АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2453/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 23,45 Калашник С. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
Охріменко Н. І. УХВАЛА
17 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоОхріменко Н.
І.суддівЗахарової А. Ф. , Скіця М. І. при
секретаріПосипайко А.І.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Черкаси
апеляційну скаргу представника ТОВ
«Силікат-1» - Панасюк О.А. на рішення
Чорнобаївського районного суду
Черкаської області від 22 липня 2014 року
у справі за позовом ТОВ «Силікат-1» до
ОСОБА_7 про стягнення грошових коштів
та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ТОВ
«Силікат-1» про стягнення грошових
коштів, матеріальної та моральної
в с т а н о в и л а :
У червні 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю ,,Силікат-1,,
звернулось до суду з вказаним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11
березня 2004 року між ним та ОСОБА_7, було
укладено договір оренди земельної
ділянки терміном дії до 31 грудня 2013
Відповідно до п.п. 2.2 даного договору,
позивач сплачує раз на рік орендодавцю
орендну плату у розмірі 1.5% від вартості
земельної ділянки, яка підлягає до
індексації на дату її виплату.
Позивач зазначав, що на момент
укладення договору оренди нормативна
подальшому були встановлені такі
коефіцієнти індексації нормативної
грошової оцінки земель: 2005р. - 1,035, 2007р. -
1,028, 2008 р. - 1,152, 2009 р. - 1,059, 2010 р. - 1,0, 2011р. -
1,0, 2012 р. - 1,0, 2013 р. - 1,0.
Отже, коефіцієнт індексації в період з
2011 року та до кінця 2013 року становив-1,0%.
Вартість же орендованої земельної
Позивач вважає, що ним за три останні
роки, тобто в період з 2011, 2012 та 2013 роки
помилково було сплачено відповідачу
орендну плату у грошовому виразі на
суму - 496 грн.98 коп. та відпущено
продукції на суму - 2323,39 грн., що й
спонукало його звернутись до суду з
позовом про стягнення грошових коштів
на суму-2820 грн. 37 коп. та судового збору
в розмірі - 240 грн.60 коп.
Не погоджуючись із позовом ТОВ
«Силікат-1», ОСОБА_7 звернувся до суду із
зустрічним позовом, в якому просив
стягнути з ТОВ «Силікат-1» на його
користь кошти, які були не доплачені
згідно договору оренди землі за 2013 рік
в сумі 589,42 грн. та кошти, сплачені
ОСОБА_8 за представництво в сумі 3000 грн.,
кошти, сплачені за пальне в сумі 162,06
грн., кошти, сплачені за ліки в сумі 80,44
грн., та моральну шкоду в сумі 15 000 грн.
В обґрунтування своїх вимог вказував,
що в 2013 році відповідачем йому не
доплачено кошти в сумі 589,42 грн. В
договорі оренди землі зазначено, що
розмір орендної плати переглядається
один раз на рік. На його неодноразові
звернення орендатор повідомляв, що
розмір орендної плати переглянуто
згідно з Указом Президента України від
19 серпня 2008 року «Про невідкладні
заходи щодо захисту власників
земельних ділянок та земельних часток
(паїв)». В зв'язку з недоплатою коштів за
оренду землі ОСОБА_7 був вимушений
звернутися до суду за захистом своїх
Рішенням Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 22 липня 2014
року у задоволенні позовів відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням,
представник ТОВ «Силікат-1» - Панасюк
О.А. звернувся з апеляційною скаргою, в
якій, посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції внаслідок неповного
з'ясування судом обставин справи,
неналежної оцінки доказів по справі,
порушення норм процесуального та
матеріального права, просить скасувати
оскаржуване рішення та ухвалити нове,
яким задовольнити позов ТОВ «Силікат-1»
повністю.

Рішення в частині відмови у
задоволенні зустрічного позову
сторонами не оскаржується, а тому суд
апеляційної інстанції переглядає
рішення лише в частині відмови у
задоволенні первісного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися у судове засідання,
вивчивши та обговоривши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до відхилення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з`ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
з'ясувати питання, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Рішення Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 22 липня 2014
року відповідає зазначеним вимогам.

Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ
«Силікат-1», суд першої інстанції
виходив з того, що вимоги позивача є
безпідставними та належним чином не
доведені, оскільки розрахунки за
оренду землі позивач проводив
добровільно, на підставі укладеного
між ним та відповідачем договору
оренди землі, і не доведено заподіяння
з боку орендодавця шкоди товариству та
його інтересам.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду та вважає, що,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
належні докази, суд ухвалив законне та
обґрунтоване рішення з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, виходячи з наступного.

В силу ст. ст. 1, 21-22 та 24 Закону України
«Про оренду землі», оренда землі - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших
видів діяльності.

Платою за користування земельною
ділянкою є орендна плата, під якою
розуміють платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Орендодавець має право вимагати від
орендаря своєчасного внесення
орендної плати.

