Провадження № 2/259/363/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2014 р.
місто Донецьк

Куйбишевський районний суд міста
Донецька у складі:

головуючого - судді:
Ларіної О.В.,

при секретарі:
Сербіній К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» звернувся до суду з
позовною заявою до відповідача ОСОБА_2
в якій просить стягнути з останньої
заборгованість за Кредитним договором
№DOXRR203070008 від 22.12.2008 року у розмірі -
19438,08 грн. та витрати по сплаті судового
збору у розмірі 229,40 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
представник позивача вказав, що 22.12.2008
року між Закритим акціонерним
товариством комерційним банком
«Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір № DOXRR203070008 у розмірі
4872,26 грн., з кінцевим терміном
повернення 22.12.2009 року, який
складається з заяви позичальника
ОСОБА_2 та Умов надання кредиту
фізичним особам «Розстрочка», зі
сплатою відсотків у розмірі 12,00% на рік
на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Однак, відповідач не виконує взяті на
себе зобов'язання за кредитним
договором, порушує договір в частині
своєчасного виконання боргового
зобов'язання за Кредитним договором №
DOXRR203070008 від 22.12.2008 року.

Загальна сума заборгованості
грошового зобов'язання ОСОБА_2 за
кредитним договором № DOXRR203070008 від
22.12.2008 року станом на 22.11.2013 року складає
19438,08 грн., з яких:

- 869,84 грн. - заборгованість за
кредитом;

- 161,27 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 545,68 грн. - заборгованість по
комісії за користування кредитом;

- 16459,48 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована
частина);

- 901,81 грн. - штраф (процентна
складова).

Представник позивача, який діє на
підставі довіреності, в судове
засідання не з'явився, про час та дату
розгляду справи був повідомлений
належним чином згідно ст. 76 ЦПК України,
надав до суду заяву про можливість
розгляду справи у його відсутність, не
заперечував проти ухвалення заочного
рішення.

Відповідач ОСОБА_2 повторно до судового
засідання не з'явився, хоча і був
повідомлений про день, час та місце
розгляду справи, жодних поважних
причин своєї неявки до суду не надав,
суд ухвалив відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК
України, у разі повторної неявки в
судове засідання відповідача,
повідомленого належним чином, суд
вирішує справу на підставі наявних в
ній даних чи доказів (постановляє
заочне рішення).

Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки, суд
може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних в справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
перевірив їх доказами, вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено факт
реорганізації Закритого акціонерного
товариства комерційного банку
«Приватбанк» шляхом приєднання до
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк».
Згідно рішення загальних зборів
акціонерів від 30.04.2009 року тип Банку
змінено на Публічне акціонерне
товариство. ПАТ КБ «Приватбанк» є
правонаступником усього майна,
майнових прав та обов'язків ЗАТ КБ
«Приватбанк». Правонаступництво
підтверджено статутом ПАТ КБ
«Приватбанк», довідкою ЄДРПОУ (а.с. 10-11).

Судом встановлено і це не оспорюється
сторонами, що 22.12.2008 року ОСОБА_2
звернулась до Закритого акціонерного
товариства комерційного банка
«Приватбанк» з заявою № DOXRR203070008 про
видачу кредиту у розмірі 4872,26 грн., зі
сплатою відсотків у розмірі 12,00% на рік
на суму залишку заборгованості за
кредитом (а.с.3).

З вказаної заяви вбачається, що 22.12.2008
року ОСОБА_2 була ознайомлена та згодна
з умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт), а також тарифами банку, які
були надані останній для ознайомлення
в письмовій формі, про що свідчить
особистий підпис. Своїм підписом
відповідач підтвердив факт отримання
повної інформації про умови
кредитування у Приватбанку, а також
місцезнаходження вказаного банку.
Також ОСОБА_2 надано згоду про те, що
даною заявою разом із умовами надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт), а також
тарифів укладено між Банком та
відповідачем по справі
кредитно-заставний договір. Остання
засвідчила своїм підписом вірність
інформації, яка була їй надана Банком.

З цієї ж заяви видно, що сторони досягли
згоди з усіх істотних умов кредитного
договору. Дана заява містить ім'я,
(найменування) та місце проживання
(місцезнаходження) сторін між якими
укладений кредитний договір, а саме
валюта гривня, сума - 4872,26 грн., строк
повернення - 22.12.2009 року, процентна
ставка - 12,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Таким чином, сторонами при укладенні
кредитного договору буди досягнути усі
істотні умови договору (а.с. 4-6).

