Номер провадження 2/754/956/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2014 року Деснянський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого - судді -
Смирнової Є.П.,

при секретарі - Грей О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1
до

ОСОБА_2,

3-я особа:
Головне управління юстиції

у
м.Києві, - про визнання права власності

на ?
частину квартири в порядку
спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, в якому просить
визнати за нею право власності в
порядку спадкування на ? частину
квартири АДРЕСА_1 після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4

При цьому позивачка вказує на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її бабуся
ОСОБА_4, яка проживала АДРЕСА_1. Після її
смерті відкрилася спадщина на вказану
квартиру.

Спадкоємцем першої черги є її дядько -
відповідач ОСОБА_2 та вона, онука
померлої за правом представлення,
оскільки її мати ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Як вказує позивачка, у встановлений
законом термін вона звернулася до 15-ї
Київської державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини після померлої ОСОБА_4 Проте,
нотаріус своєю постановою від 13.11.2013
року відмовив їй у видачі свідоцтва про
право на спадщину на ? частку квартири
АДРЕСА_1 через відсутність
правоустановлюючих документів на
квартиру.

Надати оригінал правовстановлюючого
документу вона не має можливості,
оскільки зі слів померлої бабусі їй
відомо, що за своє життя вона його
втратила.

Посилаючись на зазначені обставини, а
також на те, що звернення до суду з
даним позовом є єдиним способом
захисту її порушеного права, ОСОБА_1
просить задовольнити її позовні
вимоги.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_6 позовні вимоги
підтримала та підтвердила обставини,
на які посилається позивачка в своєму
позові.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнав частково. При цьому зазначив, що
його мати ОСОБА_4 у 1993 році склала
заповіт, згідно якого квартиру АДРЕСА_1
заповідала йому. Заповіт, складений нею
у 2008 році, яким вона заповідала все своє
майно ОСОБА_1, був матір»ю скасований.
Тому, на думку відповідача, заповіт,
який мати склала на нього у 1993 році, є
дійсним. На даний час ОСОБА_1, як онука
померлої ОСОБА_4, є спадкоємицею 2-ї
черги, тому він, як спадкоємець 1-ї
черги за законом, має право на все
спадкове майно після смерті матері.

Представник Головного управління
юстиції у м.Києві в судове засідання не
з»явився.

В своїх поясненнях від 05.02.2014 року
представник управління просить
розглянути справу без його присутності
та ухвалити рішення відповідно до
діючого законодавства (а.с. 41-43).

Заслухавши пояснення
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 та
відповідача ОСОБА_2, дослідивши
матеріали справи та копію спадкової
справи № 1061/11 до майна померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4, суд дійшов до
наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є
сином ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
року, а позивачка ОСОБА_1 - онукою
покійної (а.с.4,5,6-8).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина на квартиру АДРЕСА_1, яка
належала померлий на підставі
Свідоцтва про право власності,
виданого БТІ 05.07.1996 року на підставі
розпорядження Київської міської
адміністрації № 946 від 20.06.1996 року.

Як вбачається із копії спадкової
справи № 1061/11 до майна померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4, із заявами про
прийняття спадщини до 15-ї Київської
державної нотаріальної контори
звернулися: 03.11.2011 року син покійної -
ОСОБА_2 та 18.07.2011 року - позивачка
ОСОБА_1, яка є онукою померлої.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 18.07.2011 року,
вона є спадкоємицею померлої ОСОБА_4, у
зв»язку з тим, що її мати - дочка
померлої ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_3
року. Спадкове майно, яке залишилось на
день її смерті, вона приймає.

Відповідач ОСОБА_2 вважає, що він один
має право на спадщину за законом після
смерті матері. При цьому вказує на те,
що його мати ОСОБА_4 у 1993 році склала
заповіт, згідно якого квартиру АДРЕСА_1
заповідала йому. На даний час вказаний
заповіт не скасований. Заповіт,
складений нею у 2008 році, яким вона
заповідала все своє майно ОСОБА_1, був
матір»ю скасований. Тому, на думку
відповідача, заповіт, який мати склала
на нього у 1993 році, є дійсним. На даний
час ОСОБА_1, як онука померлої ОСОБА_4, є
спадкоємицею 2-ї черги, тому він, як
спадкоємець 1-ї черги за законом, має
право на все спадкове майно після
смерті матері.

Вказані доводи відповідача суд оцінює
критично і до уваги не приймає,
виходячи з наступного.

Так, з матеріалів спадкової справи
вбачається, що 18.05.1993 року ОСОБА_4 склала
заповіт зареєстрований в реєстрі №
1у-283, відповідно до якого квартиру
АДРЕСА_1 у ЖБК «Дарничанка» у м. Києві
заповіла ОСОБА_2 (а.с.56,57).

Також, 11.07.2008 року ОСОБА_4 склала
заповіт, яким заповіла все своє майно
ОСОБА_1, якій в подальшому був
скасований за заявою ОСОБА_4 від 08.02.2011
року (а.с.55,69).

Відповідно до ч. 2 ст. 1254 ЦК України
заповідач має право у будь-який час
скласти новий заповіт. Заповіт, який
було складено пізніше, скасовує
попередній заповіт повністю або у тій
частині, в якій він йому суперечить.

Згідно ч.3 ст. 1254 ЦК України кожний новий
заповіт скасовує попередній і не
відновлює заповіту, який заповідач
склав перед ним.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що заповіт складений 11.07.2008 року, який в
подальшому був скасований за заявою, в
свою чергу скасував попередній
заповіт, що був складений ОСОБА_4 18.05.1993
року, а відтак суд приходить до
висновку, що спадкування має
здійснюватися за законом.

Як вбачається з копії спадкової справи,
ОСОБА_2 є сином померлої та спадкоємцем
1-ї черги за законом, а позивачка ОСОБА_1
є онукою померлої та відноситься до
ІІ-ї черги за законом.

В той же час частиною 1 ст.1266 ЦК України
передбачено спадкування за правом
представлення, зокрема, внуки,
правнуки спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім дітям (бабі, дідові
спадкодавця), якби вони були живими на
час відкриття спадщини.

Судом встановлено, що матір»ю
позивачки ОСОБА_1 є ОСОБА_5 (до шлюбу
ОСОБА_5), яка є дочкою померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 (а.с.6,7,8).

Згідно свідоцтва про смерть, виданого
02.02.1988 року Дарницьким РАГС м.Києва,
мати позивачки ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 року у віці 42 роки (а.с.5).

Таким чином, ОСОБА_1, будучи онукою
померлої ОСОБА_4, за правом
представлення має право на спадкування
за законом тієї частки спадщини, яка б
належала її матері ОСОБА_5, якщо вона
була б жива на час відкриття спадщини.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 та мати
позивачки - ОСОБА_5 є дітьми покійної
ОСОБА_4, то відповідно до положень ч.1 ст.
12267 ЦК України, їх частки, як
спадкоємців за законом, мають бути
рівними.

Враховуючи зазначене, а також те, що
позивачка та відповідач є єдиними
спадкоємцями, суд приходить до
висновку, що позивачці має належати ?
частка спадкового майна.

Як вбачається з Постанови Державного
нотаріуса 15-ї Київської державної
нотаріальної контори Колодій Г.М. за №
4883/02-14 від 13.11.2013 року ОСОБА_1 було
відмовлено у видачі Свідоцтва про
право на спадщину за законом у зв'язку
із ненаданням документів, що
підтверджують право власності
померлої на майно, а саме свідоцтво про
право власності на квартиру АДРЕСА_1
(а.с.9).

З позовної заяви та пояснень позивачки
вбачається, що документів, які
підтверджують право власності
померлої ОСОБА_2 на спірну квартиру, у
ОСОБА_1 не має.

У зв»язку із відсутністю
правовстановлюючого документу на
квартиру ОСОБА_1 не має можливості
отримати свідоцтво про право на
спадщину за законом та оформити
відповідним чином всі документи, у
зв»язку з чим і звернулася до суду з
даним позовом.

Вказаних документів не має і
відповідач, що підтверджується
рішенням Деснянського районного суду
м.Києва від 14.11.2013 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Київської
міської ради про визнання права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування за законом. Вказаним
рішенням визнано за ОСОБА_2 право
власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування після
померлої ОСОБА_4 (а.с.91-92).

Згідно довідки ЖБК «Дарничанка» від
04.11.2011 року № 939, до теперішнього часу у
квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований та
проживає син померлої - відповідач
ОСОБА_2 (а.с.59).

Відповідно до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
виконані всі необхідні передбачені
законодавством України дії по
прийняттю спадщини після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4

Відповідно до частини 1 ст.1266 ЦК України
позивачка ОСОБА_1, будучи онукою
померлої ОСОБА_4, за правом
представлення має право на спадкування
тієї частки спадщини, яка б належала її
матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3
року, якщо вона була б жива на час
відкриття спадщини.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 та мати
позивачки - ОСОБА_5 є дітьми покійної
ОСОБА_4, то відповідно до положень ч.1 ст.
12267 ЦК України, їх частки, як
спадкоємців за законом, є рівними.

Враховуючи зазначене, а також те, що
позивачка та відповідач є єдиними
спадкоємцями, суд приходить до
висновку, що позивачці має належати ?
частка спадкового майна.

Оскільки факт належності квартири
АДРЕСА_1 померлій ОСОБА_4 знайшов своє
підтвердження в судовому засіданні,
тому позовні вимоги ОСОБА_1 суд вважає
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 15, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 328,
1216, 1254, 1258, 1261, 1266, 1268-1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування після померлої ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня проголошення,
шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: