РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року
Справа № 561/1123/13-ц

Зарічненський районний суд
Рівненської області

в складі: головуючого судді Снітчук Р.М.

при секретарі Расевич Г.І.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Зарічне
цивільну справу за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А
Н О В И В:

17 грудня 2013 року ПАТ «Акцент Банк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором у сумі 20499 грн. 10
коп.

В обгрунтування заявлених вимог
позивач покликається на те, що 30 травня
2008 року між ПАТ «Акцент Банк» та ОСОБА_1
укладено кредитний договір, за яким
останній отримав кредит у сумі 3000
грн., строком на 12 місяців, зі сплатою
щомісячного платежу, відсотків за
користування кредитом в розмірі 24 %
річних від суми заборгованості.

Своїх зобов`язань за вказаним
кредитним договором відповідач
належним чином не виконав, порушив
порядок та періодичність внесення
платежів у рахунок погашення кредиту
та сплати відсотків за користування
ним, внаслідок чого станом на 19
листопада 2013 року утворилася
заборгованість за кредитом у сумі 20499
грн. 10 коп., яка складається з
наступного: 2724 грн. - заборгованість за
кредитом, 9707 грн. 76 коп. - заборгованість
по процентам за користування кредитом,
6615 грн. - заборгованість по комісії, 500
грн. - штраф (фіксована частина), 952 грн. 34
коп. - штраф (процентна складова).

У судове засідання представник
позивача не з`явився, подав письмову
заяву з проханням розгляд справи
проводити за його відсутності, позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні
позов визнав частково у сумі 3000 грн. При
цьому, пояснив, що кредит брав на
споживчі цілі, оплати послуг,
пов`язаних із наймом житла. Припинив
сплачувати кредит у липні 2008 року,
оскільки втратив роботу, перебував у
скрутному матеріальному становищі.
Разом з тим, просив застосувати строк
позовної давності.

Заслухавши пояснення відповідача та
дослідивши письмові докази у справі,
суд вважає заявлені вимоги
безпідставними і такими, що не
підлягають до задоволення.

Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов`язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов`язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 30 травня 2008
року між ПАТ «Акцент Банк» та
відповідачем укладено кредитний
договір, за яким ОСОБА_1 отримав кредит
у розмірі 3000 грн. у вигляді
встановленого ліміту на платіжну
картку зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом, строком на 12 місяців.
Вказаний договір складається з Заяви
позичальника, Умов і правил надання
банківських послуг, правил
користування платіжною карткою.

Свої зобов`язання перед позичальником
згідно вказаного кредитного договору
ПАТ «Акцент Банк» виконав у повному
обсязі, що не заперечується і самим
відповідачем у судовому засіданні.

Відповідно до ст.526, 527, 530, 532 ЦК
України зобов`язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору, належними сторонами та у
встановлений у зобов`язанні строк.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов`язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1
своїх зобов`язань за вказаним
договором належним чином не виконав,
допустив істотне порушення умов
договору щодо порядку та строку сплати
кредиту. Починаючи з липня 2008 року
кредит він не сплачував.

Останній платіж у рахунок погашення
споживчого кредиту, з урахуванням п. 9.12
Умов та Правил надання банківських
послуг, ним мав бути внесений 28 травня
2010 року.

Таким чином, позивачу було відомо про
порушення відповідачем своїх
зобов`язань ще з липня 2008, однак заходів
щодо стягнення заборгованості у
позасудовому порядку не вживалося.

Внаслідок неналежного виконання
відповідачем своїх зобов`язань за
вказаним договором станом на 19
листопада 2013 року утворилася
заборгованість за кредитом у сумі 20499
грн. 10 коп., яка складається з
наступного: 2724 грн. - заборгованість за
кредитом, 9707 грн. 76 коп. - заборгованість
по процентам за користування кредитом,
6615 грн. - заборгованість по комісії, 500
грн. - штраф (фіксована частина), 952 грн. 34
коп. - штраф (процентна складова).

Також судом установлено, що з позовом
до суду про стягнення суми
неповернутого кредиту ПАТ «Акцент
Банк» звернулося 17 грудня 2013 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов`язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Встановлено, що строк виконання
кредитного договору минув 28 травня 2010
року. Поданим позивачем розрахунком
заборгованості підтверджено, що
відповідач станом на день закінчення
строку дії договору не виконав
зобов'язання перед банком по
поверненню кредиту. Таким чином, з 28
травня 2010 року банку було відомо про
порушення відповідачем своїх
зобов'язань щодо повернення кредиту, та
з цього дня у нього виникло право на
звернення до суду з вимогою до
відповідача про повернення споживчого
кредиту.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Однак, позивач звернувся до суду з
позовом лише 17 грудня 2013 року, тобто
більше ніж, через три роки після
настання у нього права вимоги. Таким
чином, станом на день звернення
позивача до суду строк давності за
вимогами про повернення кредиту минув.

Згідно до ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

При цьому, суд також враховує положення
п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України «Про захист
прав споживачів», яким кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув; роз'яснення, що містяться у
п. 31 Постанови № 5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012р. «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», із змінами і
доповненнями від 07.02.2014 року.

За наведених обставин суд вважає, що у
задоволенні позову слід відмовити у
зв'язку із спливом строку позовної
давності.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 256, 257, 267, 509, 526, 527, 530, 532, 610- 612, 629, 1048-1050,
1054 ЦК України ст. 10, 11, 60, 88, 212-214 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И
В:

У позові Публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором від 30 травня 2008 року -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Рівненської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги через
Зарічненський районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Снітчук Р.М.