У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі
суддів: Малько О.С., Бондаренко Н.В.,
Шимківа С.С.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Рівненського
міського суду Рівненської області від
26 грудня 2013 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися у судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського
суду від 26 грудня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя - задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 грошову компенсацію за належну
йому ? частину автомобіля марки "Honda
Accord", 1998 року випуску, кузов НОМЕР_1, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності в сумі 15308 грн. 72 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 витрати по сплаті судового
збору в сумі 153 грн. 35 коп., витрати за
проведення судової експертизи в сумі 91
грн. 41 коп., всього 244 грн. 76 коп.

В поданій апеляційній скарзі
ОСОБА_1 покликається на незаконність та
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції, яке ухвалене з істотним
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а також на
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи.

Судом неправомірно не взято до
уваги висновок судової
автотоварознавчої експертизи №8448 від
27 листопада 2013 року, згідно якого
середня ринкова ціна ідентичного
транспортного засобу станом на 30
квітня 2010 року складає 71250 грн. 00 коп.

Вказує, що звіт
спеціаліста-оцінювача не є належним та
допустимим доказом для визначення
вартості спірного автомобіля, оскільки
не є правочином, а є оцінкою для
визначення сплати 3% податку до
Пенсійного фонду для постановки його
на облік.

В даному випадку документом є
біржова угода від 30 квітня 2010 року,
проте в ній вартість проданого
спірного транспортного засобу не
вказано.

Зазначає, що неможливістю
визначення ціни стала відсутність
транспортного засобу, а тому єдиним та
можливим варіантом залишилося
визначити середню ринкову вартість
транспортного засобу без його огляду.

Покликається на положення ст.368 ЦК
України та ст.60 СК України про право
спільної сумісної власності на майно,
набуте подружжям за час шлюбу.
Розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу (ст.68 СК України).

Згідно ст.369 ЦК України
співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності володіють і
користуються ним спільно;
розпорядження таким майном
здійснюється за згодою всіх
співвласників.

Вказує , що суд порушив норми
матеріального права при визначенні
компенсації вартості спірного
автомобіля.

Просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити рішення
про задоволення позовних вимог в
повному обсязі.

Апеляційна скарга ОСОБА_1
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції - залишенню без змін з
таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і
це встановлено в судовому засіданні, що
рішенням Рівненського міського суду
від 29 березня 2010 року розірвано шлюб,
зареєстрований відділом РАГС м. Рівне 22
липня 2005 року, актовий запис №897, між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.5).

За час перебування у шлюбних
відносинах 11 вересня 2007 року сторонами
спільно було придбано автомобіль Honda
Prelude, який 14 вересня 2007 року
перереєстровано у зв'язку із заміною
кузова, двигуна і встановленням при
цьому кузова автомобіля Honda Accord, кузов
НОМЕР_1. Вказаний автомобіль, 1998 року
випуску, зареєстрований на ім'я ОСОБА_2

Факт спільної купівлі автомобіля
під час перебування у шлюбних
відносинах встановлений рішенням
апеляційного суду Рівненської області
від 08 червня 2012 року, яке є чинним, а
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини (ч.3 ст.61
ЦПК України).

В порушення вимог ч.2 ст.369 ЦК
України та ст.63 СК України ОСОБА_2 30
квітня 2010 року відчужила спірний
автомобіль ОСОБА_3, що підтверджується
біржовою угодою купівлі-продажу
Універсальної товарної біржі
"УКРРЕСУРСИ" (а.с.43).

В подальшому спірний автомобіль був
зареєстрований в ДАІ Волинської
області за ОСОБА_3, а на даний час
зареєстрований в ДАІ
Дніпропетровської області за
громадянином ОСОБА_4, що
підтверджується повідомленням відділу
державтоінспекції УМВС в Рівненській
області №35/8-7018 від 15 серпня 2011 року
(а.с.71).

Суд першої інстанції при вирішенні
справи вірно покликався на норми
Сімейного кодексу України стосовно
права спільної сумісної власності
подружжя та роз'яснення, що містяться в
п.п.19,30 Постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді прав про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя" №11 від 21 грудня 2007 року,
згідно яких розпорядження майном, яке
належить на праві спільної сумісної
власності, після розірвання шлюбу
здійснюється колишнім подружжям
виключно за взаємною згодою відповідно
до положень ЦК України. У випадку коли
при розгляді вимоги про поділ
спільного сумісного майна подружжя
буде встановлено, що один із них
здійснив його відчуження, то таке майно
або його вартість враховується при
поділі.

Відповідно до звіту №71 про оцінку
транспортного засобу від 30 квітня 2010
року, ринкова вартість автомобіля Honda
Accord на дату оцінки складає 30617 грн. 44
коп. (а.с.111-112).

Судом правильно взято до уваги саме
звіт №71 про оцінку транспортного
засобу від 30 квітня 2010 року, який
складений в день продажу відповідачкою
спірного транспортного засобу, містить
відповідні покликання на використані
нормативно-правові акти та джерела
інформації, які використовувалися про
проведення оцінки. Вартість
транспортного засобу визначена за
формулою, яка наведена в звіті.

Відповідно до загальних правил оцінки
доказів, встановлених ст.212 ЦПК України,
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів; оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності і оцінивши проведений
спеціалістом-оцінювачем звіт, суд
вірно визнав його в повній мірі
належним та допустимим доказом у
відповідності до положень ст.ст.57-59 ЦПК
України.

Доводи апеляційної скарги на висновок
судової автотоварознавчої експертизи
№8448 від 27 листопада 2013 року
Волинського відділення Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз (НДІСЕ) як на належний та
допустимий доказ для визначення ?
частини для компенсації перевірялися
судом і вірно відхилені,оскільки
ринкова ціна в цьому висновку
встановлена лише ідентичного
транспортного засобу, а встановити
середню ринкову ціну транспортного
засобу марки Honda Accord, 1998 року випуску,
кузов НОМЕР_1 станом на 30 квітня 2010 року
не представляється можливим (а.с.141-142).

Вказана оцінка проведена за
матеріалами цивільної справи №1715/20634/12
через 3 роки і 7 місяців після продажу
автомобіля та після попередніх двох
відмов:

- висновок №7121 від 27 березня 2013 року
судової автотоварознавчої експертизи
за матеріалами цивільної справи
№1715/20634/12 Волинського відділення
Львівського НДІСЕ: встановити середню
ринкову ціну та ринкову вартість
автомобіля з урахуванням цивільної
справи експертних шляхом не
представляється можливим (а.с.100-102);

- повідомлення №7825 від 29 липня 2013 року
про неможливість дачі висновку судової
автотоварознавчої експертизи по
цивільній справі №1715/20634/12 Волинського
відділення Львівського НДІСЕ: у зв'язку
з відсутністю інформації про технічний
стан та інші характеристики автомобіля
встановити ринкову (середньоринкову)
вартість експертним шляхом не
представляється можливим (а.с.123-124).

За наведених обставин рішення
суду першої інстанції ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги ОСОБА_1 не
спростовують викладених в ньому
висновків.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 313-315, 317, 319, 323-325
Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 26 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку сторонами та
особами, які беруть участь у справі,
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: Малько О.С.
Бондаренко Н.В. Шимків С.С.