У х в а л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року
м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі суддів:

головуючого: Макарчука М.А.,

суддів: Мазур Л.М., Нагорняка
В.А., Маляренка А.В., Писаної
Т.О.,розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до Служби
безпеки України про скасування рішення
та зобов'язання вчинити дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 30 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 21
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Служби безпеки
України про скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що він проходить військову
службу в Службі безпеки України та з 1996
року перебуває на квартирному обліку у
списку осіб, які мають право на
позачергове одержання житла

07 лютого 2013 року житлово-побутова
комісія Центрального управління СБУ
рішенням № 2 відмовила позивачу у
зарахуванні його дружини ОСОБА_5
на квартирний облік до складу сім'ї
позивача. ОСОБА_4 посилався на
порушення прав його дружини, як члена
сім'ї військовослужбовця, право на
отримання житла якого виникає
внаслідок проходження позивачем
публічної служби та передбачене ст. 12
Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей».

У зв'язку з цим, позивач просив
неправомірним рішення
житлово-побутової комісії
Центрального управління Служби
безпеки України від

07 лютого 2013 року № 2 в частині не взяття
його дружини ОСОБА_5 на квартирний
облік та зобов'язати відповідача
зарахувати дружину ОСОБА_5 на
квартирний облік, що ведеться в
Центральному управлінні СБУ.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від

30 вересня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою апеляційного суду

м. Києва від 21 листопада 2013 року
провадження у даній справі закрито з
підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК
України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує
питання про скасування ухвали
Шевченківського районного суду м.
Києва від 30 вересня 2013 року та ухвали
апеляційного суду м. Києва від 21
листопада 2013 року, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
та матеріального права, із
направленням справи до суду першої
інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі,
місцевий суд вважав, а апеляційний суд
погодився з таким висновком, що вказана
справа підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Проте погодитися з таким висновком не
можна.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності; спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень;
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів; спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України;
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Із позовної заяви вбачається що
предметом судового спору є рішення
житлово-побутової комісії
Центрального управління СБУ від 07
лютого 2013 року про відмову
позивачу у зарахуванні до складу сім'ї,
яка перебуває на квартирному обліку,
дружини - ОСОБА_5

Отже між сторонами виник спір з приводу
захисту невизнаного відповідачем
права позивача та його членів сім'ї у
сфері житлових відносин (права на
включення до членів сім'ї, які
перебувають на квартирному обліку
дружини та забезпечення житловим
приміщенням сім'ї позивача у складі
4 осіб) і не стосується вирішення
публічно-правового спору, пов'язаного з
проходження позивачем служби в СБ
України відповідно до займаної посади.

З цих підстав висновок суду про те, що
справа не належить до розгляду в
порядку цивільного судочинства є
помилковим.

Апеляційний суд перевіряючи
законність ухвали місцевого суду про
закриття провадження у справі, не
звернув уваги на помилку суду першої
інстанції у визначенні юрисдикції
справи і сам дав неправильну правову
оцінку предмету судового спору.

З цих підстав постановлені ухвали
підлягають скасуванню з направленням
справи для продовження судового
розгляду.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 30 вересня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду м. Києва
від 21 листопада 2013 року скасувати, а
справу направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду
справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Макарчук М.А.

Судді:
Мазур Л.М.

Нагорняк В.А.

Маляренко А.В.

Писана Т.О.