Справа № 2-4726/11
Номер провадження 2/522/1377/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року місцевий Приморський
районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Кравчук Т. С.

при секретарі Антонецькому С. Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, Комунального
підприємства «Житлово-комунальний
сервіс «Порто-Франківський» про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2005 року позивачка
звернулася до суду з позовом, в якому,
після остаточного уточнення позовних
вимог, просила стягнути з КП
«Житлово-комунальний сервіс
«Порто-Франківський», ОСОБА_3 та ОСОБА_4
солідарно на її користь на проведення
ремонтних робіт квартири АДРЕСА_1 8698
грн., судових витрат в сумі 2672,17 грн. та з
КП «Житлово-комунальний сервіс
«Порто-Франківський», ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 10000 грн.

В судовому засіданні представник
позивачки позовні вимоги підтримала в
повному обсязі та пояснила суду, що
позивачка мешкає в квартирі АДРЕСА_1 з
1966 року. З 2004 року відповідачі
неодноразово заливали її квартиру,
внаслідок чого квартирі завдано велику
шкоду: в квартирі постійна сирість, по
стелі та стінах пішов грибок,
електропроводка постійно замокає та
може бути причиною аварії в квартирі.
Шви на стелях в кімнаті та кухні
потріскалися та осипаються. Крім того,
позивачка не в змозі зробити ремонт в
квартирі (напочатку червня 2005 року
почалися ремонтні роботи в кімнаті, але
її тут же залили, про що є відповідний
акт від 13.06.05 року). Вже в процесі
судового розгляду 01.10.2008 року ОСОБА_2
подарувала АДРЕСА_2 ОСОБА_3, а та, в свою
чергу, 07.08.2009 року подарувала вказану
квартиру ОСОБА_4 Восени 2011 року
відповідач ОСОБА_5 виконав ремонтні
роботи в кімнаті, яку він заливав, таким
чином відшкодувавши позивачці
матеріальну шкоду, яку він спричинив.
Відповідач КП «Житлово-комунальний
сервіс «Порто-Франківський», згідно
Статуту створений для організаційного
забезпечення поточного утримання,
ремонту та благоустрою житлового
фонду, нежитлових споруд, прилеглих
територій, надання різного виду послуг,
пов'язаних з їх експлуатацією. Впродовж
тривалого часу, не зважаючи на численні
звернення позивачки, КП ЖКС не
виконувало обов'язки щодо
підтримування в належному стані
житлового фонду, не приймало заходів
щодо встановлення причин заливу та їх
усунення, заливи квартири Позивачки
тривають до теперішнього часу.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 про час та місце судового
засідання повідомлялися належним
чином, в судове засідання не з'явилися,
причин неявки суду не повідомили. Суд
вважає за можливе розглянути справу у
їх відсутність.

Представник Відповідачки ОСОБА_3
позов не визнав та пояснив суду, що
дійсно ОСОБА_3 придбала дану квартиру у
ОСОБА_2 по договору дарування від 01.10.2008
року, в квартирі вона сразу почала
проводити ремонтні роботи (заміна
електропроводки, заміна старої
сантехніки на нову). В АДРЕСА_2 з жовтня
2008 року до грудня 2008 року ніхто не жив, а
перебували робітники, які робили
ремонт. Акт від 17.11.2008 року, наданий до
суду позивачкою, не відповідає
дійсності, так як був складений без
повідомлення ОСОБА_3 В червні місяці 2009
року ОСОБА_3 викликала представників КП
«ЖКС «Порто-Франківський», які зробили
обстеження всіх сантехнічних
комунікацій в АДРЕСА_2 та не виявили
ніяких порушень з боку відповідачки.
Тоді були обстежені комунікації з боку
двору та була знайдена стара
водопровідна труба в стіні між першим
та другим поверхом будинку АДРЕСА_1, яку
не відключили та залишили в стіні,
прилеглій до квартири позивачки, ще з
2002 року, яка дійсно заіржавила та з якої
сочилася вода. По даному факту був
складений акт обстеження від 15.06.2009
року. Судова будівельно-технічна
експертиза від лютого 2009 року зроблена
на підставі актів обстеження за період
від 2005 по 2007 роки, тобто за період, коли
власником квартири була ОСОБА_2, тому
ОСОБА_3 не є належним відповідачем по
даній справі.

Представник Відповідача КП «ЖКС
«Порто-Франківський», спочатку
визнавши позовні вимоги, в подальшому
позов не визнав та пояснив суду, що до
залиття квартири позивачки він
відношення не має. Акт, складений 15.06.2009
року, має інформаційний характер та не
є доказом того, що саме недемонтований
стояк став причиною заливів квартири
позивачки.

Вислухав пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, дослідивши
докази в їх сукупності, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
частковому задоволенню, з наступних
підстав:

В судовому засіданні встановлено,
що позивачці на праві приватної
власності належить квартира АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право власності
на житло, виданого 09.10.2006 року
Управлінням житлово-комунального
господарства Одеської міської ради.
Квартира знаходиться на першому
поверсі двоповерхового будинку до 1917
року будівництва. На другому поверсі
знаходиться колишня комунальна
АДРЕСА_1, 60/100 якої належить ОСОБА_5, а 40/100
належить ОСОБА_2 Частка квартири, яка
належить ОСОБА_2, має окремий вхід, але,
у відповідності з наданими
документами, в окрему квартиру не
виділена. З червня 2005 року відповідачі
неодноразово заливали квартиру
позивачки внаслідок порушення правил
користування санітарно-технічними
приладами, про що свідчать відповідні
акти заливу, складені уповноваженими
представниками
житлово-експлуатаційних підприємств
(ПП «Власко», дільниці №4 КП «ДЄЗ
«Жовтневий», дільниці №4 КП «ДЄЗ
«Порто-Франківський», дільниці №4 КП
«ЖКС «Порто-Франківський»), які в різні
періоди обслуговували будинок АДРЕСА_1.
Внаслідок численних заливів
постраждала житлова кімната площею 21,2
кв. м., приміщення загального
користування (кухня) площею 2,4 кв. м. У
відповідності з висновком судової
будівельно-технічної експертизи №20002
від 23.02.2009 року наявні на даний час
пошкодження оздоблюваного шару носять
застарілий характер, викликиний
неодноразовими заливами з боку
вищерозташованих квартир; вказані
пошкодження оздоблюваного шару є
порушенням п. 3.67 табл. 15 СНиП 3.04.01-87
«Изоляционные и отделочные покрытия»
та відносяться к тим дефектам
конструктивних елементів, які могли
виникнути в результаті їх заливу.
Вартість ремонтних робіт в квартирі
АДРЕСА_1 станом на лютий 2009 року складає
12269 грн. Полання представника
відповідачки ОСОБА_3 на те, що при
виконанні експертного дослідження
були враховані тільки заливи за 2005-2007
роки не відповідає дійсності, так як
дослідження технічного стану квартири
АДРЕСА_1 проводилося в лютому 2009 року,
тому експертами були враховані збитки,
які були завдані квартирі внаслідок
заливів, які сталися і в 2008 році. Восени
2011 року відповідач ОСОБА_5 виконав
ремонтні роботи в житловій кімнаті
площею 21,2 кв. м. За клопотанням позивача
була проведена додаткова судова
будівельно-технічна експертиза № 2359
від 29.12.2012 року, за висновком якої
вартість ремонтних робіт в квартирі
АДРЕСА_1, станом на грудень 2012 року
складає 8698 грн. У вказану вартість не
ввійшли роботи по усуненню наслідків
заливу кімнати площею 21,2 кв. м., в якій
ОСОБА_5 зробив ремонт.

Судом також встановлено, що 01.10.2008
року ОСОБА_2 подарувала свою частку
АДРЕСА_1 (40/100) ОСОБА_3 на підставі
нотаріально посвідченого договору
дарування. В подальшому, ОСОБА_3 на
підставі нотаріально посвідченого
договору дарування подарувала свою
частку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 (від 07.08.2009 року).
Нові власники продовжували заливати
квартиру позивачки, внаслідок чого
було пошкоджено її майно.

За правилом ч. 1, 2, 4 та 5 ст. 319 ЦК
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону. Власність
зобов'язує. Власник не може
використовувати право власності на
шкоду правам, свободам та гідності
громадян, інтересам суспільства,
погіршувати екологічну ситуацію та
природні якості землі.

У відповідності до ст. 151 ЖК України
громадяни, які мають в приватній
власності жилий будинок (квартиру),
зобов'язані забезпечувати його
схоронність, провадити за свій рахунок
поточний і капітальний ремонт,
утримувати в порядку прибудинкову
територію. Безгосподарне утримання
громадянином належного йому будинку
(квартири) тягне за собою наслідки,
передбачені Цивільним кодексом.

Згідно п. 2 ст. 383 ЦК України,
власник квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ст. 189 ЖК України, особи
винні у псуванні жилих будинків, жилих
приміщень, їх обладнання та
благоустрою, несуть кримінальну,
адміністративну або іншу
відповідальність згідно з
законодавством.

Таким чином, володіння на правах
власника зазначеною квартирою
створило для відповідачів певні
зобов'язання щодо забезпечення його
схоронності, належного догляду,
справності всіх мереж та комунікацій.
Відповідачі зобов'язані вжити усі
належні заходи, аби запобігти
створенню загрози оточуючим та їх
майну. Відповідачі повинен був
проводити це таким чином, щоб
забезпечити безпечність свого майна та
способів його використання для всіх
оточуючих. Втім, цього не було вчинено,
оскільки мимовільні дії, пов'язані із
функціонуванням цього майна,
спричинили виникнення негативних
майнових наслідків для позивачки та її
сфери інтересів. Подібне тлумачення
свідчить про наявність як винних дій
відповідачі, що полягали у такий
ситуації у протиправній бездіяльності,
так і причинного зв'язку з такою їх
поведінкою та негативними наслідками,
що настали.

Відповідачка ОСОБА_3, за поясненнями її
представника, виконала ремонтні роботи
у своїй частині квартири, яку в
подальшому подарувала ОСОБА_4 Але, у
відповідності до висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 2359
від 29.12.2012 року розташування
сантехприборів в частині АДРЕСА_1 (яка
належить ОСОБА_4) не відповідає
державним будівельним нормам ( лист 4 та
лист 8 висновку).

Посилання представника ОСОБА_3 на акт
від 15.06.2009 року, складений робітниками
дільниці № 4 КП «ЖКС
«Порто-Франківський», судом не можуть
бути прийняти до уваги. В даному акті не
вказано яка частина стіни та який саме
кут замокає (верхній чи нижній, правий
чи лівий), де саме проходить труба, де
вона тече (зверху, збоку та ін.); не
вказано, які саме роботи провела ОСОБА_3
в своїй квартирі, чи проводилася нею
заміна стояку водогону, як проходить
стояк в квартиру ОСОБА_3 на даний час.
Більш того, акт складений в 2009 році, а в
самому акті наявна інформація про
події 2002 року.

Відповідач, КП ЖКС
«Порто-Франківський», є організацією,
яка надає житлово-комунальні послуги
житловому АДРЕСА_1, тобто є виконавцем,
а позивач - споживачем
житлово-комунальних послуг в розумінні
ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги».

Відповідно до положень Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
утримання будинків і прибудинкових
територій - господарська діяльність,
спрямована на задоволення потреби
фізичної чи юридичної особи щодо
забезпечення експлуатації та/або
ремонту жилих та нежилих приміщень,
будинків і споруд, комплексів будинків
і споруд, а також утримання прилеглої
до них (прибудинкової) території
відповідно до вимог нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил згідно із
законодавством. Згідно ст.24 цього
Закону балансоутримувач зобов'язаний
забезпечити умови для своєчасного
проведення капітального і поточного
ремонтів відповідно до встановлених
стандартів, нормативів, норм та правил;
забезпечити належні експлуатацію та
утримання майна, що перебуває на його
балансі.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
споживач має право одержувати вчасно
та відповідної якості
житлово-комунальні послуги згідно із
законодавством та умовами договору на
надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ч. 2 ст. 21 цього Закону,
виконавець зобов'язаний забезпечувати
своєчасність та відповідну якість
житлово-комунальних послуг згідно із
законодавством та умовами договору, в
тому числі шляхом створення систем
управління якістю відповідно до
національних або міжнародних
стандартів; здійснювати контроль за
технічним станом інженерного
обладнання будинків, квартир,
приміщень; утримувати в належному
технічному стані, здійснювати технічне
обслуговування та ремонт внутрішньо
будинкових мереж, вживати заходів щодо
ліквідації аварійних ситуацій,
усунення порушень якості послуг у
терміни, встановлені договором та/або
законодавством.

