Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області в складі:

головуючого судді Рожина Ю.М.,

судів - Максимчук З.М., Григоренко М.П.,

секретаря судового засідання Демчук
Ю.Ю.,

за участю

позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ДП
„Мирогощанський державний іподром"
Свинаря В.І., Яцька Р.М.,

представника Міністерства аграрної
політики та продовольства України
Кошіль Н.М.,

представник третьої особи на стороні
відповідача ОСОБА_8 - ОСОБА_9,

озглянула у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Рівненської області цивільну
справу за апеляційними скаргами
позивача ОСОБА_3, представника
відповідача Міністерства аграрної
політики та продовольства України на
рішення Дубенського міськрайонного
суду від 19 грудня 2013 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до державного
підприємства „Мирогощанський
державний іподром", Міністерства
аграрної політики та продовольства
України, тертьої особи на стороні
відповідача - заступника директора
державного підприємства
„Мирогощанський державний іподром"
ОСОБА_8 про зобов'язання вчинення дій,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу, проведення повного
розрахунку.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, учасників судового
розгляду, що з'явились у судове
засідання, перевіривши рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дубенського міськрайонного
суду від 19 грудня 2013 року позов
задоволено. Зобов'язано Міністерство
аграрної політики та продовольства
України скасувати наказ №62-п від 23
березня 2012 року та видати новий наказ
„Про звільнення ОСОБА_3 з 3 жовтня 2013
року. Зобов'язано директора ДП
„Мирогощанський державний іподром"
внести запис про звільнення ОСОБА_3 з 3
жовтня 2013 року. Стягнуто ДП
„Мирогощанський державний іподром" на
користь ОСОБА_3 76711 грн. 60 коп.
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу з 24 березня 2012 року по 3 жовтян
2013 року. Зобов'язано директора ДП
„Мирогощанський державний іподром"
провести з ОСОБА_3 повний розрахунок,
відповідно до ст.47 КЗпП України.

В апеляційній скарзі позивач вказує на
незаконність рішення суду першої
інстанції, яке полягає в тому, що суд
вийшов за межі заявлених позовних
вимог. Доводить, що він не ставив вимогу
про внесення запису в трудову книжку
директором підприємства, а лише
підприємством, Не погоджується із
рішенням суду в частині стягнення
середнього заробітку за час затримки
видачі трудової книжки з підприємства,
вважає, що стягнення підлягає з
Міністерства аграрної політики та
продовольства України, яке також
повинно провести повний з ним
розрахунок. Просить рішення суду в цій
частині скасувати та ухвалити нове.

Представник відповідача Міністерства
аграрної політики та продовольства
України в апеляційній скарзі не
погоджується із рішенням суду в
частині зобов'язання видачі нового
наказу про звільнення позивача з 3
жовтня 2013 року, часу направлення
трудової книжки за заявою позивача,
скасувавши попередній наказ №62-п від 23
березня 2012 року за яким з позивачем
розірвано контракт та звільнено з
посади за порушення умови виконання
контракту. Доводить, що при
ознайомленні з наказом та врученні
його копії позивач відмовився
отримувати трудову книжку, про що
складено відповідний акт. На
неодноразові листи направлені
позивачу протягом 2012 та 2013 років
пропонувалось отримати трудову книжку
в міністерстві, але останній створював
умови та перешкоджав цьому. Лише на
його письмову згоду, нотаріально
посвідчену, направлено трудову книжку
за адресою, що ним зазначено. Вважає, що
зазначені обставини судом не
враховано, а відповідачем, яке є
Міністерство аграрної політики та
продовольства України не вчинено дії,
що свідчать про винні дії у видачі
трудової. За викладених обставин
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга позивача підлягає
частковому задоволенню та підлягає
відхиленню апеляційна скарга
представника відповідача Міністерства
аграрної політики та продовольства
України з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України №62-п
від 23 березня 2012 року розірвано
контракт від 26 березня 2008 року,
зареєстрований за №4280 та звільнено, на
підставі п.8 ст.36 КзПП УКраїни з посади
директора державного підприємства
„Мирогощанський державний іподром"
Рівненської області ОСОБА_3 за
невиконання умов контракту (пункт 26
розділу 5) з підстав одноразового
грубого порушення керівником
законодавства та обов'язків,
передбачених контрактом, в результаті
чого для підприємства настали значні
негативні наслідки (понесені збитки,
виплачено штрафи і т.п.) за невиконання
наказів органу управління майном
Мінагрополітики України. Наказ видано
на підставі службової записки
Департаменту роботи з персоналом, акта
перевірки ДП „Мирогощанський
державний іподром" від 16 березня 2012
року.

