Справа № 1316/1698/12 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/2951/14 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.

суддів - Мацея М.М., Монастирецького Д.І.

секретар - Олексів О.А.

з участю позивача - ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області на рішення Пустомтівського районного суду Львівської області від 30 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Оброшинської сільської ради, третя особа: голова Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_5 про виплату заробітної плати на день звільнення з роботи та середнього заробітку на день отримання трудової книжки,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Пустомтівського районного суду Львівської області від 30 жовтня 2013 року позов ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Оброшинської сільської ради, третя особа: голова Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_5 про виплату заробітної плати на день звільнення з роботи та середнього заробітку на день отримання трудової книжки - задоволено.

Стягнуто з Виконавчого комітету Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області на користь ОСОБА_2 заробітну плату на день звільнення з роботи у сумі 11 761,10 грн. (одинадцять тисяч сімсот шістдесят одну грн. десять коп.).

Стягнуто з Виконавчого комітету Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області на користь ОСОБА_2 компенсацію втрати частини грошових доходів у розмірі 3 175,49 грн. (три тисячі сто сімдесят п'ять грн. сорок дев»ять коп.).

Стягнуто з Виконавчого комітету Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення з роботи по день видачі трудової книжки в розмірі 64 984,29 грн. (шістдесят чотири тисячі дев'ятсот вісімдесят чотири грн. 29 коп.).

Стягнуто з місцевого бюджету Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в дохід держави 799,20 грн. (сімсот дев»яносто девять грн. 20 коп.) судового збору.

Рішення суду оскаржила Оброшинська сільська рада Пустомитівського району Львівської області

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм як матеріального, так і процесуального права.

Зазначає, що задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 заробітної плати на день звільнення з роботи в сумі 11 761 грн.10 коп. та компенсації втрати частини грошових доходів у розмірі 3 175 грн. 49 коп., суд не врахував, що відповідно до свого статуту, КП «Довіра» має статус юридичної особи, діє на принципах самоокупності і самофінансування, господарської самостійності, повністю відповідає за результати своєї діяльності. Підприємство несе відповідальність по своїх зобов»язаннях в межах належних йому на праві власності майна та коштів на які можуть бути накладенні стягнення, відповідно до чинного законодавства. Засновник не відповідає по зобов»язаннях підприємства, так само як і підприємство не відповідає по зобов»язаннях засновника. Всі грошові та фінансові документи, статистичну звітність, баланс підписують директор та головний бухгалтер, які несуть персональну відповідальність за їх достовірність. Отже Виконавчий комітет Оброшинської сільської ради перед ОСОБА_2 не може мати жодної заборгованості.

Мотивує апеляційну скаргу також і тим, що судом першої інстанції був упущений той факт, що при ліквідації КП «Довіра» із бухгалтерських документів були передані тільки статистична звітність за 2007-2008 роки та книга нарахування заробітної плати з 01.01.2006 року, що підтверджується актом приймання-передачі бухгалтерської звітності. Крім того, згідно Рішення виконавчого комітету Оброшинської сільської ради №12 від 27.02.2012 року головного бухгалтера ОСОБА_6 було зобов»язано провести повний розрахунок з позивачем, однак цього не було зроблено.

Задовольняючи позовну вимогу позивача ОСОБА_2 щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дня звільнення з роботи по день видачі трудової книжки у розмірі 64 984 грн. 29 коп., суд не в повній мірі дослідив всі обставини справи, оскільки не допитав як свідка головного бухгалтера ОСОБА_6, яка могла повідомити суду яким чином у неї з»явилася трудова книжка позивача. Також не було враховано того, що відповідно до доповідної записки від 10.04.2008 року головного бухгалтера КП «Довіра» ОСОБА_6, трудова книжка ОСОБА_2 з часу його звільнення знаходилась особисто в нього. 31.10.2011 року, згідно акту передачі трудової книжки, ОСОБА_6 передала сільському голові ОСОБА_5 трудову книжку гр. ОСОБА_2, в свою чергу останній 01.11.2011 року під розписку отримав її особисто.

На думку апелянта, встановлення вказаних фактів по справі дало б змогу суду з»ясувати ці обставини, що з часу звільнення з роботи трудова книжка ОСОБА_2 знаходилась в нього і він, як керівник підприємства знехтував Інструкцією по веденню трудових книжок і після цього заявляє вищезазначені позовні вимоги.

Просить рішення Пустомтівського районного суду Львівської області від 30 жовтня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_4, третьої особи ОСОБА_5 в підтримання мотивів, викладених в апеляційній скарзі, пояснення позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 в заперечення мотивів, викладених в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення такої з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

За приписами ч.1 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пленум Верховного Суд України у п.11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №11 роз»яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення в повній мірі відповідає даним вимогам.

Згідно ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

На підставі ст.ст.10,60,61 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст.ст.57,64 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які що мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27.12.2001 року позивача ОСОБА_2 призначено директором комунального підприємства «Довіра» Оброшинської сільської ради, що стверджується Рішенням №101 Виконавчого комітету Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 27.12.2001 року (а.с.4) У відповідності до Рішенням №2 Виконавчого комітету Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області (а.с.5) позивача ОСОБА_2 з 01.02.2008 року було звільнено з посади директора комунального підприємства «Довіра» Оброшинської сільської ради та доручено бухгалтеру вказаного підприємства ОСОБА_6 провести з ОСОБА_2 повний розрахунок при звільненні відповідно до чинного законодавства і видати трудову книжку.

Рішенням №12 Виконавчого комітету Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області (а.с.6) вирішено доручити бухгалтеру комунального підприємства «Довіра» ОСОБА_6 провести з ОСОБА_2 повний розрахунок при звільненні відповідно до чинного законодавства та видати трудову книжку, а також датою звільнення з посади директора комунального підприємства «Довіра» Оброшинської сільської ради ОСОБА_2 вважати з 27.02.2008 року у звязку з тим, що останній знаходився з 01.02.2008 року на стаціонарному лікуванні в Щирецькій міській лікарні.

Таким чином, встановлено, що датою звільнення з посади директора комунального підприємства «Довіра» Оброшинської сільської ради ОСОБА_2 є 27.02.2008 року, що стверджується Рішенням №12 Виконавчого комітету Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області (а.с.6) .

Із повідомлення Виконавчого комітету Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 12.03.2008 року №211 (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_2 було зобов»язано з»явитись у КП «Довіра» на 14.03.2008 р. о 12:00 год. для ознайомлення з рішенням виконавчого комітету сільської ради, передачі майна, отримання трудової книжки. Проте, Рішення №2 та Рішення №12 Оброшинської сільської ради виконано не було та з ОСОБА_2 не проведено повного розрахунку при звільненні відповідно до чинного законодавства і не видано трудової книжки, що стверджується неодноразовими письмовими зверненнями ОСОБА_2 до Оброшинської сільської ради (а.с.10,11,12,13) та повідомленнями на звернення ОСОБА_2 від Оброшинської сільської ради (а.с.8,9).

Окрім того, 01.11.2011 року ОСОБА_2 у приміщенні Оброшинської сільської ради отримав свою трудову книжку №БТ-1 №3547227, що стверджується розпискою останнього, яку підписали ОСОБА_2 та заступник сільського голови ОСОБА_4

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вірно керувався приписами ч.1 ст.116 КЗпП, відповідно до якої при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Встановлено, що ОСОБА_2 на посаді директора комунального підприємства «Довіра» Оброшинської сільської ради нараховано, проте не виплачено за III квартал 2007 року 3 737,60 грн., за IV квартал 2007 року 3 558,93 грн., за І квартал 2008 року 4 464,57, грн., а всього 11761,10 грн., що стверджується Листом Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Львівської області від 18.04.2013р. №4931/9/17-2006 (а.с. 110).

Відповідно до ст.34 ЗУ «Про оплату праці» від 01.05.1995 року компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно з п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 року №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що несплачений грошовий дохід позивачу за 3-й, 4-й квартал 2007 року та 1-й квартал 2008 року складає 11 761,10 грн., приріст індексу споживчих цін за період з березня 2008 року по листопад 2011 року становив 27%, зазначені обставинами сторонами не оспорюються, суд прийшов до висновку, що компенсація втрати частини грошових доходів ОСОБА_2 становить: 11 761,1 х 27 / 100 = 3 175,49 грн.

Задовольняючи позовну вимогу про стягнення з Виконавчого комітету Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дня звільнення з роботи по день видачі трудової книжки в розмірі 64 984,29 грн. суд вірно керувався приписами ч.4 ст.235 КЗпП, відповідно до якої у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 ЗУ «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, відповідно до абз.3 п.2 якого, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата.

Відповідно до п.5 р.IV Порядку №100, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на кількість відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівникові здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячну кількість робочих днів у розрахунковому періоді (абз.2 п.8 Порядку). Середньомісячна кількість робочих днів розраховується діленням на 2 сумарної кількості робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз.3 п.8 Порядку).

Згідно відомостей Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Львівської області від 18.04.2013 року, у 1-у кварталі 2008 року заробітна плата позивача становила за січень 1 488,19 грн. та за лютий 1 488,19 грн., з чого випливає, що середньомісячна заробітна плата ОСОБА_2 до дня звільнення становила 1 488,19 грн., середній заробіток позивача за весь час вимушеного прогулу починаючи з дня звільнення по день отримання трудової книжки в сумі становить 64 984,29 грн., яка шляхом математичний підрахувань обчислюється наступним чином: (1 488,19 грн. + 1 488,19 гри.) / 42 (кількість робочих днів в січні 2008 р. та лютому 2008 р. 21 та 21 відповідно) 917 (кількість робочих днів за період з 27.02.2008 р. по 01.11.2011 р.).

У порушення вимог ст.60 ЦПК України представником відповідача жодним чином ні в суді першої, ні в суді апеляційної інтанції не було спростовано доказів поданих позивачем, зокрема розрахунків сум: невиплаченої заробітної плати, компенсації втрати частини грошових доходів, а також суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дня звільнення з роботи по день видачі трудової книжки.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що сторони перебували у трудових правовідносинах, те, що позивач був звільнений відповідачем із займаної посади без проведення повного розрахунку із виплати заробітної плати в сумі 11 761,10 грн., а також те, що позивачу не було видано трудової книжки, внаслідок чого у позивача виникло право на компенсацію втрати частини грошових доходів у розмірі 3 175,49 грн. та на компенсацію 64984,29 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дня звільнення з роботи по день видачі трудової книжки, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для її задоволення та скасування рішення Пустомтівського районного суду Львівської області від 30 жовтня 2013 року відсутні.

Керуючись ст.209 ч.3, 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області відхилити.

Рішення Пустомтівського районного суду Львівської області від 30 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Мацей М.М.

ОСОБА_7