ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4041/14-ц
провадження № 2/753/2806/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2014 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря: ДРАГА О.А.

сторін:

позивачки ОСОБА_2

представника позивачки МОХНЕНКО В.П.

представників відповідача БЕЛЯНЕВИЧ В.Е..

ПОДОЛЯКА В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЧАРІВНИЙ СВІТАНОК»(АГРО), третя особа; ОСОБА_6 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної немайнової шкоди, суд -

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_2 03.03. 2014 року звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до відповідача ТОВ «Чарівний світанок (АГРО)» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної немайнової шкоди. В своїй позовній заяві ОСОБА_2 просить суд визнати наказ №9-к від 03.02.2014 р. незаконним, поновити її на посаді замісника директора фінансового ТОВ «Чарівний світанок (АГРО)» і стягнути за час вимушеного прогулу середній заробіток 19 499 грн. за місяць та стягнути моральну немайнову шкоду у розмірі 85 000 грн.

За клопотанням представників відповідача ОСОБА_6, генеральний директор ТОВ «Чарівний світанок (АГРО)», ухвалою суду від 21.05. 2014 року залучена до участі в справі як третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

В обгрунтування своїх позовних вимог, посилається на те, що 10 лютого 2014 р. вона була ознайомлена під розпис з наказом № 9-к від 3 лютого 2014 р. про її звільнення з 17 лютого 2014 р. з посади заступника директора фінансового ТОВ «Чарівний світанок (АГРО)» у зв'язку із скороченням чисельності працівників відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Вважає, що під час звільнення у зв'язку із скороченням чисельності працівників відповідач допустив порушення встановленого законодавством про працю порядку звільнення, що призвело до порушення її прав, оскільки відповідач не запропонував їй іншу вакантну посаду на підприємстві, що є грубим порушенням діючого трудового законодавства.

Крім того, відповідач не врахував переважне її право на залишення на роботі, а вона має переваги перед іншими працівниками, так як є дипломованим атестованим профільним спеціалістом, має більш високу продуктивність праці перед залишеними працівниками на підприємстві. Вона розлучена, виховує неповнолітнього сина сама та не має іншої матеріальної допомоги. Вказане, на її думку, є підставою для визнання її звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення з відповідача заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування відповідачем позивачу моральної немайнової шкоди. яку вона оцінює у 85 000 ( вісімдесят п"ять тисяч) гривень, оскільки з моменту її незаконного звільнення вона перенесла несподіваний стрес, що призвело до моральних душевних страждань, втрати нормально життєвих зв"язків і вона була змушена прикладати додаткові зусилля для організації свого життя, а саме звертатися за юридичною допомогою, складати позов, понесла несподівані матеріальні витрати з вини відповідача.

У судовому засідання позивачка та представник позивача адвокат Мохненко В.П., який діє на підставі ордеру серія ДН №ООО, 67740 від 19.03. 2014 року та договору № 3 від 19.03. 2014 року про надання правової допомоги та представництво інтересів у цивільній справі ( т.1, а.с. 33- 40) позовні вимоги уточнили, що на момент її звільнення, у відповідача були вакантні посади, зокрема посада кур"єра, на яку взяли дружину фінансового директора та економіста, було взято працівника ОСОБА_7, доповнили та підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заявіта доповненнях до позову ( т.1, а.с. 182-184).

Представники ТОВ «Чарівний світанок (АГРО)» Подоляка В.Г. та Беляневич В.Е., які діють за довіреністю б/н від 01.04. 2014 року ( а.с.187, т.1) в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували з підстав, викладених у письмових запереченнях від 24 квітня 2014 р. ( т.1, а.с.46- 57) ; від 5 червня 2014 р. ( а.с. 198-201, т.1; а.с. 1-10, т.2) та від 10.06. 2014 року ( т.2, а.с. 97-100).

Зокрема, представники відповідача зазначили, що позивачка була повідомлена відповідачем про наступне звільнення у зв'язку із скороченням штату працівників 16 грудня 2013 року. На день попередження позивача про наступне вивільнення вакантні посади на підприємстві були відсутні. Жодна з посад, які на думку позивачки неправомірно не були запропоновані їй відповідачем, не були вакантними на момент повідомлення позивача про наступне звільнення, тобто станом на 16 грудня 2013 р. На посаду економіста було взято працівника ОСОБА_7 ще 19 червня 2013 р., а на посаду кур'єра інваліда ОСОБА_8 з 1 січня 2014 р.

Також представники відповідача посилаються на те, що питання про наявність або відсутність у позивача переважного права на залишення на роботі було вирішено у відповідності із чинним законодавством, оскільки всі працівники мали однакову кваліфікацію та продуктивність праці, разом з тим у ОСОБА_2 не було виявлено жодної з перелічених у ч. 2 ст. 42 КЗпП переваг для залишення на роботі. При прийнятті на роботу в 2009 р. ОСОБА_2 не повідомила кадрову службу, що розлучена з 11.01.2005 р, надала паспорт з відміткою про реєстрацію шлюбу в 1996 р. Її розлучення та наявність неповнолітнього сина не впливає на правомірність прийнятого рішення, оскільки навіть у цьому випадку вона має найменшу кількість переваг перед іншими працівниками. Крім того, представники відповідача вважають, що освіта та кваліфікація не є тотожними речами, а щодо продуктивності праці, то серед працівників, що займали посади заступників директора фінансового були відсутні підстави виділити якогось одного працівника перед іншими за ознакою більш високої кваліфікації та продуктивності праці. Вважають, що на підприємстві мали місце зміни в організації виробництва та праці, в тому числі скорочення чисельності працівників, зокрема штат було скорочено з 40,5 одиниць до 13 одиниць за період грудня 2013 р - лютого 2014 р.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представників відповідача, а також покази свідка ОСОБА_9, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, наведені сторонами доводи та заперечення,суд приходить до висновку про відмову у позові, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ст.40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з ч.ч.1,3 ст.492 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Згідно із ч. 2 ст. 42 КЗпП при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: сімейним - при наявності двох і більше утриманців; особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років, з часу повернення на постійне місце проживання до України; працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

Як вбачається із роз"яснень п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 р. № 9 розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення

Разом з тим, позивачка була прийнята на посаду заступника директора фінансового за сумісництвом, на неповний робочий день, 9 квітня 2009 р. згідно із наказом № 9 ( т. 1, а.с. 20). Пізніше згідно з наказом № 21/17 позивачку було прийнято на посаду заступника директора фінансового на постійне місце роботи, на повний робочий день в порядку переведення із ТОВ «Золотий Світанок (Агро)» з 3 серпня 2009 р. (т.1, а.с. 19).

16 грудня 2013 р. ОСОБА_2 була попереджена про наступне звільнення з 17 лютого 2014 року на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП ( т.1, а.с. 59).

Того ж дня 16.12. 2013 року відповідач видав наказ № 75 К по ТОВ «Чарівний світанок (АГРО)» «Про скорочення працівників», яким передбачалось скоротити чисельність працівників фінансового відділу ( т.1, а.с. 18).

17 лютого 2014 р. позивачку було звільнено із займаної посади у зв'язку із скороченням чисельності працівників на підставі наказу № 9к від 03.02.2014 р. ( т.1, а.с. 17).

Згідно із наказом по ТОВ «Чарівний світанок (АГРО)» «Про затвердження штатного розпису на 2014 рік» № 82 К від 26.12.2013 р. та його додатків, з 1 січня 2014 р. вводився новий штатний розпис з 19,75 штатних одиниць, скорочено 6 департаментів, 2 відділи та 1 комісію та 26 посад (т. 1, а.с.131а -131б).

У відповідності до наказу № 82К від 26.12. 2013 року , наказом № 83 К від 26.12.2013 року вже з 1 березня 2014 р. по ТОВ «Чарівний світанок (АГРО)» вводився новий штатний розпис з 15,25 штатних одиниць . Згідно із наказом по ТОВ «Чарівний світанок (АГРО)» «Про затвердження штатного розпису» № 18-К від 01.03.2014 року, з 01.03.2014 р. вводився новий штатний розпис, згідно якого розмір штату встановлювався на рівні 13 штатних одиниць (т.1, а.с. 125- 129).

Як вбачається з довідки ТОВ «Чарівний світанок (АГРО)»№ 24 від 16.05.2014 р. в цей період були звільнені 28 працівників (т.1 , а.с.142-144).

Таким чином, судом встановлено, що у відповідача дійсно відбулося скорочення штату працівників, внаслідок якого було скорочено в тому числі посаду заступника директора фінансового, яку обіймала позивачка ОСОБА_2

Зі змісту ч. 3 ст. 492 КЗпП вбачається, що відповідач зобов'язаний повідомити позивача про наступне звільнення не пізніше, ніж за 2 місяці до запланованої дати звільнення, і одночасно з повідомленням про звільнення запропонувати позивачу вакантні посади, які наявні у відповідача станом на момент попередження про звільнення. Станом на дату попередження таких вакансій не було, а обов'язок пропонувати вакансії передбачено тільки одночасно з попередженням про наступне звільнення. Відсутність вакантних посад у ТОВ «Чарівний світанок (АГРО)» станом на 16 грудня 2013 р. підтверджується штатним розписом, затвердженим 01.10.2013 р. (т.1, а.с.62-63), та листом генерального директора ОСОБА_11 № 20 від 23.04.2014 р. ( т.1, а.с. 124).

Відсутність вакансій в подальшому вбачається з наказу по ТОВ «Чарівний світанок (АГРО)» «Про затвердження штатного розпису на 2014 рік» № 83 К від 26.12.2013 р. та його додатків; наказом № 82 К від 26.12.2013 року; наказом по ТОВ «Чарівний світанок (АГРО)» «Про затвердження штатного розпису» № 18-К від 01.03.2014 року т.1. а.с. 125 - 131-б).

Разом з тим, ч.3 ст. 49- 2 КЗпП України не зобов'язує відповідача в подальшому пропонувати вакантні посади, які виникли уже після попередження працівника про наступне вивільнення.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що ч 3 ст. 49-2 КЗпП містить посилання на те, що працівнику слід запропонувати іншу роботу за відповідною професією та спеціальністю.

Судом не виявлено передбаченого законодавством обов'язку підприємства окремо повідомляти вивільнюваних працівників про відсутність вакантних посад, який би порушив відповідач.

Крім того, не знайшли свого підтвердження доводи позивача про наявність вакансії економіста, так як ОСОБА_7 була прийнята на посаду економіста на підставі наказу № 40К від 19.06.2013 року, тобто близько півроку до попередження ОСОБА_2 про наступне вивільнення ( т.2, а.с. 11).

Що ж стосується прийняття на роботу кур'єра, такий факт дійсно мав місце. ОСОБА_8, що була прийнята на посаду кур'єра на умовах неповного робочого дня (4 години на день) з зарплатнею 700 грн. з 2 січня 2014 року, є інвалідом (т.2, а.с. 45-49).

Вказане робоче місце була створено у відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» як спеціальне робоче місце, призначене виключно для працевлаштування інваліда за квотою (т.2, а.с. 50).

Отже, позивачка не могла претендувати на вказану посаду кур'єра, оскільки не є інвалідом.

За таких обставин, відповідач не був зобов'язаний пропонувати ОСОБА_2 вказану посаду.

Доводи позивача щодо порушення відповідачем правил звітності щодо вивільнюваних працівників та штрафних санкцій за це не аналізується судом по даній справі, оскільки виходять за межі спірних відносин. Те саме стосується збільшення заробітної плати окремим працівникам.

Не заслуговує на увагу також довід позивачки щодо встановлення ст. 42 КЗпП обов'язку керівників структурних підрозділів подавати власнику або повноваженому ним органу обґрунтовані пропозиції щодо кандидатур на звільнення, оскільки ст. 42 КЗпП такої норми не містить.

Також в обґрунтування своєї позиції ОСОБА_2 посилається на ту обставину, що вона має вищу кваліфікацію та продуктивність праці в порівняння з іншими працівниками. Вказана обставина не знайшла свого підтвердження при розгляді справи судом. При цьому щодо питання кваліфікації позивачка посилається на її вищу економічну освіту (т.1, а.с. 14-16).

Згідно із штатним розписом ТОВ «Чарівний світанок (АГРО)», затвердженим 01.10.2013 р. (т.1, а.с. 62-63), у штаті ТОВ «Чарівний світанок (АГРО)» було передбачено чотири штатних одиниці з назвою посади «заступник директора фінансового», одну з яких обіймала позивачка ОСОБА_2 Інші три посади обіймали ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (т.1, а.с. 64-69).

Як з'ясувалося в ході судового розгляду, позивачка вважає, що має вищу кваліфікацію порівняно з ОСОБА_13, посилаючись на освіту ОСОБА_13 (т.1, а.с. 114; 118; 119; 120; 121).

Разом з тим, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 41/0/4-12 від 16.01.2012 р. вказав, що поняття кваліфікації як таке, що включає не лише освітній рівень працівника та стаж його роботи, а і здатність виконувати особливі доручення, є оціночним та визначається у кожній конкретній справі залежно від установлених судом обставин. За таких обставин поняття освіти не є тотожним поняттю кваліфікації, та рівень кваліфікації ОСОБА_2 та ОСОБА_13, а також чи є рівень кваліфікації одного працівника вищим від рівня кваліфікації іншого працівникам підлягає з'ясуванню судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

ОСОБА_13 отримала вищу освіту за спеціальністю фізика-ядерщика, що підтверджується дипломом, виданим Київським університетом ім. Т.Шевченка 22.06.1994 р. (т.1, а.с. 114), в 1994 році їй було присвоєно кваліфікацію «бухгалтер» згідно із свідоцтвом №169 09.06.1994 р., виданим Асоціацією бухгалтерів України (а.с.118, т.1). ОСОБА_2 має вищу економічну освіту, що підтверджується дипломом, виданим Харківським державним університетом 21.06.1995 року (а.c.14, т.1). Стаж роботи на бухгалтерських посадах ОСОБА_13 з 2001 року, що підтверджується даними особового листка з обліку кадрів (а.с. 71, т.1).

Даними трудової книжки ОСОБА_2 підтверджується її стаж роботи на бухгалтерських посадах з 2004 року (а.c. 12, т.1).

ОСОБА_13 має сертифікат про участь у практикумі від ЛІГА:ЗАКОН «Неожиданные изменения: ЕСВ, декретные, страховой стаж, дополнительные блага. Начисление заработной платы, НДФЛ, больничных, отпусков. ПФУ и Миндоходы - слияние или поглощение?» (а.с. 119, т.1) та диплом, виданий Інститутом фінансових бухгалтерів про проходження курсу «Стандарти міжнародної фінансової звітності для професіоналів» (а.с. 120-121, т.1).

ОСОБА_2 також має сертифікат про участь у практикумі від ЛІГА:ЗАКОН «Неожиданные изменения: ЕСВ, декретные, страховой стаж, дополнительные блага. Начисление заработной платы, НДФЛ, больничных, отпусков. ПФУ и Миндоходы - слияние или поглощение?» (а.с89, т.1), диплом «професійного фінансового менеджера», виданий Інститутом професійних фінансових менеджерів (а.с.15, т.1), та диплом про проходження курсу «Фінансовий менеджмент», виданий Інститутом професійних фінансових менеджерів (а.с. 16, т.1). Дисциплінарні стягнення чи зауваження щодо рівня кваліфікації відсутні у обох.

За таких обставин, оцінюючи не тільки освіту, зазначену в дипломі, але й інші критерії в їх сукупності, у суду відсутні підстави визнати кваліфікацію ОСОБА_2 більш високою за кваліфікацію ОСОБА_13

Доводи позивачки про вищу продуктивність праці також не заслуговують на увагу з огляду на таке. У своїх доповненнях до позову позивачка ( т.1, а.с. 182-184) зазначила, що підпорядковані їй підприємства збирали більше урожаю в тоннах та займалися обробітком землі більшої площі, порівняно з підприємствами, які були закріплені за іншими заступниками фінансового директора. Жодних доказів на підтвердження вказаних даних позивачка не надала. Разом з тим, як вбачається із довідки ТОВ «Чарівний світанок (АГРО)» від 20.05.2014 р. (т.1, а.с. 145) підприємства, що були закріплені за іншими заступниками директора фінансового ТОВ «Чарівний світанок (АГРО)» займалися як рослинництвом, так і тваринництвом. За таких обставин, критерії площі земельних ділянок та тонн зібраного урожаю не можуть бути об'єктивно застосовані до визначення продуктивності праці цих працівників.

ОСОБА_2 в ході судового розгляду пояснила, що до підконтрольних іншим заступникам фінансового директора підприємств, які займаються розведенням великої рогатої худоби чи свиней, критерії площі земель чи урожаю не використовуються. Як вбачається із тієї ж довідки ТОВ «Чарівний світанок (АГРО)» від 20.05.2014 р. (т.1, а.с. 145) за ОСОБА_2 було закріплено не три, а два підприємства: ТОВ «Ворожбалатсервіс», ПП «Карла Маркса-2».

Згідно із листом ТОВ «Чарівний світанок (АГРО)» від 02.06.2014 р. підприємства, закріплені за кожним із заступників директора фінансового ТОВ «Чарівний світанок (АГРО)», були збитковими (а.с. 202- 203, т.1).

А з тверджень представників відповідача вбачається, що підприємств у позивачки ОСОБА_2 є найменшою кількістю в порівнянні з іншими працівниками, а збиток закріплених за ОСОБА_2 був найбільшим.

Згідно показів свідка ОСОБА_9 , що обіймав посаду директора фінансового ТОВ «Чарівний світанок (АГРО)», економічно- фінансова служба працює з масивами інформації, у нього був збалансований колектив, всі чотири фінансові заступники ( фінансові мененджери) були рівнозначно продуктивні і нікого із них не виділяє, поскільки у нього були відсутні об"єктивні критерії щодо виділення одного працівника на посаді заступника директора фінансового перед іншим, а тому заступником директора по персоналу було прийнято рішення щодо вивільнення ( скорочення) працівників з огляду на ті обставини, хто з них користується найбільшим соціальним захистом, а отже більше потребує залишення на роботі.

Отже, згідно із ч. 2 ст. 42 КЗпП більш високою повинна бути одночасно і кваліфікація і продуктивність праці. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач не довела свою одночасно і вищу кваліфікацію, і вищу продуктивність праці у сукупності, які б слугували перевагою за ч. 1 ст. 42 КЗпП для залишення її на роботі, а також про те, що відсутні об'єктивні та достовірні критерії для виділення більш високої кваліфікації та продуктивності праці, які б дозволили стверджувати про переважне право ОСОБА_2 на залишенні на роботі перед іншими працівниками, що займали посади заступника директора фінансового.

Що стосується оцінки критеріїв, передбачених у ч.2 ст.42 КЗпП, слід зазначити, що згідно із службовою запискою директора департаменту по роботі з персоналом ОСОБА_17 від 10.12.2013 р. ( т.1, а.с.60-61), а також матеріалами особових справ працівників ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_2 та ОСОБА_14 (т.1, а.с. 70- 92), залишенню на роботі підлягала ОСОБА_12, оскільки призначена на посаду виконуючого обов'язки директора фінансового на період його відсутності (а.с. 68, т.1 ), виконує якісно інші обов'язки, їй надано право візування фінансових документів, узгодження заявок на оплату, службових записок, здійснення загального керівництва роботою фінансового департаменту та відання інших питань виключної компетенції директора фінансового. Вона також має переваги за двома пунктами: за п. 1 ч. 2 ст. 42 КЗпП та п. 3 ч. 2 ст. 42 КЗпП (т.1, а.с. 64, 65, 68, 70).

