Номер провадження: 22-ц/785/4499/14
Номер справи місцевого суду: 511/3985/13-ц
Головуючий у першій інстанції Гринчак С.І.
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючої судді Процик М.В.,

суддів Доценко Л.І., Заїкіна А.П.,

при секретарі Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 30 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звільнення нерухомого майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про зняття арешту з житлового будинку НОМЕР_1, розташованого по АДРЕСА_1, належного йому на праві власності, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 13.08.2007року, на підставі рішення виконкому Роздільнянської міської ради від 28.12.2005 року. Позивач посилався на те, що накладенням арешту порушено його право власності.

У судове засідання сторони не з'явилися, докази належного повідомлення відсутні.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 30.12.2013 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду від 30 грудня 2013 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи суду першої інстанції для продовження розгляду, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні докази виконання рішення суду щодо відшкодування стягнутих коштів.

З такими висновками суду погодитись неможливо, оскільки вони зроблені з суттєвим порушенням норм процесуального закону.

За змістом ст.208 ЦПК України судові рішення викладаються у таких формах: 1)ухвали; 2) рішення; 3)постанови. Питання пов'язані з рухом справи у суді першої інстанції, клопотання та заяви, питання відкладення розгляду справи, оголошення перерви тощо вирішуються судом шляхом постановлення ухвал. Судовий розгляд справи закінчується ухваленням рішення…

Із наявних матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не подавав заяви про скасування заходів забезпечення позову, та не був стороною у справі, в якій було накладено арешт на спірний будинок. Позивач подав окрему позовну заяву, поставив перед судом питання про ухвалення рішення щодо захисту його права власності шляхом зняття арешту із належного йому майна. Всупереч вимогам ст.208 ЦПК України, суд за результатами розгляду справи позовного провадження, постановив ухвалу про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову. Тоді як таке питання перед судом не ставилось. При цьому судом достеменно не з'ясовано, чи був позивач учасником процесу у тій справі, в якій було накладено арешт на належне йому майно, та чи є можливим в такому випадку захист порушеного права шляхом подання заяви про скасування заходів забезпечення позову. Доказів дослідження судом цивільної справи № 2-848/1999р. не вбачається.

За ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим кодексом.

Вказані вимоги процесуального закону судом не виконано.

Судом не обговорено питання щодо необхідності залучення до участі у розгляді справи в якості співвідповідача ОСОБА_5, на користь якої ухвалено рішення про стягнення боргу. За поясненням представника позивача ОСОБА_2 належить тільки 1/2 частина будинку НОМЕР_1, розташованого по АДРЕСА_1, а решта по 1/4 частині належать ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в порядку спадкоємства, згідно спадкової справи. Відповідні докази судом не витребувано. Питання щодо залучення вказаних осіб до участі у розгляді справи не обговорено. Зробивши висновок, що позивачем не надано доказів виконання судового рішення, суд не з'ясував, чи є у позивача обов'язок виконувати судове рішення про стягнення боргу, а відтак, чи може він нести негативні наслідки невиконання рішення суду.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною і обґрунтованою, вона також перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому на підставі ст.ст.311п.4,312п.3 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У зв'язку з порушенням порядку розгляду справи, за результатами якої постановлено ухвалу замість рішення, можливості вирішити позовну заяву по суті не вбачається, а тому апеляційна скарга задовольняється частково.

Керуючись ст.ст. 303,307,311,312-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 30 грудня 2013 року скасувати, а справу для продовження розгляду направити до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: Л.І. Доценко

А.П. Заїкін