Справа № 667/9814/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року Комсомольський
районний суд м.Херсона у складі:

головуючого-судді
Радченко Г.А.

при секретарі
Рушелюк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Херсоні цивільну справу
за позовом Херсонської міської ради до
ОСОБА_1 про звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом в
якому просив: зобов'язати відповідачку
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку площею 0,00542 га, що розташована
по АДРЕСА_1 та привести її у придатний
для використання стан шляхом знесення
встановленої на ній огорожі.

В обґрунтування позову посилався на те,
що Державною інспекцією сільського
господарства в Херсонській області у
ході перевірки дотримання вимог
земельного законодавства встановлено
факт самовільного зайняття земельної
ділянки площею 0,00452 га із земель запасу
Херсонської міської ради, гр. ОСОБА_1,
шляхом встановлення паркану по АДРЕСА_1
про що було складено акт та виданий
припис про зобов'язання усунути
порушення земельного законодавства.
Крім того, складено протокол про
адміністративне правопорушення та
винесена постанова про накладення
штрафу. Оскільки до порушниці були
вжиті усі можливі заходи
адміністративного впливу, проте
порушення права Херсонської міської
ради щодо розпорядження землями
комунальної власності не усунуто,
позивач був змушений звернутися до
суду.

В судовому засіданні представник
позивача пояснив, що у позові допущена
помилка і розмір самовільно зайнятої
земельної ділянки відповідачки
складає 0,00452 га. У зв'язку із зазначеним
просив суд зобов'язати відповідачку
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку площею 0,00452 га, що розташована
по АДРЕСА_1 та привести її у придатний
для використання стан шляхом знесення
встановленої на ній огорожі.

Відповідачка в судовому засіданні
позов визнала, пояснила, що придбала
житловий будинок вже зі встановленим
парканом, що це самовільно зайнята
земельна ділянка їй відомо не було.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, вважає, що
позов підлягає задоволенню з огляду на
таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЗК України
земельні відносини регулюються
Конституцією України, цим Кодексом, а
також прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами.

Так, статтею 13 Конституції України
визначено, що земля, її надра,
атмосферне повітря, водні та інші
природні ресурси, які знаходяться в
межах території України, природні
ресурси її континентального шельфу,
виключної (морської) економічної зони є
об'єктом права власності Українського
народу. Від імені Українського народу
права власника здійснюють органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

Частина 2 статті 14 Конституції України
передбачає набуття і реалізацію права
власності на землю громадянами,
юридичними особами та державою
виключно відповідно до закон оку.

Статтею 10 Закону України «Про місцеве
самоврядування» визначено стату
Херсонської міської ради, як органу
місцевого самоврядування, що
представляє інтереси територіальної
громади міста Херсона та здійснює від
її імені та в її інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування.

Відповідно до ст. 12 ЗК України до
повноважень сільських, мселищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить розпорядження землями
територіальних громад.

Згідно п. 2 ст. 83 ЗК України у
комунальній власності перебувають усі
землі в межах населених пунктів, крім
земель приватної та державної
власності.

Пунктом 1 статті 116 Земельного кодексу
України передбачено, що громадяни
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
державний контроль за використанням та
охороною земель» самовільним
зайняттям земельної ділянки є будь-які
дії, які свідчать про фактичне
використання земельної ділянки за
відсутності відповідного рішення
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про її
передачу у власність або надання у
користування (оренду) або за
відсутності вчиненого правочину щодо
такої земельної ділянки.

Згідно ст. 212 ЗК України самовільно
зайняті земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного
користування ними.

Приведення земельних ділянок у
придатний для використання стан,
включаючи знесення будинків, будівель
і споруд, здійснюється за рахунок
громадян або юридичних осіб, які
самовільно зайняли земельні ділянки.

Повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок провадиться за
рішенням суду.

Судом встановлено, що відповідно до
акту перевірки дотримання вимог
земельного законодавства від 10.12.2012
року за адресою: АДРЕСА_1 було вивлено
самовільне захоплення земельної
ділянки із земель комунальної
власності площею 0,00452 га громадянкою
ОСОБА_1

На підставі вказаного акту, 10.12.2012 року
відносно ОСОБА_1 було видано припис з
вимогою усунути допущені порушення
вимог земельного законодавства в 30-ти
денний термін.

Вказаний припис було отримано
відповідачкою 10.12.2012 року про що
свідчить її підпис на ньому.

Крім того, 10.12.2012 року відносно ОСОБА_1
було складено протокол про
адміністративне правопорушення за
самовільне заняття нею земельної
ділянки, про що свідчить копія
вказаного протоколу.

Відповідно до постанови від 11.12.2012 року
на ОСОБА_1 було накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу за порушення ст. ст. 125, 126 ЗК
України.

Як вбачається з акту перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 10.01.2013 року на момент
перевірки встановлено, що гр. ОСОБА_1 не
виконала вимоги припису № 000452 від
10.12.2012 року, а саме продовжує
використовувати земельну ділянку
площею 0,00452 га під розміщення паркану
на землях комунальної власності.

10.01.2013 року відносно ОСОБА_1 було видано
припис № 000497 з вимогою усунути
допущені порушення вимог земельного
законодавства в 30-ти денний термін, до 09
лютого 2013 року.

Крім того, 10.01.2013 року відносно ОСОБА_1
було складено протокол про
адміністративне правопорушення № 000174
за самовільне заняття нею земельної
ділянки, про що свідчить копія
вказаного протоколу.

Відповідно до постанови від 10.01.2013 року
на ОСОБА_1 було накладено
адміністративне стягнення за
невиконання припису від 10.12.2012 року.

Як вбачається з акту перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 20.02.2013 року на момент
перевірки встановлено, що гр. ОСОБА_1 не
виконала вимоги припису № 000497 від
10.01.2013 року, а саме продовжує
використовувати земельну ділянку
площею 0,00452 га під розміщення паркану
на землях комунальної власності, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, відповідачем була
самовільно зайнята земельна ділянка,
що належить до земель комунальної
власності, а вимоги усунути допущені
порушення ОСОБА_1 не виконуються, у
зв'язку із чим її необхідно зобов'язати
звільнити вказану земельну ділянку.

Судові витрати понесені позивачем
підлягають стягненню з відповідачки на
підставі ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10,11,60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 3,
12, 83, 116, 212 Закону України, ст. 13, 14
Конституції України, ст. 12 Закону
України «Про державний контроль за
використанням та охороною земель», ст.
10 Закону України «Про місцеве
самоврядування», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Херсонської міської ради до
ОСОБА_1 про звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки -
задовольнити.

Зобов»язати ОСОБА_1 звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку
площею 0,00452 га, що розташована по
АДРЕСА_1 та привести її у придатний для
використання стан шляхом знесення
встановленої на ній огорожі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Херсонської міської ради судові
витрати по оплаті судового збору в
розмірі 114,70 грн.

Рішення протягом десяти днів з дня його
проголошення може бути оскаржено до
апеляційного суду Херсонської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Комсомольський районний суд м. Херсона.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час його проголошення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя: