Номер провадження 2/259/232/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2014 року
місто
Донецьк

Куйбишевський районний суд м. Донецька

у складі: головуючого судді:

Білецького М.В.,

за участю секретаря судового
засідання:
Литвиненко Ю.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики, в якій зазначив, що
між ним та відповідачем було укладено
договір позики, на підтвердження умов
якого ОСОБА_2 була власноруч написана
розписка, яка підтверджує передачу
позивачем відповідачу грошової суми у
розмірі 13900,00 гривень, яку останній
зобов'язався повернути до 15.02.2012 року. У
зв'язку з тим, що відповідач у вказаний
строк в порушення своїх договірних
зобов'язань борг не повернув, просить
стягнути з ОСОБА_2 суму боргу в розмірі
13900,00 гривень, стягнути компенсацію за
заподіяну йому моральну шкоду у
розмірі 3000 гривень та витрати по слати
судового збору у розмірі 229,40 гривень.

13.01.2013 року позивач надав заяву про
зміну позовних вимог в якій змінив
первісні позовні вимоги, а саме просив
стягнути з ОСОБА_2 суму боргу в розмірі
13900,00 гривень та витрати по слати
судового збору у розмірі 229,40 гривень.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав заяву про розгляд справи за його
відсутності, позовні вимоги підтримав
у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час, день та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином у встановленому законом порядку,
причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд,
у разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень
цього Кодексу розгляд справи
здійснюється судом за відсутності
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Зі згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
ЦПК України.

Суд, вивчивши письмові матеріали
справи, дослідивши надані докази у їх
сукупності, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 15.12.2012 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір
позики, відповідно до якого ОСОБА_1
передав, а ОСОБА_2 прийняв грошові кошти
у сумі 13900,00 гривень, взявши на себе
обов'язок повернути гроші в строк до
15.02.2013 року. На підтвердження укладання
договору позики та умов договору
ОСОБА_2 надав позивачу розписку
написану власноручно.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики
укладається у письмовій формі, якщо
його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Враховуючи те, що зобов'язання
відповідно до ст. 526 ЦК України має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, а відповідач ОСОБА_2 свої
зобов'язання не виконав, борг не
повернув, то за таких обставин, суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача борг
за договором позики.

Таким чином, вимоги позивача є
обґрунтованими, не суперечать закону
та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 526, 533, 1046, 1047, 1049 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224-226
ЦПК України, суд -

в и р і ш и
в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в
повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, суму боргу
у розмірі 13900 (тринадцять тисяч
дев'ятсот) гривень 00 копійок та витрати
по сплаті судового збору у розмірі 229
(двісті двадцять дев'ять) гривень 40
копійок, а разом 14129 (чотирнадцять тисяч
сто двадцять девять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Донецької області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Куйбишевського

районного суду м. Донецька

М.В.Білецький