Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"23" липня 2014 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.,

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду, просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 104 216,44 грн., як збитки за неналежне викання умов договору, та судові витрати, мотивуючи тим, що відповідач взяв на себе зобов'язання вирішити квартирні питання позивача, а саме оформити документи на приватизацію квартири, однак в межах визначеного сторонами договору строку відповідач свої зобов'язання не виконав, отримані від позивача кошти в сумі 100 000,00 грн. повернути відмовився, що спонукало позивача звернутись з цим позовом до суду.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляді справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача просила ухвалити заочне рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою вказаною в позовній заяві, яка підтверджується даними Адресного бюро міста Києва, про поважні причини неявки відповідач суд не повідомив, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористався.

На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як зазначено у частині першій статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. (ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України)

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір надання послуг, який оформлено у вигляді розписки, за умовами якого ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. для вирішення квартирного питання, а саме оформлення документів на приватизацію квартири на ОСОБА_1 У разі невиконання досягнутих між сторонами домовленостей, ОСОБА_2 зобов'язувався повернути грошові кошти в повному обсязі 100000,00 грн. у строк до 10 листопада 2012 року. (а.с.4)

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Згідно положень частини першої статі 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 906 Цивільного кодексу України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами досягнута домовленість про укладання договору надання послуг, який оформлено у вигляді розписки, яка підписана сторонами 14 жовтня 2012 року, яка в оригіналі зберігається у позивача, та підтверджує факт отримання відповідачем грошових коштів в сумі 100 000,00 грн., на час звернення позивача до суду відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, порушився договірні зобов'язання в частині надання послуг, грошові кошти позивачу не повернув, в межах даного спору відповідач не заявляв вимог про оспорювання укладеного договору та отримання грошових коштів, всупереч вимог ст.60 ЦПК України відповідач не скористався процесуальним правом надати докази, які мали підтвердити належне виконання договірних зобов'язань.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на те, що статтю 625 ЦК України вміщено в розділі 1 книги 5 цього Кодексу - "Загальні положення про зобов'язання", ця стаття застосовується до всіх грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов'язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов'язань.

Таким чином, неналежне виконання відповідачем умов договору надання послуг, в частині несвоєчасного повернення грошових коштів, тягне за собою цивільно-правову відповідальність, що передбачена вищенаведеними нормами Цивільного кодексу України, тому суд приходить до висновку, що позивачем правомірно пред'явлено вимоги до відповідача про повернення коштів в сумі 100000,00 грн. та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 4216,44 грн., які розраховано за період з 11 листопада 2012 року по 07 квітня 2014 року, з урахуванням положень ст.625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок погашення збитків за неналежне виконання умов договору в сумі 100 000,00 грн. та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 4216,44 грн.

Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд, виходячи із суми вимог майнового характеру, які підлягають задоволенню, присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1042,18 грн., який сплачено позивачем при зверненні з даними позовом до суду, та підтверджується залученим до справи оригіналом платіжного документа. (а.с.9)

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 526, 530, 625, 627, 628, 638, 901, 903, 906 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 10, 11, 58, 60, 88, 208, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок погашення збитків за неналежне виконання умов договору в сумі 100000,00 грн. та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 4216,44 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1042,18 грн., а всього на загальну суму 105 258 ( сто п'ять тисяч двісті п'ятдесят вісім) грн. 62 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання відповідачем копії судового рішення.

С у д д я