Позивач був ознайомлений з
наказом про розірвання контракту та
звільнення із займаної посади (а.с.42),
проте відмовився отримувати трудову
книжку про що свідчить акт складений 23
березня 2012 року (а.с.41) за участю
посадових осіб Міністерства аграрної
політики та продовольства України.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем Міністерством аграрної
політики та продовольства України
трудова книжка видана із запізненням,
неналежним чином оформлена, до неї не
внесено запису про звільнення
позивача, що є порушенням ч.1 ст.47 КЗпП
України та п.4.1 Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників,
затверджених наказом №58 Міністерства
праці України, Міністерства юстиції,
Міністерства соціального захисту
населення України від 29 липня 1993 року,
за якою передбачено, що власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний
видати працівникові його трудову
книжку в день звільнення з внесенням до
неї записів про звільнення. При
затримці видачі трудової книжки з вини
власника або уповноваженого ним органу
сплачується середній заробіток за весь
час вимушеного прогулу.

Суд визнав, що такими діями
відповідачів для позивача становлять
явні перешкоди для працевлаштування, а
згідно зі ст.235 КЗпП України оплаті
підлягає вимушений прогул за вимогами
працівника про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
та підлягають задоволенню в тому разі і
за той період, коли з вини власника або
уповноваженого ним органу була
затримана видача трудової книжки.

Колегія суддів погоджується із
таким висновком суду першої інстанції,
адже з матеріалів справи вбачається, що
не спростовано представником
Міністерства аграрної політики та
продовольства у судовому засіданні та
доводами апеляційної скарги, що
трудова книжка позивача перебувала у
Міністерстві аграрної політики та
продовольства України без достатніх
правових підстав за відсутності запису
про звільнення позивача із займаної
посади, а направлена за заявою позивача
лише 3 жовтня 2013 року.

Відповідно до ч.1 ст.47 КзПП України
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу.

Згідно з п.1.1. Статуту державного
підприємства „Мирогощанський
державний іподром", затвердженого
наказом Міністерства аграрної
політики України від 25 лютого 2008 року,
державне підприємство
„Мирогощанський державний іподром"
створено на підставі наказу
Міністерства аграрної політики
України за №869 від 7 грудня 2007 року,
засноване на державній власності та
підпорядковане Міністерству аграрної
політики України, як органу управління
майном, і підзвітне йому.

Щодо порядку ведення, заповнення,
видачі трудових книжок необхідно
виходити з положень Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої наказом
Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України,
Міністерства соціального захисту
України №58 від 29 липня 1993 року, якою
передбачено, що власник або
уповноважений ним орган зобов'язані
видати працівникові його трудову
книжку в день звільнення з внесенням до
неї запису про звільнення. При затримці
видачі трудової книжки з вини власника
або уповноваженого ним органу
працівникові сплачується середній
заробіток за весь час вимушеного
прогулу.

За положенням п.1.1. цієї
Інструкції ведення та заповнення
трудових книжок покладається на
підприємство за місцем роботи
працівника.

Згідно п.4 постанови Кабінету
Міністрів України №301 від 27 квітня 1993
року „Про трудові книжки працівників",
відповідальність за організацію,
ведення обліку, зберігання і видачу
трудових книжок покладається на
керівника підприємства, установи,
організації.

Враховуючи обставини справи, а
саме, що запис про призначення позивача
на посаду вносилось ДП
„Мирогощанський державний іподром", то
саме директор, або особа, що виконувала
обов'язки директора державного
підприємства „Мирогощанський
державний іподром" не забезпечив
виконання та дотримання вимог
постанови Кабінету Міністрів України
№301 від 27 квітня 1993 року „Про трудові
книжки працівників", тому суд першої
інстанції обґрунтовано поклав на нього
обов'язок щодо внесення запису у
трудову книжку позивача про звільнення

З урахуванням викладеного доводи
апеляційної скарги позивача щодо
внесення запису в трудову книжку не
директором державного підприємства
„Мирогощанський державний іподром", а
ДП „Мирогощанський державний іподром"
не заслуговують на увагу та не
підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги
позивача щодо стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу з
Міністерства аграрної політики та
продовольства України не підлягають
задоволенню з тих підстав, що
відповідно до Статуту державного
підприємства „Мирогощанський
державний іподром", затвердженого
наказом Міністерства аграрної
політики України від 25 лютого 2008 року,
підприємство є державним унітарним
комерційним підприємством (п.1.4
Статуту), а засновник - Міністерства
аграрної політики та продовольства
України, є лише органом управління
майном, а відповідно до п.4.3. Статуту
джерелом коштів на оплату праці
директора та працівників підприємства
є частина доходу підприємства,
одержаного в результаті його
господарської діяльності.

За відсутності належних доводів
не заслуговують на увагу посилання
позивача в апеляційній скарзі щодо
зобов'язання Міністерства аграрної
політики та продовольства України
проведення з позивачем повного
розрахунку, відповідно до ст.47 КзПП
України.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги представника
Міністерства аграрної політики та
продовольства України щодо
безпідставності позовних вимог
позивача та відмові у позові у повному
обсязі.

За змістом апеляційної скарги
представником позивача визнано, що
зберігання та ведення трудових книжок
покладаються на підприємство за місцем
роботи працівника. Поряд з цим не
спростовано доводами апеляційної
скарги обставини щодо причин
перебування у Міністерстві аграрної
політики та продовольства України
трудової книжки позивача з 23 березня 2012
року по 3 жовтня 2013 року за відсутності
запису про звільнення працівника, що
перешкоджало працевлаштуванню
позивача.

Відповідно до ч.4 ст.235 КзПП
України у разі затримки видачі
трудової книжки з вини власника або
уповноваженого ним органу
працівникові виплачується середній
заробіток за весь час вимушеного
прогулу.

Тлумачення цієї норми викладені в
п.32 постанови Пленуму Верховного Суду
України №9 від 6 листопада 1992 року „Про
практику розгляду судами трудових
спорів", згідно зі ст.235 КЗпП оплаті
підлягає вимушений прогул, вимоги
працівника про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
підлягають задоволенню в тому разі і за
той період, коли з вини власника або
уповноваженого ним органу була
затримана видача трудової книжки, що
перешкоджало працевлаштуванню
працівника.

Позовні вимоги щодо стягнення
середнього заробітку, який підлягає
стягненню з відповідача державного
підприємства „Мирогощанський
державний іподром", на користь позивача
за час вимушеного прогулу, який
визначається періодом неотримання
трудової книжки позивача з вини
Міністерства аграрної політики та
продовольства України суд першої
припустився помилки щодо визначення
його розміру.

Середній заробіток за час
вимушеного прогулу, що підлягає
виплаті працівникові, визначається
відповідно до ст.235 КзПП України, ст.27
Закону України „Про оплату праці" за
правилами, передбаченими Порядком
обчислення середнього заробітку,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року
№100 „Про затвердження Порядку
обчислення середньої заробітної
плати".

З урахуванням цих норм, а саме
абзацу 3 п.2 Порядку, середня заробітна
плата за час вимушеного прогулу
працівника обчисляється виходячи з
виплат за останні два календарні
місяці роботи, що передують події, з
якою пов'язана виплата, тобто період
звільнення працівника та отримання
позивачем трудової книжки.

Відповідно до п.5 розділу IV
Порядку основою для визначення
загальної суми заробітку, що підлягає
виплаті за час вимушеного прогулу, є
середньоденна заробітна плата, яка
згідно з п.8 цього Порядку визначається
діленням заробітної плати на фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі дні на число відпрацьованих
робочих днів.

Виходячи з абзацу 2 п.8 Порядку,
після визначення середньоденної
заробітної плати, як розрахункової
величини для нарахування виплати
працівнику, здійснюється нарахування
загальної суми середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, яка
обчислюється шляхом множення
середньоденної заробітної плати на
число робочих днів у розрахунковий
період.

Згідно довідки ДП
„Мирогощанський державний іподром" №8
від 12.02.2014 року заробітна плата
позивача ОСОБА_3 склала за січень 2012
року - 4521 грн. 68 коп., за лютий 2012 року - 4251
грн. 94 коп.

Робочі дні за січень, лютий 2012
року склали 41 день

Середньоденний заробіток
позивача ОСОБА_3 складає 213 грн. 99 коп.
(4521 грн. 68 коп. + 4251 грн. 94 коп. : 41 день = 213
грн. 99 коп.)

Кількість робочих днів, що
складають розрахунковий період (з 23
березня 2012 року по 3 жовтня 2013 року)
становить 381 день.

При проведенні розрахунку,
визначається середня заробітна плата,
що підлягає стягненню з ДП
„Мирогощанський державний іподром" та
виплаті позивачу складає 81530 грн. 19 коп.
(213 грн. 99 коп. х 381 день = 81530 грн. 19 коп.),
тому рішення в цій частині підлягає
скасуванню та ухвалення нового.

З урахуванням викладеного,
колегія суддів вважає, що рішення суду
ухвалено з порушень та неправильним
застосуванням норм матеріального
права в частині стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, а
тому підлягає скасуванню та ухвалення
цій частині нового рішення, в решті
рішення прийнято з дотримання норм
матеріального та процесуального права
та не спростовано доводами апеляційних
скарг.

На підставі викладеного, відповідно до
ст.235 КзПП України, ст.27 Закону України
„Про оплату праці", керуючись
ст.ст.303,307,309,313,314,315,317,324,325 ЦПК України
колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково, апеляційну скаргу
представника відповідача Міністерства
аграрної політики та продовольства
України відхилити.

Рішення Дубенського міськрайонного
суду від 19 грудня 2013 року в частині
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу скасувати та
ухвалити нове.

Стягнути з державного підприємства
„Мирогощанський державний іподром" на
користь ОСОБА_3 середній заробіток за
час вимушеного прогулу у сумі 81530
(вісімдесят одна тисяча п'ятсот
тридцять) грн. 19 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним чинності.

Головуючий:
Ю.М. Рожин

Судді:
З.М. Максимчук

М.П. Григоренко