ОСОБА_13 має переваги за трьома пунктами: п. 1 ч. 2 ст. 42 КЗпП, п. 2 ч. 2 ст. 42 КЗпП України та п. 3 ч. 2 ст. 42 КЗпП. Зокрема, згідно п. 3 ч. 2 ст. 42 КЗпП (працівники з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації) ОСОБА_13 має тривалий безперервний стаж роботи в ТОВ «Чарівний світанок (АГРО)», який станом на 01.12.2013 року становив 5 років, 1 місяць, 11 днів, що підтверджується наказом про призначення ОСОБА_13 № 44 від 20.10.2008 р. (т.1, а.с.66 ).

Тривалість безперервного стажу роботи ОСОБА_2 в ТОВ «Чарівний світанок (АГРО)» станом на 01.12.2013 року становив 4 роки, 8 місяців, 1 день (т.1, а.с. 74).

Згідно п. 1 ч.2 ст.42 КЗпП, при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: сімейним - при наявності двох і більше утриманців, ОСОБА_13 на день наказу про скорочення, мала на утриманні доньку студентку 1992 року народження (т.1, а.с. 177), чоловіка-пенсіонера (т.1, а.с. 178) та батьків-пенсіонерів (т.1, а.с. 71)

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 42 КЗпП України , при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком , у сім'ї ОСОБА_13 , її чоловік - пенсіонер, а тому вона є єдиним членом сім'ї з самостійним заробітком.

ОСОБА_14 не мала переваг взагалі (т.1, а.с. 67). В подальшому ОСОБА_14 була звільнена за угодою сторін, що підтверджується наказом про звільнення № 76 К від 17.12.2013 р. (а.с. 69, т.1 ).

За даними особової справи ОСОБА_2, оригінал якої було оглянуто судом в судовому засіданні (т.1, а.с. 72- 91) згідно із паспортними даними, що містяться в особовій справі (т.1, а.с. 80-81), та особового листка з обліку кадрів (а.с. 91, т.1), позивачка заміжня за ОСОБА_16, жодних відміток про розірвання шлюбу в копії паспорту немає. З пояснень самої ж позивачки та її представника в судовому засіданні, що при прийнятті на роботу до відповідача, з етичних міркувань не повідомила, що розвідна, а штамп в паспорті поставила лише в 2010 році.

За таких обставин судом встановлено, що позивачка не повідомляла ТОВ «Чарівний світанок (АГРО)» про розірвання шлюбу, а тому відповідач правомірно не враховував цю обставину при прийнятті рішення щодо переважного права на залишенні на роботі.

Однак, навіть при врахуванні цієї обставини ОСОБА_2 мала б найменше кількісних переваг, а саме: одну перевагу за п. 2 ч. 2 ст. 42 КЗпП.

Таким чином, наявність однієї умови переваги у позивача є менше, порівняно із тими працівниками, які залишились працювати , а саме, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, а позивачка не спростувала та не підтвердила належними доказами ті обставини, що залишенню на роботі не підлягали ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Отже, відповідач вправі самостійно вибирати будь-яку з переваг, передбачених пунктами 1-9 ч.2 ст. 42 КЗпП України, так як вони є рівноцінними, а їх нумерація не вказує на пріоритетність попереднього пункту перед наступним.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги позивачки про визнання наказу №9-к від 03.02.2014 року про її звільнення незаконним, поновлення на роботі у ТОВ «Чарівний світанок (АГРО)» та стягненню середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 19 499 ( дев"ятнадцять тисяч чотириста дев"яносто дев"ять) гривень за місяць, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Що стосується моральної шкоди, то позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають виходячи із законності звільнення, та відсутністі порушеного при цьому права позивача .

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст . 10, 11, 60, 208, 209, 212, 213-218 ЦПК України, ст. ст. 40, 42, 49-2, 232, 233, 235, 237-1, 238 КЗпП України, ст. ст. 22, 23 ЦК України , суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЧАРІВНИЙ СВІТАНОК»(АГРО), третя особа; ОСОБА_6 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної немайнової шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 11 червня 2014 року.

СУДДЯ ЛЕОНТЮК Л.К.