АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/7583/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/848/14
Головуючий у 1-й інстанції Шаповал Т. В.
Доповідач Триголов В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді : Триголова В.М.,

суддів : Бондаревської С.М., Дорош А.І.,

при секретарі: Порохні А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою виконавчої
дирекції Полтавського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності

на рішення Київського районного суду
м.Полтави від 04 лютого 2014 року

по справі за позовом Полтавського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності до Приватного
підприємства "Амес" про визнання
правочину недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Київського районного суду
м.Полтави від 04 лютого 2014 року - в
задоволенні позовних вимог
Полтавського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності до
Приватного підприємства "Амес" про
визнання правочину недійсним -
відмовлено.

Виконавча дирекція Фонду оскаржила
рішення, в апеляційній скарзі просить
його скасувати, ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги Фонду задовольнити
повністю. Зазначає, що судом неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи, рішення суду прийнято із
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи у межах доводів
апеляційних скарг, приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що відповідно наказу №1 ПП
«Амес» від 10 січня 2013 року в зв»язку з
виробничою необхідністю введено в дію
штатний розпис.

Згідно наказу №2 ПП «Амес» від 28 січня
2013 року, ОСОБА_1 прийнята на роботу на
посаду комерційного директора з
посадовим окладом згідно штатного
розпису з 28 січня 2013 року.

Відповідно штатного розпису ПП «Амес»
посадовий оклад комерційного
директора становить 10 000 грн.

Згідно акту №184 позапланової перевірки
повноти нарахування страхових крштів
на виплату допомоги по вагітності та
пологах застрахованих осіб по заяві -
розрахунку від 07.03.2013 року по ПП «Амес»
від 12 березня 2013 року, встановлено, що
виявлена переплата по листку
непрацездатності №417847 від 04.03.2013 року
на загальну суму 1 847, 88 грн.

Відповідно до повідомлень прокуратури
Київського району м. Полтави, 03.03.2013
року по 06.07.2013 року ОСОБА_1 перебуває на
лікарняному в зв»язку з вагітністю та
пологами. За період роботи ОСОБА_1
нарахована та виплачена заробітна
плата виходячи з посадового окладу 10 000
грн., з нарахованої заробітної плати
проведені утримання податків та
перераховано підприємством в повному
обсязі. Також повідомили, що підстав
для вжиття заходів прокурорського
реагування не вбачається.

Державна інспекція України з питань
праці в своєму повідомлені зазначила,
що відповідно до покладених на неї
завдань здійснює контроль за
додержанням законодавства про працю та
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування. Однак при
здійсненні такого контролю
інспекторам забороняється виступати
посередниками, арбітрами чи експертами
під час розгляду трудових спорів.

Згідно ст.ст. 3, 4 КЗпП України, трудові
відносини працівників усіх
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, виду
діяльності і галузевої належності, а
також осіб, які працюють за трудовим
договором з фізичними особами,
регулюються законодавством про працю,
яке складається з Кодексу законів про
працю України та інших актів
законодавства України, прийнятих
відповідно до нього.

Згідно ст. 94 ч.2 Кодексу Законів про
працю України, розмір заробітної плати
залежить від складності та умов
виконуваної роботи, професійно-ділових
якостей працівника, результатів його
праці та господарської діяльності
підприємства, установи, організації і
максимальним розміром не обмежується.

Відповідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України,
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання позивача на занадто великий
розмір оплати праці, на невиконання
працівником трудових обов'язків не
запслуговують на увагу та не дають
правових підстав для визнання
недійсним трудового договору, оскільки
трудовим законодавством встановлено
лише мінімальний розмір оплати праці і
не обмежується верхня межа заробітної
плати. Невиконання трудових обов'язків
працівником відповідно до трудового
законодавства може бути за певних умов
підставою для застосування до
працівника дисциплінарного стягнення,
в тому числі і припинення трудового
договору (звільнення з роботи) за
ініціативою власника підприємства,
установи, організації, застосування
інших заходів впливу, передбачених
трудовим законодавством, але не
підставою для визнання недійсним
трудового договору.

Оскільки 28.01.2013 року ОСОБА_1 була
правомірно прийнята на роботу на
посаду комерційного директора ТОВ
«Амес». виконувала покладені на неї
трудові обов'язки і отримувала за це
заробітну плату, з якої робилися
відповідні відрахування, що не
заперечувалося в судовому засіданні
сторонами, відповідно до вимог ст.24
КЗпП України, трудовий договір між ПП
«Амес» та ОСОБА_1 ніким не оскаржувався
і вважається укладеним, інших порушень
трудового законодавства при прийнятті
на роботу та встановлення відповідного
посадового окладу ОСОБА_1 не
встановлено та не доведено позивачем,
місцевий суд дійшов вірного висновку,
що у позові Фоду слід відмовити

На підставі наведеного та враховуючи,
що апеляційна скарга не містить
доводів щодо неправильності рішення
суду, які б були підставою для його
скасування, колегія суддів приходить
до висновку, що підстави для скасування
рішення суду відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 314,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу виконавчої дирекції
Полтавського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності -
відхилити.

Рішення Київського районного суду
м.Полтави від 04 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:
В.М. Триголов

Судді:
С.М. Бондаревська

А.І. Дорош