Розмір, форма і строки внесення
орендної плати за землю встановлюються
за згодою сторін у договорі оренди.
Обчислення розміру орендної плати за
землю здійснюється з урахуванням
індексів інфляції, якщо інше не
передбачено договором оренди. Орендна
плата може справлятися у грошовій,
натуральній та відробітковій формах.
Внесення орендної плати оформлюється
письмово, за винятком перерахування
коштів через фінансові установи.

Судом встановлено, що 11 березня 2004 року
між ТОВ «Силікат-1» та ОСОБА_7, було
укладено договір оренди земельної
ділянки для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею - 2.46 га. терміном дії до 31 грудня
2013 року.

Пунктами 5,8-13 договору визначено
грошову оцінку, строк дії договору,
форму та розмір орендної плати, а також
строки проведення даних виплат.

Пунктом 2.2 визначено, що розмір
орендної плати визначається за
домовленості сторін і складає 1.5% від
нормативної грошової оцінки землі, але
не менше розміру встановленого чинним
законодавством.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду, щодо добровільності
перерахування позивачем відповідних
сум за оренду землі, оскільки доказів,
які підтверджують завдання збитків
товариству, внаслідок переплати
орендної плати, позивачем не надано.

Позивачем не зазначена та не
підтверджена доказами сума
нарахованої та виплаченої орендної
плати за 2011-2013 роки, відповідно до форми
орендної плати, яка повинна бути
наведена в додатку №1 до договору (п.2.2.
договору).

Крім цього, позивачем не розписано
розмір яких саме платежів був
включений до загального розміру
виплаченої орендної плати за період
виплат, що проведені в 2011-2013 роках, що
виключає можливість встановлення
помилкового нарахування та виплати
орендної плати.

Безпідставним є посилання апелянта на
порушення судом норм матеріального
права внаслідок незастосування судом
ст. 1212-1214 ЦК України.

Глава 83 ЦК України регулює
правовідносини у зв'язку з набуттям,
збереженням майна без достатньої
правової підстави.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки
набуття майна або його збереження без
достатніх правових підстав.

Зобов'язання з безпідставного набуття,
збереження майна виникають за
наявності трьох умов: а) набуття або
збереження майна, б) набуття або
збереження за рахунок iншої особи, в)
вiдсутнiсть правової підстави для
набуття або збереження майна
(відсутність положень закону,
адмiнiстративного акта, правочинну або
інших підстав, передбачених статтею 11
ЦК України).

До підстав виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, належать
договори та iншi правочини.
Зобов'язанням є правовiдношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися вiд
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Під вiдсутнiстю правової підстави
розуміється такий перехід майна від
однієї особи до іншої, який або не
ґрунтується на прямій вказiвцi закону,
або суперечить меті правовiдношення i
його юридичному змісту. Тобто
вiдсутнiсть правової підстави означає,
що набувач збагатився за рахунок
потерпілого поза підставою,
передбаченою законом, іншими правовими
актами чи правочином.

Отже, чинний договір чи інший правочин
є достатньою та належною правовою
підставою набуття майна (отримання
грошей).

Загальна умова частини першої статті
1212 ЦК України звужує застосування
інституту безпідставного збагачення у
зобов'язальних (договірних) відносинах,
або отримане однією зi сторін у
зобов'язанні підлягає поверненню iншiй
стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України
тільки за наявності ознаки
безпiдставностi такого виконання.

Якщо ж зобов'язання не припиняється з
підстав, передбачених статтями 11, 600, 601,
604 - 607, 609 ЦК України, (зокрема, правочин
визнається недійсним, скасовується,
змінюється, припиняється) до моменту
його виконання, таке виконання має
правові підстави (підстави, за яких
виникло це зобов'язання). Отже, набуття
однією зі сторін зобов'язання майна за
рахунок іншої сторони в порядку
виконання договірного зобов'язання не
є безпідставним.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
неможливість застосування ст.1212-1214 ЦК
України, які регулюють правовідносини
у зв'язку з набуттям, збереженням майна
без достатньої правової підстави,
оскільки відносини сторін було
врегульовано договором оренди землі
від 11 березня 2004 року. Враховуючи, що
доказів визнання укладеного
правочинну недійсним або його
розірвання не надано, апелянт
безпідставно посилається на те, що
оспорювана сума вважається отриманою
відповідачем безпідставно в розумінні
статті 1212 ЦК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції є законним та обґрунтованим,
ухваленим з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги є
безпідставними, були належним чином
досліджені судом першої інстанції і не
дають підстав для скасування чи зміни
рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 205, 303, 307, 308, 314, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ТОВ «Силікат-1» на
рішення Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 22 липня 2014
року - відхилити.

Рішення Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 22 липня 2014
року у справі за позовом ТОВ «Силікат-1»
до ОСОБА_7 про стягнення грошових
коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_7
до ТОВ «Силікат-1» про стягнення
грошових коштів, матеріальної та
моральної допомоги - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з часу проголошення та
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :