2009, доручив підлеглим державним
органам вирішити питання про створення
адміністрації установи, питання щодо
вилучення та надання заповіднику в
постійне користування земель,
розроблення проектів землеустрою,
визначення та встановлення меж
заповідника.

06.03.2013 року Лебединська районна
державна адміністрація для
забезпечення реалізації Указу
Президента України № 1035/2009 звернулась
до відповідача з пропозицією розірвати
договір оренди земельної ділянки від
02.06.2008 року в добровільному порядку з
тих мотивів, що орендована ним земельна
ділянка перебуває в складі земель,
погоджених для передачі до території
новоствореного заповідника, а після
відмови останнього звернулась до суду
з позовом про розірвання зазначеного
договору.

Крім того, в судовому засіданні було
встановлено, що на час розгляду спору
питання щодо відшкодування збитків,
завданих орендарю достроковим
розірванням угоди не вирішено,
адміністрації природного заповідника
«Михайлівська цілина» не створено,
доказів зміни меж території
заповідника, розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, проекту землеустрою з
організації та встановлення меж
території природного заповідника суду
не надано.

Вказані обставини встановлені з
пояснень представників сторін та
третьої особи і матеріалів справи,
досліджених в судовому засіданні.

Згідно вимог ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування зобов»язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст.117 Конституції України
Кабінет Міністрів України в межах
своєї компетенції видає постанови і
розпорядження, які є обов»язковими до
виконання.

Згідно вимог ст.792 ЦК України за
договором найму (оренди) земельної
ділянки наймодавець зобов»язується
передати наймачеві земельну ділянку на
встановлений в договорі строк у
володіння та користування за плату.

Земельна ділянка може передаватись у
найм разом з насадженнями, будівлями,
спорудами, водоймами, які знаходяться
на ній, або без них.

Відносини щодо найму (оренди) земельної
ділянки регулюються законом.

Згідно вимог ст.116 ЗК України громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або клмунальної власності
за рішенням органів виконавчої влади
або органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень. Надання у
користуквання земельної ділянки, що
перебуває у власності або в
користуванні провадиться лише після
вилучення (викупу) її в порядку,
передбаченому цим кодексом.

Згідно вимог ст.ст. 141,143 ЗК України
підставами припинення права
користування земельною ділянкою, чи
примусового припинення прав на
земельну ділянку є, зокрема вилучення
земельної ділянки у випадках,
передбачених цим Кодексом, в тому числі
з мотивів суспільної необхідності та
для суспільних потреб.

Згідно вимог ст. 149 ЗК України для
суспільних та інших потреб за рішенням
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування можуть
вилучатися земельні ділянки, надані із
земель державної та комунальної
власності у постійне користування.

Згідно вимог ст. 13 Закону України «Про
оренду землі» договір оренди землі - це
договір за яким орендодавець
зобов»язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк а орендар зобов»язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Згідно вимог ст.ст. 27, 31 Закону України
«Про оренду землі» орендареві
забезпечується захист його права на
орендовану земельну ділянку нарівні з
захистом права власності на земельну
ділянку відповідно до закону а договір
оренди землі може бути достроково
розірваним на вимогу однієї із сторін
за рішенням суду і в порядку,
встановленому законом.

Згідно вимог ст. 32-1 Закону України
«Про оренду землі» договір оренди
земельної ділянки державної чи
комунальної власності може бути
розірваний у разі прийняття рішення
про використання земельної ділянки для
розміщення об`єктів, визначених ч. 1 ст. 7
Закону України «Про відчуження
земельних ділянок, інших об`єктів
нерухомого майна, що на них розміщені,
які перебувають у приватній власності,
для суспільних потреб чи з мотивів
суспільної необхідності».

Розірвання договору оренди у разі
прийняття рішення про надання її для
суспільних потреб здійснюється за
умови повного відшкодування орендарю
і третім особам збитків, спричинених
цим.

У рішенні органу виконавчої
влади, органу місцевого самоврядування
про використання земельної ділянки
державної чи комунальної власності,
яка перебуває в оренді для суспільних
потреб зазначаються: площа,
місцезнаходження земельної ділянки,
кадастровий номер в разі наявності,
договори оренди, що підлягають
розірванню, суспільні потреби, для
задоволення яких здійснюється
розірвання договорів оренди землі,
особа, якій після розірвання договору
оренди передається земельна ділянка
для задоволення суспільних потреб, з
визначенням умов такої передачі.

Згідно вимог ст. 7 Закону України
«Про відчуження земельних ділянок,
інших об`єктів нерухомого майна, що на
них розміщені, які перебувають у
приватній власності, для суспільних
потреб чи з мотивів суспільної
необхідності» органи виконачої влади
та органи місцевого самоврядування
відповідно до своїх повноважень та в
порядку, визначених цим Законом, мають
право викупу земельних ділянок, інших
об`єктів нерухомого майна, що на них
розміщені, які перебувають у власності
фізичних або юридичних осіб, зокрема,
для розташування об`єктів
природно-заповідного фонду.

Згідно вимог ст. 15 Закону України
«Про природно-заповідний фонд»
природні заповідники -
природоохоронні, науково-дослідні
установи загальнодержавного значення,
що створюються з метою збереження у
природному стані типових або
унікальних для даної ландшафтної зони
природних комплексів з усією
сукупністю їх компонентів, вивчення
природних процесів і явищ, що
відбуваються в них, розробки наукових
засад охорони навколишнього
природного середовища, ефективного
використання природних ресурсів та
екологічної безпеки.

Ділянки землі та водного простору
з усіма природними ресурсами повністю
вилучаються з господарського
використання і надаються заповідникам
у порядку, встановленому цим Законом та
іншими актами законодавства України.

Суд бере до уваги, що згідно вимог
ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство
здійснюються на засадах змагальності
сторін і кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог чи
заперечень та вважає, що в судовому
засіданні позивачем не було доведено,
що орендована відповідачем земельна
ділянка в силу вимог чинного
законодавства та рішень уповноважених
державних органів чи органів місцевого
самоврядування повинна бути негайно
передана до території природного
заповідника «Михайлівська цілина», так
як під час розгляду позову суду не було
надано доказів реєстрації у
встановленому порядку новоствореного
заповідника як юридичної особи та
доказів створення його адміністрації
(а.с. 153, 180-184), доказів зміни меж
території заповідника, розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок, проекту землеустрою
з організації та встановлення меж
території природного заповідника (а.с.
137), внаслідок чого суд не має
можливості встановити чи входитиме в
обов»язковому порядку орендована
відповідачем земельна ділянка до
складу земель, що будуть передані
заповіднику і чи відбудеться ця
передача до закінчення строку дії
договору оренди, укладеного між
сторонами 02.06.2008 року.

Також суд враховує, що під час
розгляду спору не було надано для
дослідження рішень органів виконавчої
влади чи органів місцевого
самоврядування про використання
земельної ділянки, яка перебуває в
оренді для суспільних потреб, виданих
згідно зі ст. 32-1 Закону України «Про
оренду землі» з зазначенням її площі,
місцезнаходження, кадастрового номеру,
договору оренди, що підлягає
розірванню, суспільної потреби, для
задоволення якої здійснюється
розірвання договору оренди землі,
особи, якій після розірвання договору
оренди передається земельна ділянка
для задоволення суспільних потреб, з
визначенням умов такої передачі, а План
організації підготовки проектів актів
та здійснення інших заходів,
необхідних для забезпечення
реалізації Указу Президента України №
1035/2009, схвалений 28.03.2011 року Урядом
передбачає лише організацію
підготовки проектів відповідних актів
та здіснення інших заходів на
виконання Указу Президента і на думку
суду не є актом Кабінету Міністрів в
розумінні ст. 117 Конституції України,
обов»язковим для виконання в частині
вилучення і передачі спірної земельної
ділянки.

Крім того, суд приймає до уваги
вимоги ч.5 ст. 32-1 Закону України
«Про оренду землі» і ту обставину, що на
час розгляду спору сторонами не
вирішено питання щодо відшкодування
орендарю збитків, спричинених
достроковим розірванням угоди.

Тому суд вважає необхідним в
задоволенні позовні вимог про
розірвання договору оренди земельної
ділянки від 02.06.2008 року відмовити.

На підставі вище наведеного,
керуючись ст. ст. 10, 15, 30, 60, 88, 209, 213-215, 218
ЦПК України, ст.ст. 19, 117 Конституції
України, ст. 792 ЦК України, ст.ст. 116, 141, 143,
149 ЗК України, ст.ст. 27, 31, 32-1 Закону
України «Про оренду землі»;

В И Р І Ш
И В:

В задоволенні позовної заяви
Лебединської районної державної
адміністрації Сумської області до
ОСОБА_1, третя особа - Управління
Держземагенства у Лебединському
районі Сумської області про розірвання
договору оренди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Сумської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-ти денний строк з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні під час проголошення рішення,
в той же строк після отримання його
копії.

Суддя
Стеценко В. А.