АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
інстанції: Диба О.В. Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Білич І.М.
24 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого судді:
Суддів:
Болотова Є.В., Поліщук Н.В.
за участю: представника
позивача Борзенкова Ю.М
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну представника
Товариства з додатковою
відповідальністю Страхова компанія
«Альфа - Гарант» - Білинової
АнастасіїВікторівни на рішення
Оболонського м. Києва від 25 червня 2014
року у справі за позовом Товариства з
додатковою відповідальністю Страхова
компанія «Альфа - Гарант» до ОСОБА_4,
треті особи: Публічне акціонерне
товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в
особі відділення №16 філії «Центральне
РУ», ОСОБА_6 про визнання договору
страхування недійсним.
в с т а н о в и л а :
Позивач звертаючись у квітні 2014 року до
суду з позовом про визнання договору
страхування недійсним вказав на те, що
18.08.2010 року між ними та відповідачем
було укладено договір добровільного
страхування транспортного засобу -
автомобіля «Опель Вектра» д.н.з.НОМЕР_1,
що є предметом застави.
28.02.2011 року та року відповідачем було
повідомлено їх про настання
дорожньо-транспортних пригод, як
відбулися 26.02.2011 року, та 10.08.2011 року.
Однак страхове відшкодування було
ними сплачено лише за страховий
випадок, який стався 26.06.2011 року.
Пригоду яка сталася з відповідачем
10.08.2011 році вони не визнали страховим
випадком, оскільки відповідач не надав
всіх необхідних документів,
передбачених договором страхування, і
крім того в судовому засіданні, які
відбувалися в 2014 році повідомив що
жодної заяви про настання
дорожньо-транспортної пригоди не
надавав та про ДТП від 26.02.2011 року йому
нічого відомо не було, оскільки на
момент настання зазначеної ДТП
автомобіль перебував в користуванні
ОСОБА_6, який керував автомобілем на
підставі довіреності від 17.08.2009 року.
Також відповідач повідомив, що договір
страхування ним особисто не
підписувався та заява про укладення
зазначеного договору ним не
подавалась, у зв'язку з чим, відповідач
не погоджується з умовами договору
Посилаючись на те, що при укладанні
договору страхування між позивачем та
відповідачем не було досягнуто згоди
щодо всіх істотних умов договору,
позивач просив суд визнати недійсним
страхування наземного транспортного
засобу, що є предметом застави від
Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 25 червня 2014 року у
задоволенні вимог Товариства з
додатковою відповідальністю Страхова
компанія «Альфа-Гарант» було
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
позивач подав апеляційну скаргу, де
ставив питання щодо скасування
рішення суду та постановлення нового
за яким вимоги позивача задовольнити.
Вказуючи на те, що судом першої
інстанції при розгляді справи були
порушені норми матеріального права, а
також на невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи.

Апелянт у судовому засіданні підтримав
подану апеляційну скаргу та просив суд
її задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні не
визнав подану апеляційну скаргу,
заперечував проти її задоволення.

Треті особи в судове засідання не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи судом повідомлялися належним
чином, поважність причин неявки суду не
повідомили. Колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу у їх
відсутність в силу вимог ст. 305 ЦПК
України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
вислухавши пояснення осіб що з'явилися
у судове засідання, вивчивши матеріали
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволення виходячи з
наступного.

Відмовляючи у задоволенні заявлених
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що третя особа по справі
ОСОБА_6 під час укладення договору не
перевищував своїх повноважень, які
були визначені довіреністю що була
видана 17.08.2009 року відповідачем на ім'я
третьої особи ОСОБА_6 щодо питань
експлуатації належного відповідачу на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу (автомобіля
«Опель Вектра» д.н.з. НОМЕР_1).
Зазначеною довіреністю визначено ряд
повноважень третьої особи ОСОБА_6, які
він міг здійснювати від імені
відповідача з приводу експлуатації
зазначеного вище транспортного засобу,
в тому числі зазначено, що ОСОБА_6 має
право укладати від імені відповідача
договори страхування із страховими
компаніями та отримувати страхові
виплати. Так як на момент укладення
спірного договору дія довіреності на
ім'я ОСОБА_6 відповідачем припинена не
була, то підстав стверджувати, що
ОСОБА_6 під час укладення спірного
договору діяв з перевищенням своїх
повноважень, що визначені довіреністю
немає.

Також судом вказувалось на те, що
навіть у разі укладення спірного
договору не третьою особою по справі, а
самим відповідачем, його б умови
змінені не були.

Проте погодитися з такими висновками
суду не можна виходячи з наступного.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції при постановленні судового
рішення не було взято до уваги той факт,
що договір добровільного страхування
наземного транспортного засобу від
18.08.2010 року було укладеного сторонами,
а саме: Товариством з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Альфа - Гарант» та ОСОБА_4 (а.с. 24 -26).

Доказів щодо укладення зазначеного
вище договору ОСОБА_6 (як сторони
договору, чи особою яка діяла в
інтересах іншого) матеріали справи і
сам договір не містять. ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 включені лише до переліку осіб
допущених до керування застрахованого
транспортного засобу. Крім того,
позивач звертаючись до суду не заявляв
в якості підстав припинення договору -
укладення його ОСОБА_6

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що зазначені вище висновки
відмови суду у задоволенні позову
ґрунтуються на припущеннях, що
суперечить п. 4 ст. 60 ЦПК України.

Як підставами для звернення з позовом
до суду позивач вказував на
відсутність погодження відповідача на
момент підписання договору з усіма
умовами договору страхування та
відсутність волевиявлення останнього,
що у відповідності до положень ст. ст.
215, 203 ЦК є підставами для визнання його
недійсним.

При цьому, колегія суддів вважає, що
позивач вказуючи на відсутність
волевиявлення, згоди ОСОБА_4 за всіма
істотними умовами при укладенні
договору страхування, не взяв до уваги
те, що за захистом своїх порушених прав
з підстав не надання згоди
(волевиявлення) може звернутися та
сторона за договором, права якої було
порушено положеннями такого договору,
в силу вимог ст. 3 ЦПК України. Позивач
таким не є.

Крім того у ході розгляду справи не
було надано доказів у розумінні
положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України, які б
підтверджували факт підписання
оспорюваного договору іншою особою, а
не ОСОБА_4

Також позивачем не надано доказів
того, що на момент укладення спірного
договору відповідач не погоджувався з
його умовами та висловлював свою
незгоду, не містить таких даних і сам
договір.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду як таке
що постановлено з порушенням норм
матеріального права підлягає
скасуванню з постановленням нового за
правилами ст. 309 ЦПК України про
відмову у задоволенні позову з
зазначених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307,308, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника
Товариства з додатковою
відповідальністю Страхова компанія
«Альфа - Гарант» - Білинової Анастасії
Вікторівни задовольнити частково.

Рішення Оболонського м. Києва від 25
червня 2014 року скасувати та
постановити нове за яким:

Товариству з додатковою
відповідальністю Страхова компанія
«Альфа - Гарант» відмовити у
задоволенні заявлених позовних вимог
до ОСОБА_4 про визнання договору
страхування недійсним.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення. Може бути
оскаржена в касаційному порядку
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: