АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/226/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : на ухвалу Манько
М. В. Доповідач в апеляційній
інстанції Єльцов В. О. УХВАЛА
28 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Єльцов В. О. суддів
Пальонний В. С. , Карпенко О. В. при
секретаріБурдуковій О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 22 листопада 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про
Вивчивши матеріали справи,
колегія суддів, -
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_6 про стягнення боргу.
З метою забезпечення виконання рішення
суду позивач надав суду заяву, в якій
просить накласти арешт на майно,
належне відповідачу, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, квартиру АДРЕСА_2 та
автомобіль FORD Mondeo 2.0 легковий седан-В,
реєстраційний номер НОМЕР_1, так як
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.
Ухвалою Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 22
листопада 2013 року заяву ОСОБА_7 було
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_6
подав до суду апеляційну скаргу в якій
просить ухвалу Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 22 листопада 2013 року про
вжиття заходів забезпечення позову
Заслухавши суддю-доповідача,
представника апелянта ОСОБА_6 - ОСОБА_8
про задоволення апеляційної скарги,
позивача ОСОБА_7 та його представника
ОСОБА_9 про безпідставність
апеляційних вимог, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з наступних
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.
Задовольняючи заяву про забезпечення
позову, суд першої інстанції, виходив з
тих обставин, що між сторонами по
справі виник спір майнового характеру
про стягнення боргу, тому на підставі
ст. 151 ЦПК України вважав можливим
накласти арешт на вищевказане майно,
щоб зробити можливим процедуру
виконання рішення суду, що буде
ухвалене по справі.
Колегія суддів вважає за необхідне
такі доводи суду першої інстанції
визнати помилковими, виходячи з
Судом встановлено, що 15 липня 2010 року
між сторонами по справі було укладено
усний договір позики, відповідності до
якого ОСОБА_7 передав, а ОСОБА_6 отримав
грошову позику в розмірі 200 000 доларів
Дата повернення коштів при цьому
обговорена не була. Вважалося, що
договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.
Ст. 151 ЦПК України визначає, що суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову. У заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено: причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.
Як вбачається з матеріалів заяви про
забезпечення позову, заявник не навів
будь-яких конкретних посилань,
обґрунтувань та доказів, які б свідчили
про необхідність застосування заходів
забезпечення позову на стадії
відкриття провадження по справі.
В судовому засіданні не встановлено
факту навмисного невиконання
відповідачем зобов'язань за борговими
зобов'язаннями та враховуючи, що за
твердженням позивача час повернення
коштів не оговорений в розписці, вважає
висновок суду про можливість ухилення
від виконання зобов'язань ОСОБА_6
Так, ч. 3 ст. 151 ЦПК України вказано, що
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.
Суд першої інстанції не звернув увагу
на рекомендації ВСУ, викладені в п. 1
Постанови Пленуму ВСУ «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», якими роз'яснено, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовними вимогами.

Оскільки позивачем не було надано
жодних доказів в обґрунтування
необхідності застосування заходів
забезпечення позову у вигляді
накладення, арешту, колегія суддів
вважає висновок районного суду про
накладення арешту передчасним,
оскільки позивач може скористатися
таким правом відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК
України на будь-якій стадії процесу.

Ухвала суду не містить доказів і
обставин, з якими районний суд
пов'язував необхідність вжиття заходів
забезпечення позову та відповідні
посилання чи обґрунтовані припущення
про те, що невжиття заходів
забезпечення може в майбутньому
утруднити чи зробити неможливим
виконання судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за можливим ухвалу суду
скасувати, а доводи апеляційної скарги
визнати суттєвими.

Керуючись ст. 312 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу
Смілянського міськрайонного суду
Черкаської області від 22 листопада 2013
року по справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6 про стягнення боргу
задовольнити.

Ухвалу Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 22
листопада 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення боргу
скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою
відмовити ОСОБА_7 у задоволенні заяви
про забезпечення позову у цивільній
справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про
стягнення боргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий :

Судді :