УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року Приморський
районний суд м. Одеси

у складі: головуючого
судді Бондаря В.Я.

при
секретарі Іщик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за
участю третіх осіб Першої Одеської
державної нотаріальної контори,
приватного нотаріуса ОСОБА_3 про
визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного
суду м. Одеси з 10.06.2013 року перебуває
цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 за участю третіх осіб Першої
Одеської державної нотаріальної
контори, приватного нотаріуса ОСОБА_3
про визнання заповіту недійсним.

Суд звертає увагу, що у судове
засідання, призначене на 07.11.2013 року,
позивач не з'явилась, надала суду заяву
від 04.11.2013 року, відповідно до якої
просила відкласти розгляд справи у
зв'язку з тим, що договір про надання
правової допомоги з представником
призупинено та їй необхідний час для
укладення нового договору. 07.11.2013 року
судом причину неявки позивача визнано
поважною та відкладено розгляд справи
до 28.11.2013 року.

У судовому засіданні 28.11.2013 року судом
задоволено клопотанням позивача про
оголошення перерви для підготовки
заяви про зміну підстав позову та
розгляд справи відкладено до 04.12.2013
року. 04.12.2013 року судом за повторним
клопотання позивача оголошено перерву
до 21.01.2014 року для підготовки заяви про
зміну підстав позову.

У судовому засіданні 21.01.2014 року судом
було відмовлено у допуску представника
позивача за наданою ним довіреністю на
підставі ст.. 42 ЦПК України та за
клопотання позивача оголошено перерву
до 30.01.2014 року з метою підготовки
належної довіреності представника.

У судове засідання, призначене на 30.01.2014
року, позивач не з'явилася, була
сповіщена про час та місце розгляду
справи належним чином, оскільки у
матеріалах справи міститься розписка
про повідомлення про явку в судове
засідання на цю дату. Від позивача
надійшла до суду заява, відповідно до
якої остання просила відкласти розгляд
справи у зв'язку з народженням у її
представника дитини, однак жодних
документів на підтвердження вказаного
не надала, поважність своєї причини
неявки суду не повідомила. Суд відклав
слухання справи на 20.02.2014 року у зв'язку
з першою неявкою позивача без поважних
причин.

У судове засідання, призначене на 20.02.2014
року, позивач не з'явилася, була
сповіщена про час та місце розгляду
справи належним чином, про що свідчать
наявні у матеріалах справи поштове
повідомлення та судова
повістка-повідомлення, направлена
позивачу 03.02.2014 року. До суду надійшло
клопотання від імені ОСОБА_1, в якому
вона просила перенести судове
засідання, призначене на 14 годину 00
хвилин 20.02.2014 року, у зв'язку з її
хворобою; жодних документів,
підтверджуючих поважність причин
неявки, до клопотання не надано. Крім
того, суд звертає увагу, що, як
вбачається з реєстраційної картки
вхідного документу № 12610/14-Вх від 19.02.2014
року, вищевказану заяву було подано
представником ОСОБА_4, однак, у
відповідності до заяви позивача від
04.11.2013 року, договір про надання
правової допомоги з вказаним
представником призупинено. Крім того,
відповідної заяви про зміну підстав
позову так суду надано не було.

Таким чином, як вбачається з матеріалів
справи, судові засідання на протязі
чотирьох місяців, а саме з листопада 2013
року по лютий 2014 року, не відбувались,
оскільки задовольняючи клопотання
позивача суд неодноразово відкладав
розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши їх у сукупності, суд
прийшов до висновку, що права позивача
реалізуються в протиріччі зі своїм
призначенням.

Так, у відповідності до ч. 3 ст. 27 ЦПК
України, сторони зобов'язані
користуватися своїми процесуальними
правами та виконувати процесуальні
обов'язки добросовісно.

Суд повинен контролювати процесуальну
поведінку осіб, які беруть участь у
справі, так як на нього поширюється
порядок цивільного судочинства, а
значить обов'язок добросовісно
здійснювати свої процесуальні права і
виконувати процесуальні обов'язки, а
також нести відповідальність за
зловживання правом. У прямі обов'язки
осіб, що беруть участь у справі, входить
дотримання процесуальної дисципліни
на протязі всього провадження у справі.
Проте, суд вважає, що позивач зловживає
своїми процесуальними правами.

Між тим, згідно до ч.1 ст.157 ЦПК України,
суд розглядає справи протягом
розумного строку, але не більше двох
місяців з дня відкриття провадження у
справі, а справи про поновлення на
роботі, про стягнення аліментів -
одного місяця.

Таким чином, суд зобов'язаний
розглядати справу на протязі розумного
строку, і у разі повторної неявки
позивача суд зобов'язаний залишати
позовну заяву без розгляду. При цьому,
суд враховує, що залишення позову без
розгляду є обов'язком суду, а не
здійснюється за його розсудом. Не
прийняття вказаних заходів є
порушенням процесуальних норм, а
безпідставне затягування розгляду
справи є підставною для притягнення
суду до дисциплінарної
відповідальності.

Згідно з вимогами ЦПК України, суд не
повинен з'ясовувати причини повторної
неявки належним чином повідомленого
позивача в судове засідання, що знайшло
своє відображення в інформаційному
листі Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ за вих. № 6-60/0/4-12 від
18.01.2012 р., що був надісланий на адресу
голів Апеляційного суду АРК,
апеляційних судів областей, м. Києва і
Севастополя. Таким чином, враховуючи
розумність строків розгляду справи,
суд вважає за необхідним позовну заяву
залишити без розгляду, роз'яснити
сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦПК
України особа, заяву якої залишено без
розгляду, після усунення умов, що були
підставою для залишення заяви без
розгляду, має право звернутися до суду
повторно.

Таким чином, у силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України,
суд визнає, що позивач повторно не
з'явився до суду без поважних причин.

Враховуючи розумність строків
розгляду справи, розглянувши матеріали
справи, суд залишає позовні вимоги
ОСОБА_1 без розгляду, та роз'яснює
сторонам, що, відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦПК
України, особа, заяву якої залишено без
розгляду, після усунення умов, що були
підставою для залишення заяви без
розгляду, має право звернутися до суду
повторно.

Керуючись п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за
участю третіх осіб Першої Одеської
державної нотаріальної контори,
приватного нотаріуса ОСОБА_3 про
визнання заповіту недійсним - залишити
без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі,
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
В.Я.Бондар