№ справи:121/4002/13-ц Головуючий суду
першої інстанції:Цалко А.А. №
провадження:22-ц/190/414/14Доповідач суду
апеляційної інстанції:Даніла Н. М.
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді:Даніла Н.М.
суддів:Онищенко Т.С., Хмарук Н.С. при
секретарі:Рижих М.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
стягнення суми боргу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на
заочне рішення Ялтинського міського
суду АР Крим від 13 серпня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення
суми боргу, мотивуючи тим, що 21 травня
2010 року між сторонами був укладений
договір позики, відповідно до якого
відповідач взяв у нього грошові кошти в
розмірі 10 000 доларів США, які
зобов'язався повернути на першу вимогу.
У травні 2012 року він звернувся до
відповідача з проханням повернути
борг, відповідач пообіцяв повернути
борг, однак свої договірні зобов'язання
не виконує до наступного часу, уникаючи
він зустрічей та розмов. Просив
стягнути з відповідача суму боргу,
еквіваленту 10 000 доларам на час
розгляду справи - 79 930 грн., три процента
річних за прострочку виконання
зобов'язання в розмірі 2 397,90 грн., судові
витрати та відшкодувати моральну шкоду
у розмірі 50 000 грн., спричинену йому,
людині похилого віку (72 роки),
моральними стражданнями з приводу
неповернення боргу.

Заочним рішенням Ялтинського міського
суду АР Крим від 13 серпня 2013 року позов
задоволено частково: стягнуто зі
ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 суму у розмірі
79 930 грн., три відсотки річних в розмірі 2
397 грн. та судовий збір в розмірі 823,27
грн.; в іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним заочним
рішенням суду, ОСОБА_7 надіслав до суду
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права. Зазначає, що судом справа
розглянута у його відсутність,
незважаючи на його прохання відкласти
розгляд справи, чим було істотно
порушеного його права.

Відповідно до вимог ст. 305 ЦПК України
апеляційний суд відкладає розгляд
справи в разі неявки у судове засідання
особи, яка бере участь у справі, щодо
якої немає відомостей про вручення їй
судової повістки, або за її
клопотанням, коли повідомлені нею
причини неявки буде визнано судом
поважними.

З повідомлень про вручення поштових
відправлень вбачається, що судові
повістки-повідомлення на ім'я
відповідача про час та місце розгляду
зазначеної цивільної справи
апеляційним судом на 28 січня 2014 року та
11 лютого 2014 року отримані відповідачем
своєчасно; відповідно довідки про
доставку SMS ОСОБА_7 доставлені SMS -
повідомлення 17 грудня 2013 року о 16.53
годині та 29 січня 2014 року о 11.34 годині.

Приймаючи до уваги, що сторони належним
чином повідомлені про час і місце
розгляду справи, розгляд справи,
призначений на 28 січня 2014 року
відкладено за клопотанням відповідача
на 11 лютого 2014 року, однак відповідач
знов не з'явився у судове засідання
апеляційного суду, колегія суддів,
виходячи з вимог закону про строки
розгляду справи, вважає за необхідне
справу розглянути у їх відсутності.

Неявка осіб, які беруть учать у справі,
належним чином повідомлених про час та
місце розгляду справи являється їх
волевиявленням, які свідчать про
відмову від реалізації свого права та
безпосередню участь в судовому
розгляді справи та інших процесуальних
прав, тому відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК
України їх неявка не може бути
перешкодою для розгляду судом
апеляційної інстанції питання по суті
за доводами апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ОСОБА_6, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
слід відхилити з наступних підстав.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303
Цивільного процесуального кодексу
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позивальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладання договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
договором. Позика, надана за договором
безпроцентної позики, може бути
повернена позичальником достроково,
якщо інше не встановлено договором.
Позика вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив строк
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний
сплатити суму боргу, а також три
проценти річних від простроченої суми.

Судом встановлено, що 21 травня 2010 року
ОСОБА_7 взяв у борг у ОСОБА_6 грошові
кошти в сумі 10 000 доларів США строком до
першої вимоги, що підтверджується
розпискою, оригінал якої долучений до
матеріалів справи.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_6
посилався на те, що у травні 2012 року він
звернувся до ОСОБА_7 з проханням
повернути борг, однак відповідач
спочатку пообіцяв повернути борг, а
потім став уникати з ним зустрічей та
телефонних розмов.

Суд першої інстанції дійшов цілком
обґрунтованого та правильного
висновку щодо того, що позичальник свої
зобов'язання не виконав, борг не
повернув.

Доводи апеляційної скарги містять у
собі лише посилання на порушення судом
процесуального права, а саме: розгляд
справи у його відсутність.

Як вбачається з матеріалів справи, про
час та місце розгляду справи 13 серпня
2013 року відповідач був повідомлений
своєчасно, однак участі у розгляді
справи не приймав, направивши до суду
заяву про відкладення розгляду справи
(а.с.21,24).

Не прийняв участі відповідач і у
розгляді його заяви про перегляд
заочного рішення, хоча представник
відповідача своєчасно був
повідомлений про час та місце розгляду
заяви (а.с.45).

За таких обставин, відсутні підстави
вважати порушення судом першої
інстанції справедливості судової
процедури щодо відповідача.

З огляду на наведене, з
урахуванням принципу диспозитивності,
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що позивачеві
слід стягнути суму боргу по розписці
від 21 травня 2010 року з урахуванням,
відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України, курсу
гривні до долару США на час ухвалення
рішення - 79 930 грн. та 3% річних за період
прострочки виплати боргу з дати
пред'явлення вимоги - 2 397,90 грн.

З огляду на наведене, всупереч ч.1 ст. 10,
ч.3 ст.60 ЦПК України відповідач не навів
належних доказів, які б могли
спростувати висновки, викладені в
рішенні суду першої інстанції.

У зв'язку з викладеним,
враховуючи, що доводи апеляційної
скарги не знайшли свого підтвердження
в суді апеляційної інстанції, вони не
можуть бути прийняті до уваги.

Рішення суду є законним і
обґрунтованим, постановлено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, ґрунтуючись на
усесторонньому, повному, об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності і
підстав для його скасування немає.

На підставі викладеного і
керуючись статтями 303, 304, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Заочне рішення Ялтинського міського
суду АР Крим від 13 серпня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Судді: