Справа № 343/1808/13-ц
Провадження № 22-ц/779/549/2014
Головуючий у 1 інстанції Керніцький І.
Суддя-доповідач Бойчук І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Горейко
М.Д., Ясеновенко Л.В.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю сторін;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
відповідачів такими, що втратили право
на користування житловим приміщенням
та позовами ОСОБА_5, ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про усунення перешкод в користуванні
житловим приміщенням та вселення за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Долинського районного суду від 16 січня
2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Долинського районного суду
від 16 січня 2014 року відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
відповідачів такими, що втратили право
на користування житловим приміщенням.

Задоволено зустрічні позови ОСОБА_5,
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
в користуванні житловим приміщенням.

Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкод
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в користуванні
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1; пердано їм ключі від цієї
квартири та вселити їх в квартиру
АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 по 114,70 гривень сплаченого
судового збору.

Апелянт на рішення суду першої
інстанції подав апеляційну скаргу в
якій зазначає, що рішення є незаконним
та таким, що не відповідає дійсним
обставинам справи .

Згідно рішення виконавчого комітету
№171 від 17.11.1988 року апелянт отримав
відомче (службове) приміщення, житловою
площею 26,10 кв.м., а саме квартиру яка
складається з однієї кімнати, на яку
02.12.1988 року цим органом місцевого
самоврядування, йому був виданий ордер.

В даній квартирі зареєстровано
декілька осіб, а також його сини, однак
за час свого перебування в цій квартирі
участі в оплаті комунальних послуг чи
фінансуванні поточних ремонтних робіт
не брали, а тому подальше проживання з
ними є неможливим, і створює для нього
певні перешкоди.

Судом було прийнято тільки пояснення
відповідачів, і їхні твердження, які
були покладені в основу винесеного
рішення, однак вони не відповідають
дійсності, є незаконними і порушують
його як особисті, так і майнові права,
оскільки при даних обставинах справи
створюється для нього неможливість в
реалізації належних йому житлових прав
і отримання у свою приватну власність
належне йому нерухоме майно, також
створюються обставини для
неможливості спільного проживання і
співжиття із його синами.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції
неналежно оцінив наведені ним доводи і
твердження, не прийняв і інші докази до
уваги, не дослідивши матеріали справи.

Просить рішення суду першої
інстанції скасувати, ухвалити нове
рішення, яким його позові вимоги
задовольнити та відмовити в
задоволенні зустрічного позову.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку
про задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
відповідно до службового ордеру,
виданого виконкомом Долинської
міської ради від 02.12.1988 року
зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1, яка
складається з однієї кімнати житловою
площею 26,1 кв.м.

Позивач ОСОБА_2 користується даним
житловим приміщенням та в міру своїх
доходів утримує його та несе витрати по
оплаті комунальних послуг, що
стверджується відповідними
квитанціями.

Відповідно до ст.71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів їх сім'ї за ними зберігається
житлове приміщення протягом шести
місяців.

Згідно даних, що містяться у матеріалах
справи та показів відповідача ОСОБА_3
вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 без
поважних причин не користуються даним
житловим приміщенням більше шести
місяців, а проживають фактично у інших
населених пунктах, де створили свої
сім'ї. Також вони не несуть з 2006 року
жодних витрат по утриманню у належному
стані даного житла та не оплачують
комунальних послуг.

Тому у суду першої інстанції не було
підстав вважати, що сини позивача
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з поважних причин не
користуються спірним житлом. Також не
підтверджено в суді їх доводів про
заміну замків у вхідних дверях
квартири, оскільки у них відсутні
докази, що за захистом порушених
житлових прав вони зверталися до
відповідних правоохоронних органів чи
органів місцевого самоврядування.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що ОСОБА_2 доведено позовні
вимоги в частині втрати його синами,
які є відповідачами у справі, права на
користування житловим приміщенням у
спірній квартирі з підстав, зазначених
у ст.71 ЖК України, норми якої
розповсюджуються і на службове житло.

Однак, не підлягають до задоволення
вимоги ОСОБА_2 в частині виселення
ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, оскільки
судом встановлено, що вони у спірному
житловому приміщенні не проживають,
майна їхнього у ньому немає, тому у
задоволенні таких вимог слід
відмовити.

Встановлено, що ОСОБА_2 не чинив
перешкод ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у
користуванні спірним житлом, тому
відсутні підстави для задоволення
позовів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні житлом та їх
вселення.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції постановлено рішення без
додержання вимог матеріального і
процесуального права, тому воно
підлягає скасуванню. У даній справі
слід постановити нове рішення про
задоволення позову ОСОБА_2, а у
задоволенні позовів ОСОБА_5 та ОСОБА_4
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 307,309,313,314,316,317 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Долинського районного суду від
16 січня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення. Позов ОСОБА_2
задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 такими,
що втратили право на користування
житловим приміщенням у квартирі
АДРЕСА_1.

В решті позову відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5,
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у користуванні житловим приміщенням та
вселення відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 по 53грн. 35 коп. судових
витрат з кожного.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді:
І.В. Бойчук

М.Д. Горейко

Л.В. Ясеновенко