Номер провадження 2/754/1392/14
РІШЕННЯ

Іменем України

28.07.2014 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Зотько Т.А.

при секретарях: Заяць М.А., Самойловій М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління юстиції у м.Києві про усунення від права на спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Головне управління юстиції у м.Києві про усунення від права на спадкування.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що після смерті її батька ОСОБА_4, з яким вона постійно проживала, відкрилася спадщина на: 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 0,08 га, що розташована на території СТ «Моноліт» та на земельну ділянку площею 0,0404 га, що розташована на території СТ «Моноліт». Оскільки, окрім неї, спадкоємцем першої черги також являється її брат ОСОБА_3, то з заявою про прийняття спадщини до 6-Київської державної нотаріальної контори звернувся і відповідач по справі. Разом з тим, вона була змушена одноособово доглядати та піклуватися за померлим батьком, який в останні роки свого життя тяжко хворів, перебував у безпорадному стані, а відповідач свідомо ухилявся від надання спадкодавцю будь-якої матеріальної та моральної допомоги, то вона змушена звертатись до суду з вказаним позовом та просить суд усунути відповідача від права на спадкування за законом після смерті їх батька ОСОБА_4

Позивач та її представник - ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві.

Відповідач та його представник-ОСОБА_16 у судовому засіданні позов не визнали у повному обсязі, просили суд у його задоволенні відмовити, зазначили, що відповідач по справі є інвалідом 3 групи та являється непрацездатним в силу своєї хвороби та інвалідності, а також перебуває на пенсійному забезпеченні, а відтак має право на обов'язкову частку спадкового майна, що залишилася після смерті батька ОСОБА_4, у зв'язку з чим звернувся з відповідною заявою до нотаріальної контори. Крім того, зазначили, що спадкодавець не знаходився в безпорадному стані, постійно їздив провідувати сина та онуку, їздив на дачу та сам ходив до магазинів та аптек, та, оскільки, позивач останні 5 років не працювала та знаходилася на утриманні свого померлого батька, який працював до 2012 року та отримував пенсію, а відтак підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні.

Представник Головного управління юстиції у м.Києві у судове засідання не з'явився, про час та дату слухання справи повідомлялись судом належним чином, про що свідчать копії листів та зворотні поштові повідомлення (а.с.36, 38, 56, 97, 164 т.1)

За таких обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника 3-особи: Головного управління юстиції у м.Києві.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням зібрані по справі письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не є доведеними та не підлягають задоволенню судом з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 у віці 82 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданим 20.02.2013 року Відділом реєстрації смерті у м.Києві (а.с.5, т.1), причина смерті - ішемічна хвороба серця: гострий циркулярний інфаркт міокарда (а.с.28, т.1).

Відповідно до ч. 1 ст.202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно ч. 1 ст. 172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

Відповідно до ст.. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2, виданого 25.01.1961 року Печерським районним бюро РАЦС м.Києва, позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.7, т.1).

Згідно копію свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3, виданого 14.04.1956 року Печерським районним бюро РАЦС м.Києва, відповідач ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_3, батьками зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.11, т.1).

Відповідно до експертного висновку №056/307-а від 12.08.2013 року, складеним Українським бюро лінгвінистичних експертиз Національної академії наук України, українські записи прізвища ОСОБА_2 (паспорт, запис ОСОБА_3) та ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть, запис ОСОБА_4) у документах є ідентичними, нормативний запис зазначеного прізвища українською та російською мовами - ОСОБА_4, ОСОБА_4 (а.с.12,т.1).

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, як діти померлого ОСОБА_4 є єдиними спадкоємцями першої черги за законом.

Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло, виданого 26.11.1997 року Відділом приватизації державного житлового фонду Печерського району, квартира АДРЕСА_1 дійсно належить на праві приватної спільної власності за ОСОБА_4, ОСОБА_10 та ОСОБА_1 в рівних долях (а.с.8, т.1).

Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.06.2011 року, спадкоємцями після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10 є її чоловік ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_1 відповідно по 1/2 частині спадщини, яка складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1. Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частку квартири видано ОСОБА_4 (а.с.9, т.1)

Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку, померлому ОСОБА_11 на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки №1-767 від 22.11.2000 р. належала земельна ділянка площею 0,0404 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, цільовим призначенням якої є колективне садівництво (а.с.10, т.1).

Згідно довідки про присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці №19 від 13.01.2010 року, виданої Управлінням держкомзему у Баришівському районі Головного управління держкомзему у Київській області, земельній ділянці, яка знаходиться на території Дернівської сільської ради, садове товариство «Моноліт» ділянка НОМЕР_4 для ведення садівництва площею 0,08 га присвоєно кадастровий номер: НОМЕР_5, згідно державного акту на право власності на землю, серія НОМЕР_6 ОСОБА_4.(а.с.11,т.1).

Як вбачається з копії спадкової справи померлого ОСОБА_4, його донька - ОСОБА_12 та син ОСОБА_3 звернулись до 6-Київської держнотконтори з відповідними заявами про прийняття спадщини після смерті батька (а.с.60, 67 - зворотна сторона т.1).

Частиною 5 статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Позивач в судовому засіданні пояснила, що безпорадний стан у померлого ОСОБА_4 був через похилий вік, а також внаслідок перенесених тяжких захворювань, оскільки він не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, у зв'язку з чим, вона вимушена була звільнитись з роботи, жити на раніше зібрані заощадження та доглядати за батьком.

Відповідач та його представник зазначили суду, що батько був матеріально забезпеченою людиною, навпаки він допомагав обом дітям і приховував від позивача факт свого спілкування з сином, оскільки та була категорично проти такого спілкування, внаслідок чого постійно виникали конфлікти.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Згідно з наданими суду відомостями з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб-платників податків за період 2008 - 2013 роки, ОСОБА_12 у 2008 році отримала 22.614,71 грн., у 2009 році - 8.433,42 грн., у 2010 році - 2.737,09 грн., у 2013 році - 1.500 грн., разом з тим, померлий ОСОБА_4 за період 2008 - 2013 роки отримав: у 2008 році - 7.102,44 грн., у 2009 році - 8.065,31 грн., у 2010 - 12.483,62 грн., у 2011 році - 8.181,99 грн., у 2012 році - 933,73 грн. (а.с.13-15 т.2).

Крім того, на ім'я померлого ОСОБА_4 у Головному офісі ПАТ "АКБ "Київ" відкрито наступні рахунки: НОМЕР_7, залишок коштів на якому станом на 14.06.2013 року становить 88,34 дол. США; НОМЕР_7, залишок коштів на якому станом на 14.06.2013 року становить 2.939,86 грн., НОМЕР_8, залишок коштів на якому станом на 14.06.2013 року становить 3.284,86 дол. США; НОМЕР_9, залишок коштів на якому станом на 14.06.2013 року становить 50.000 грн. (а.с.66 - зворотна сторона т.1).

Доказів наявності у позивача ОСОБА_1 заощаджень, якими з її слів, вони з батьком користувались весь період, коли вона за ним доглядала, суду не надано.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Сторонам роз'яснювалось, що відповідно до вимог ст.ст.27, 31 ЦПК України, позивач, відповідач, третя особа для підтвердження своїх вимог та заперечень, зобов'язані надати суду всі наявні докази, або повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

Відповідно до ст.143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Отже, позивачем не доведено належними доказами обставини, якими обґрунтовуються заявлені вимоги та підстави усунення від права на спадкування, а саме знаходження спадкодавця, який за життя проживав разом із донькою ОСОБА_1, через похилий вік, а також внаслідок перенесених тяжких захворювань, у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги, а також не надано достатньо доказів, які б свідчили про те, що відповідач ухилявся від надання допомоги їх батьку.

Суд не приймає як доказ в обґрунтування заявлених вимог позивача показання допитаних в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_6 та як доказ в обґрунтування заявлених заперечень відповідача показання допитаних у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 з тих підстав, що зазначені особи надали суду суперечливі свідчення та висловили свої міркування щодо відносин між сторонами по справі та їх померлим батьком, що суд розцінює як особисті припущення вищезазначених свідків.

Дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не надано достатньо доказів, які б свідчили про те, що відповідач ухилявся від надання допомоги їх батьку, який через похилий вік та тяжкі хвороби був у безпорадному стані, а відтак відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 31, 59, 60, 61, 133, 143, 212 - 215 ЦПК України, ст.ст.172, 202 СК України, ст.ст.1216-1218, 1224, 1261 ЦК України, п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління юстиції у м.Києві про усунення від права на спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Деснянського

районного суду м. Києва Т.А.Зотько