Справа № 341/2151/13-ц
Провадження № 22-ц/779/624/2014
Головуючий у 1 інстанції Гаполяк Т.В.
Суддя-доповідач Меленко О.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Меленко О.Є.

суддів Малєєва А.Ю.,
Фединяка В.Д.

секретаря Мельник О.В.

з участю: апелянта ОСОБА_2,
його представника ОСОБА_3,

позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про звільнення від обов'язку
утримувати повнолітнього сина, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Галицького районного суду від
20 вересня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Галицького районного
суду від 20 вересня 2013 року задоволено
позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про звільнення
від обов'язку утримувати повнолітнього
сина.

Звільнено ОСОБА_4 від обов'язку
утримувати повнолітнього сина ОСОБА_2

Припинено стягнення аліментів з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_2 за рішенням
Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 19.04.2000
року.

На дане рішення ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на неповне з'ясування судом обставин
справи та на порушення норм
матеріального і процесуального права.
Так, суд першої інстанції не врахував,
що вимоги ст.201, 192 СК України не
передбачають звільнення батьків від
обов'язку утримувати повнолітніх
непрацездатних дочку, сина, а тільки
зміну розміру аліментів.

Не взято до уваги той факт, що на даний
час, відповідач є інвалідом дитинства
ІІІ групи, підприємницькою діяльністю
не займається, доходів не отримує,
транспортних засобів у власності
немає. Зважаючи на такий стан здоров'я
він не може самостійно працювати, отже
і забезпечувати себе. Для підтримання
свого здоров'я та його профілактики
ОСОБА_2 щорічно двічі на рік проходить
стаціонарне лікування в Галицькій
районній поліклініці.

На думку апелянта, зміна матеріального
становища позивача, зокрема отримання
пенсії не може бути підставою для
звільнення від сплати аліментів,
оскільки при зменшенні доходу
відповідно лише зменшиться розмір
сплачуваних аліментів.

З цих підстав рішення суду першої
інстанції апелянт просив скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його
представник вимоги апеляційної скарги
підтримав та просив її задовольнити.

ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги не
визнав. Рішення суду вважає законним та
обгрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, доводи представника,
дослідивши письмові матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, за рішенням Галицького
районного суду від 19.04.2000 року з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_2 стягують аліменти в
розмірі ? частини всіх видів заробітку
щомісячно до його одужання.

Згідно зі ст. 198 СК України батьки
зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

Таким чином, аналіз змісту ст. 198 СК
України дає підстави для висновку, що
для виникнення обов'язку батька
(матері) утримувати свою повнолітню
дочку (сина) необхідні наявність трьох
умов: дочка (син) є непрацездатними;
дочка (син) потребує матеріальної
допомоги; батько (мати) мають
матеріальну можливість утримувати
дочку (сина).

При визначенні розміру аліментів на
повнолітніх дочку, сина з одного з
батьків суд повинен взяти до уваги
можливість надання утримання й другим
із батьків і врахувати стан здоров'я та
матеріальне становище як дочки (сина),
так і платника аліментів, інших дітей
чи непрацездатних батьків, дружини,
дітей та інші обставини, що мають
істотне значення (ст. ст. 182, 200 СК
України).

З матеріалів справи вбачається, що на
час ухвалення судом рішення про
стягнення аліментів, ОСОБА_4 працював
машиністом тепловоза Бурштинської ТЕС.
Однак з 20.11.2012 року позивачу було
призначено пенсію за вислугу років в
розмірі 3 037 грн. 25 коп.

Таким чином, задовольняючи позов, суд
першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про зміну
матеріального становища позивача, а
відтак і про неможливість сплачувати
ним аліменти на користь ОСОБА_2

Що стосується посилання апелянта на
неможливість через стан здоров'я
забезпечувати себе самостійно, та
влаштуватись на роботу, то такі
оцінюються судом критично. Так, з
довідки № 889/10/17 від 09.04.2013 року та №
1754/18.12.2013 року вбачається, що ОСОБА_2 був
зареєстрований як фізична особа
підприємець та перебував на
податковому обліку (на спрощеній
системі оподаткування). Крім того,
відповідач отримує пенсію по
інвалідності в розмірі 924 грн., має
належні умови для проживання та
життєдіяльності, є власником
транспортного засобу і має посвідчення
водія.

Зазначені обставини у їх сукупності
дають підстави вважати, що відповідач
може працювати, а отже і самостійно
себе забезпечувати.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Розглянувши справу в межах заявленого
позову та в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що фактичні обставини справи
судом першої інстанції з'ясовано
всебічно та повно, дано їм вірну
правову оцінку, а рішення суду ухвалено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія судів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Галицького районного
суду від 20 вересня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності з часу
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.Є. Меленко

Судді:
А.Ю. Малєєв

В.Д. Фединяк