Згідно розрахунку заборгованості,
наданого позивачем, заборгованість
ОСОБА_2 за кредитним договором №
DOXRR203070008 від 22.12.2008 року станом на 22.11.2013
року складає 19438,08 грн., з яких:

- 869,84 грн. - заборгованість за
кредитом;

- 161,27 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 545,68 грн. - заборгованість по
комісії за користування кредитом;

- 16459,48 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована
частина);

- 901,81 грн. - штраф (процентна
складова) (а.с.2).

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю в три роки.

Проте, відповідно з п. 5.5 Умов та правил
надання банківських послуг терміни
позовної давності по вимогах про
стягнення кредиту, відсотків за
користуванням кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років.

Статтею 526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та порядку, що
встановлені договором.

Відповідно зі ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати гроші (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки.

Керуючись ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Враховуючи, що строк виконання
зобов'язання сплинув, а відповідач в
порушення умов договору кредит не
повернув та не сплачує відсотки за його
користування, позивач обґрунтовано,
звернувся до суду з вимогами про
повернення кредиту та сплати процентів
за користування кредитом.

Відповідно до принципів розумності і
справедливості на кредитора
покладається обов'язок вживати
необхідних заходів щодо зменшення
розміру збитків, завданих йому
порушенням зобов'язання, але у всякому
разі, не сприяти їх збільшенню.
Невиконання кредитором цього обов'язку
може бути підставою для зменшення
судом розміру збитків та неустойки, що
стягуються з боржника, що передбачено
частиною 2 ст. 616 ЦК України, згідно якої
суд має право зменшити розмір збитків
та неустойки, які стягуються з
боржника, якщо кредитор умисно або з
необережності сприяв збільшенню
розміру збитків, завданих порушенням
зобов'язання, або не вжив заходів щодо
їх зменшення.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» положення ст.
616 ЦК України передбачають право суду
за певних умов зменшити розмір збитків
та неустойки, які стягуються з
боржника. Зазначене стосується
цивільно-правової відповідальності
боржника, а не сплати ним основного
грошового боргу за кредитним
договором, що суд на підставі вказаної
норми закону змінити не може.

Враховуючи, що про порушення
зобов'язання відповідачем банк
дізнався ще 17.05.2009 року, а до суду
звернувся з вимогами про стягнення
заборгованості за кредитом лише 03.12.2014
року, тобто після спливу майже п'яти
років після початку порушення
зобов'язання, до цього будь-яких
заходів щодо стягнення заборгованості
з відповідача не приймав, чим сприяв
збільшенню розміру неустойки за
кредитним договором, суд, виходячи з
засад цивільного судочинства, а саме,
розумності та справедливості, вважає
можливим зменшити розмір неустойки, що
підлягає стягненню з відповідача, до
розміру заборгованості за тілом
кредиту, а саме до 869,89 грн.

Наслідки порушення договору
позичальником, встановлені ч. 2 ст. 1050 ЦК
України, у відповідності до якої
передбачено, що якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частками (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплатити
відсотки, належні йому відповідно до
статті 1048 ЦК України.

Таким чином, суд на підставі
викладеного вважає позовні вимоги
підлягають задоволенню частково, а
саме, з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню заборгованість за
кредитним договором станом на 22.11.2013
року в розмірі 3848,44 грн., з яких
заборгованість за кредитом - 869,84 грн.,
заборгованість за процентами - 161,27 грн.,
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 545,68 грн., пеня
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за договором - 869,84 грн., штраф в розмірі
500 грн. (фіксована частина) та 901,81 грн.
(процентна складова).

У відповідності до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Таким
чином з відповідача ОСОБА_2 підлягає
стягненню сплачений позивачем судовий
збір у розмірі 229,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 60, 61, 88, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості - задовольнити
частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором № DOXRR203070008 від
22.12.2008 року у розмірі 3848,44, з яких:

- 869,84 грн. - заборгованість за
кредитом;

- 161,27 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 545,68 грн. - заборгованість по
комісії за користування кредитом;

- 869,84 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована
частина);

- 901,81 грн. - штраф (процентна
складова).

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» судовий збір в сумі 229,40
гривень.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів після його
проголошення. Особами, які не були
присутні при оголошенні рішення - в той
же строк з дня отримання його копії.

Рішення суду набуває чинності після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо її не було подано. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набуває
чинності після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя Куйбишевського районного

суду м. Донецька
О.В. Ларіна