Згідно Статуту КП ЖКС
«Порто-Франківський» створене для
організаційного забезпечення
поточного утримання, ремонту та
благоустрою житлового фонду,
нежитлових споруд, прилеглих
територій, надання різного виду послуг,
пов'язаних з їх експлуатацією. Впродовж
тривалого часу, не зважаючи на численні
звернення позивачки, КП ЖКС не
виконувало обов'язки щодо
підтримування в належному стані
житлового фонду, не приймало заходів
щодо встановлення причин заливу та їх
усунення, що призвело до додаткових
збитків, завданих майну позивачки.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

У відповідності до ч. 1, 3 ст. 23 ЦК
України, особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Пунктом 3 ст. 386 ЦК України передбачено,
що власник, права якого порушенні, має
право на відшкодування заданої йому
майнової та моральної шкоди.

Відповідно зі ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Згідно
ст.1167 ЦК України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 1190 ЦК України, особи,
спільними діяннями чи бездіяльністю
яких було спричинено шкоду, несуть
солідарну відповідальність перед
потерпілим

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.95
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Враховуючи доведеність та
обґрунтованість обставин порушення
законних прав власності позивача,
тривалість такого порушення, пов'язані
з ним незручності, та порушенням укладу
життя сім'ї позивача, суд вважає
обґрунтованою вимогу про
відшкодування моральної шкоди.
Визначаючи розмір відшкодування
моральної шкоди, суд враховує
масштабність порушення прав позивача,
характер та тривалість створених
позивачу незручностей. Суд вважає
зазначену суму такою, яка частково
відповідає характеру та рівню
порушення немайнових прав, душевних та
моральних втрат, яких зазнала позивач в
результаті протиправної поведінки
відповідачів.

Однак, виходячи з засад розумності,
виваженості, справедливості,
враховуючи вищевикладені обставини, що
призвели до спричинення матеріального
збитку і моральної шкоди, дії, що
заподіяли моральну шкоду та їх
конкретний вираз, наявність причинного
зв'язку між діями особи, що заподіяла
шкоду та заподіяною шкодою, керуючись
вимогами Постанови Пленуму Верховного
суду № 4 „Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" від 31.03.95р., п. 3, 7
Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 р.
„Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди", суд приходить до
висновку, що позовні вимоги по
відшкодуванню моральної шкоди
підлягають частковому задоволенню - у
розмірі 2000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

У зв'язку з розглядом справи позивач
витратила власні грошові кошти, а саме:
судовий збір - 551 грн., проведення
експертного дослідження 1 100 грн. та 707,04
грн., послуги банку - 26,36 грн., оплата за
ксерокс в сумі 30 грн., оплата послуг КП
«ОМБТІ та РОН» в сумі 45 грн.,
відправлення поштової кореспонденції -
212,64 грн., що підлягає стягненню з
відповідачів.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 16, 22, 23, 319, 383, 386, 1166,
1167, 1190 ЦК України, ст.ст. 151, 189 ЖК України,
ст. ст. 10, 11, 61, 81, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, КП
«ЖКС»Порто-Франківський» про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з КП
«ЖКС»Порто-Франківський», ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
витрати на проведення ремонтних робіт
у розмірі 8 698 грн.

Стягнути з КП
«ЖКС»Порто-Франківський», ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові
витрати у розмірі 668,04 гривні з кожного.

Стягнути солідарно з КП
«ЖКС»Порто-Франківський», ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2 000 грн.

В задоволенні іншої частини позову
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
проголошення рішення суду.

Суддя
20.02.2014