2/241/333/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2014 року (Повний текст)

Першотравневий районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Демочко Д.О.

при секретарі Цукановій Л.П.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Міжобласної дирекції «Дніпро» приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу, суд

ВСТАНОВИВ:

28.08.2014 року представник позивача звернувся до Першотравневого районного суду Донецької області із позовною заявою ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне.

17.06.2012 року о 16 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем NISSAN PRIMERA, державний номерний знак НОМЕР_1, у м. Маріуполь по вул. Купріна, навпроти магазину «Славутич», перевищив допустиму в міській межі швидкість руху та при виникненні небезпеки не прийняв всіх необхідних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем FORD FIESTA, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, чим порушив вимоги п. 12.3, 12.4, 12.9Б Правил дорожнього руху. В результаті ДТП автомобіль FORD FIESTA отримав механічні пошкодження.

Дані обставини встановлені та підтверджені Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 23.07.2012 року та довідкою ВДАІ м. Маріуполь УМВС України в Донецькій області № 420 від 12.07.2012 року про визнання винним ОСОБА_2 у ДТП та притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_2 уклав договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу з Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Міжобласної дирекції «Дніпро» приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», поліс ОСЦПВВНТЗ № АБ/1581256 від 01.03.2012 року, забезпечений транспортний засіб NISSAN PRIMERA, державний номерний знак НОМЕР_1. Таким чином, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ № АБ/1581256.

Міжобласна дирекція «Дніпро» ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» згідно умов полісу ОСЦПВВНТЗ № АБ/1581256 від 01.03.2012 року на підставі заяви про страхове відшкодування постраждалої сторони, страхового акту № 1581256, висновку про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля FORD FIESTA, державний номерний знак НОМЕР_2, розрахунку розміру страхового відшкодування, здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 24 275 гривень 83 копійки.

Отже, 17.06.2012 року сталася страхова подія, внаслідок якої заподіяна шкода автомобілю FORD FIESTA та здійснена виплата потерпілій стороні, під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої, настала цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 згідно з полісом ОСЦПВВНТЗ № АБ/1581256.

Позивач вважає, що ОСОБА_2 не було виконано покладений на нього обовязок щодо надання страховику, з яким укладено договір, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка та інші відомості передбачені ст. 33.1.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином, до страховика МД «Дніпро» ПрАТ «УПСК», який виплатив страхове відшкодування потерпілій стороні, у порядку регресу переходить право вимоги до ОСОБА_2 на сплату понесених позивачем збитків у розмірі 24275,83 гривень.

У звязку із викладеним, позивач у своїх позовних вимогах просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача збитки в порядку регресу у розмірі 24275 гривень 83 копійки, а також судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

26.09.2014 року через канцелярію суду представником відповідача ОСОБА_3 було подано заперечення проти позову, у якому зазначено, що він не згоден із доводами та доказами позивача, виходячи з наступного. Так, позивачем не правильно застосована норма ст. 33.1.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач посилаючись на вказану статтю, зазначає, що водій, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована, зобовязан невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Дійсно, письмове повідомлення про ДТП відповідач надав позивачу тільки 25.06.2012 року, не дивлячись на те, що само ДТП виникло 17.06.2012 року, однак на це у відповідача була поважна причина, яка підтверджена документально.

Так, 17.06.2012 року відповідач по телефону повідомив позивача про ДТП із описанням усіх його обставин. На наступний день, 18.06.2012 року відповідач через травмування був вимушений звернутися до центру первинної медичної допомоги № 2 м. Маріуполь з травмою колотої рани правої стопи і тільки 22.06.2012 року, по закінченню лікування, звернувся до позивача із письмовим повідомленням про зазначене ДТП, тобто не пізніше трьох робочих днів після його видужання.

Представниця позивача за довіреністю ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовну заяву та просила її задовольнити. А також пояснила, що в позовній заяві мається суто технічна помилка, щодо нумерації статті Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Представниця позивача, вважає що причина пропуску строку встановленого вказаним Законом не є поважною. Стосовно того, що в телефонному режимі відповідач дзвонив на телефон гарячої лінії, то Закон України чітко та неодноразово встановлює, що повідомлення про ДТП подається до страхової компанії саме в письмовому виді і ніяким іншим чином та протягом трьох робочих днів. Тобто причина, яка була зазначена відповідачем є надуманою та не може бути вагомою та поважною.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти позову та просив у його задоволенні відмовити.

Представник відповідача за договором ОСОБА_3 у судовому засіданні також заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх документальними доказами, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, відповідно до полісу № АВ/1581256 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 було застраховане вказаним полісом страховиком «Українською пожежно-страховою компанією» від 01.03.2012 року (а.с.7).

Як вбачається з довідки № 9022477 від 12.07.2012 року про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.11) та постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 23.07.2012 року (а.с.10) 17.06.2012 року водія ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ДТП, у результаті якого автомобілю FORD FIESTA, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4 (що належить ОСОБА_5О.), були спричинені механічні пошкодження. Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1355 від 17.06.2012 року, у водія ОСОБА_4 ознак спяніння не виявлено (а.с.8).

Як вбачається із заяви-повідомлення, зареєстрованого в журналі реєстрації під номером 1225, пояснення водія (Експлуатанта) застрахованого (забезпеченого) ТЗ від 09.08.2012 року та заяви про страхове відшкодування від 17.06.2012 року, водій ОСОБА_4 та власник транспортного засобу ОСОБА_5, звернулися до ПрАТ «УПСК» для отримання страхового відшкодування завданих збитків ОСОБА_2 (а.с. 5-6, 9).

Відповідно до заяви-повідомлення, зареєстрованого в журналі реєстрації під номером 1225 від 25.06.2012 року, ОСОБА_2 було надано повідомлення про вчинене ДТП та його обставини до ПрАТ «УПСК», саме 25 червня 2012 року (а.с.4).

Як вбачається зі звіту про оцінку вартості матеріальних збитків, спричинених власнику автомобіля «FORD FIESTA TREND»(а.с. 18-25), страхового акту № 1581256 (аварійного сертифікату) від 01.11.2012 року (а.с.13) та розрахунку суми виплати страхового відшкодування за пошкоджений у ДТП від 17.06.2012 року автомобіль FORD FIESTA (а.с.14), вартість матеріальних збитків, спричинених власнику вказаного автомобіля склала 29731 гривень, сума, що розрахована до виплати постраждалій стороні склала 24275,83 гривень та була сплачена, відповідно до наданих платіжних доручень (а.с.26-27).

Згідно наданого відповідачем звіту щодо здійснених ним дзвінків у мережі «МТС», відповідач дійсно здійснив дзвінок на гарячу лінію ПрАТ «УПСК» 17.06.2012 року (а.с.46-47).

Також, як вбачається з довідки від 22.06.2012 року виданої Центром первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Маріуполь, ОСОБА_2 знаходився на амбулаторному лікуванні у ЦПМСД №2 з 18.06.2012 року по 22.06.2012 року, із діагнозом колотої рани правої стопи (а.с.49).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхову виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

У відповідності до ч. 1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п.п.33.1.4 п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач повідомив позивача про факт ДТП телефоном, проте не зміг своєчасно письмово повідомити позивача про ці обставини, у зв'язку з травмою стопи, повідомивши позивача одразу після одужання. Суд вважає факт отримання відповідачем травми поважною причиною, завдяки якої останній не зміг своєчасно письмово повідомити позивача.

Таким чином суд вважає, що відповідач виконав свої зобов'язання, передбачені у підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника відсутні.

В такому випадку позов задоволенню не підлягає.

Питання судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України, залишаючи їх за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 22, 23, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Міжобласної дирекції «Дніпро» приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу відмовити у повному обсязі.

Повний текст рішення виготовлено 19 жовтня 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення Першотравневого районного суду Донецької області, може бути подана до Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі, через Першотравневий районний суд Донецької області, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.О. Демочко