Єдиний унікальний номер 725/1823/14-ц
Номер провадження 2-з/725/3/14
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

02.04.2014 року м. Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Федіна А.В., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про забезпечення позову до подання позовної заяви про визнання недійсним звіту про оцінку майна, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з вище вказаною заявою.

Посилався на те, що 22.08.2013 року державним виконавцем Саінчуком Є.В. було винесено постанову про призначення ОСОБА_1 експертом, субєктом оціночної діяльності у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу суду №3-139 від 02.10.2012 року про стягнення з МПП «Фенікс» на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості в сумі 4108334,80 грн. В порядку ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» було визначено вартість нежитлових приміщень по вул. Салтикова-Щедріна, 18 в м. Чернівці та оцінка їх вартості визначена звітом про оцінку майнового комплексу від 11.10.2013 року, який на думку заявника має суттєві недоліки та оцінювач при його складані, зловживаючи своїми повноваженнями, склав вказаний звіт з неправомірно завищеною вартістю майна ПП «Фенікс», що в свою чергу призведе до того, що майно не буде реалізовано, а приймання на баланс банку майна, яке не продане на публічних торгах не по ринкових цінах карається відповідними санкціями з боку Національного банку України. У звязку з чим заявник має намір звернутись з позовом про визнання недійсним звіту про оцінку майна.

Вважає, що на даний момент державним виконавцем вчиняються дії щодо реалізації майна боржника на прилюдних торгах за вартістю встановленою звітом про оцінку майна боржника, який заявник має намір оскаржити, у звязку з чим просив забезпечити позов до подання позовної заяви шляхом накладення заборони ВПВР УДВС ГУЮ в Чернівецькій області та філії 26 ПП «Нива-В.Ш.» вчиняти будь-які дії щодо продажу майна, яке належить МПП «Фенікс» в процедурі виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали вказаної заяви, вважаю, що остання підлягає поверненню заявнику, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову, подана до подання позовної заяви, розглядається судом не пізніше двох днів з дня її подання. У разі обґрунтованої вимоги заявника заява про забезпечення позову, подана до подання позовної заяви, розглядається лише за його участю без повідомлення особи, щодо якої просять вжити заходи забезпечення позову.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається зі змісту ч. 4 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.8 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Так, як вбачається зі змісту заяви та матеріалів цивільної справи, позивачем не дотримано вимог ст. 151 ЦПК України, у звязку з чим заява підлягає поверненню, оскільки позивачем не додано копій вказаної заяви відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, а також відсутні інші відомості, які необхідні для забезпечення позову, зокрема відомості щодо реєстрації права власності на спірну квартиру та кому вона належить.

Як вбачається зі змісту Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Так, 12.10.2012 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу №3-139 виданого 02.10.2012 року Господарським судом Чернівецької області про стягнення з МПП «Фенікс» на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості та судових витрат.

В рамках даного виконавчого провадження 22.08.2013 року державним виконавцем Саінчуком Є.В. було винесено постанову про призначення ОСОБА_1 експертом, субєктом оціночної діяльності та був виготовлений звіт про оцінку майна, з яким не погоджується заявник та має намір оскаржити, у звязку з чим звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці з даною заявою про забезпечення позову.

Так, відповідно до розяснень які містяться в п. 9.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12 № 9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» визначення вартості, оцінка майна боржника (стаття 58 Закону України "Про виконавче провадження") є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалося рецензування звіту про оцінку майна. Тому сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати таку оцінку, визначену за результатами рецензування, до господарського суду в процесуальному порядку, передбаченому статтею 121-2 ГПК.

Таким чином, в порушення вимог пп. 1,3 ч. 2 ст. 151 ЦПК України заявником не надано суду належних та допустимих доказів, що правовідносини, які виникли між ним та особами щодо яких він просить вжити заходів виникли саме на підстав норм цивільного законодавства, не наведено підстав, які б вказували на те, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може зробити неможливими або утруднити виконання рішення суду, винесене на підставі норм ЦПК, а отже заява не містить належних посилань на наявність причин у звязку з якими слід забезпечити позов, оскільки відсутні підстави вважати, що такий позов взагалі буде подаватись в порядку ЦПК України.

Окрім того, в порушення вимог ч. 4 ст. 151 ЦПК України до заяви не додано її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову.

Таким чином, враховуючи вимоги цивільно-процесуального законодавства, відповідно до яких за результатами розгляду заяви про забезпечення позову, суд може прийняти рішення щодо задоволення, відмови в задоволенні або повернення заяви, вважаю, що дана заява підлягає повернення з вище викладених підстав у відповідності до ч. 8 ст. 153 ЦПК України.

Як вбачається з оригіналу квитанції № 0310016 від 28.03.2014 року при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову заявником було сплачено судовий збір в розмірі 121,80 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи вище наведені обставини, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» слід повернути сплачений при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову судовий збір.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 151-153, 209,210,293 ЦПУ України, ст. 121-2 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про забезпечення позову до подання позовної заяви про визнання недійсним звіту про оцінку майна повернути заявнику.

Зобовязати фінансовий орган повернути ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» суму судового збору в розмірі 121,80 грн., сплачену відповідно до квитанції № 0310016 від 28.03.2014 року.

Ухвала оскарження не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна