Справа № 751/3615/13-ц Провадження №
22-ц/795/435/2014 Головуючий у I інстанції
-Косач І. А. Доповідач - Висоцька Н.
В.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Бойко О.В., Шитченко Н.В.

при секретарі - Зіньковець О.О.,

за участю: представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на рішення Новозаводського
районного суду м. Чернігова 24 грудня 2013
року по справі за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
"Універсал Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки та зустрічною позовною
заявою ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства "Універсал
Банк", Реєстраційної служби
Чернігівського міського управління
юстиції в Чернігівській області про
визнання іпотечного договору
недійсним,

В С Т А Н О В И В :

В апеляційній скарзі апелянти просять
скасувати рішення Новозаводського
районного суду м. Чернігова 24.12.2013 року
по справі за позовною заявою ПАТ
"Універсал Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки та зустрічною позовною
заявою ОСОБА_2 до ПАТ "Універсал Банк",
Реєстраційної служби Чернігівського
міського управління юстиції в
Чернігівській області про визнання
іпотечного договору недійсним, та
ухвалити нове рішення, яким позивачу в
задоволенні позову відмовити повністю.

Доводи скарги зводяться до того, що
оскаржуване рішення суду є незаконним
та необґрунтованим, оскільки при
винесенні його суд першої інстанції
допустив численні порушення норм
матеріального та процесуального права.

Незаконність рішення суду першої
інстанції ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
обґрунтовують тим, що в зв»язку з
розглядом справи за відсутності
відповідачів та їхнього представника,
судом першої інстанції були грубо
порушені їх процесуальні права, що
унеможливило поставити запитання
експертам, які проводили
судово-психіатричну експертизу.

В скарзі апелянти не погоджуються з
висновками проведеної
судово-психіатричної експертизи, і в
судовому засіданні суду першої
інстанції не мали можливості заявити
клопотання про проведення повторної
судово-психіатричної експертизи
згідно ст. 150 ЦПК України.

Вислухавши суддю-доповідача,
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги та
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд приходить до
наступного висновку.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ
«Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, суд першої інстанції
прийшов до висновку, що у зв»язку з
неналежним виконанням ОСОБА_1, в
порушення взятих на себе зобов'язань,
визначених кредитним договором,
утворилась заборгованість перед
банком, яка по сумі кредиту склала 526612,42
грн., відсотки 51378,47 грн., підвищені
відсотки 1952,98 грн., а всього разом 579943,87
грн., що підтверджується розрахунком
заборгованості (а.с.32). Чотирикімнатна
квартира, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, яка належить: 15 частина -
ОСОБА_1, 25 частини - ОСОБА_2, 25 частини -
ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право
власності на житло, складає предмет
іпотеки за іпотечним договором № 4080
від 11.11.2011 року та забезпечують
виконання зобов'язань за кредитним
договором № 35-1/963К-07/ від 11.11.2011 року, а
тому позовні вимоги банку підлягають
задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк»,
ЧМУЮ в особі Реєстраційної служби
Чернігівського МУЮ в Чернігівській
області про визнання іпотечного
договору недійсним, суд посилався на
висновок (акт) № 519/397 амбулаторної
судово - психіатричної експертизи від
05.12.2013року, що у ОСОБА_2 на час укладання
договору іпотеки від 11.11.2011р. мав місце
органічний розлад особистості
змішаного ґенезу (без психозу та
недоумства) - F07.8 за Міжнародною
Класифікацією Хвороб 10-го перегляду,
який не позбавляв його здатності
розуміти значення своїх дій та
керувати ними (а.с.212-225). Таким чином,
відповідач не довів суду, що в момент
складення договору іпотеки не
усвідомлював значення своїх дій та/або
не міг керувати ними.

З даним висновком суду першої
інстанції погоджується і апеляційний
суд, оскільки судом першої інстанції
обставини справи з"ясовані в обсягу,
необхідному для правильного вирішення
спору, відповідно до встановлених
обставин, правильно визначено суть і
характер правовідносин сторін та норми
матеріального права, що їх регулюють.

Доводи апеляційної скарги цей висновок
суду не спростовують.

Як встановлено судом, 11.11.2011 року між
ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1
укладено кредитний договір № 35-1/963К-07/1
на суму 550086,30 грн. зі сплатою 10,00%
річних, а з 01.11.2012 року зі сплатою 18,00 %
річних з кінцевим терміном повернення
до 01.11.2021 року (а.с.7-16).

На виконання умов кредитного договору
11.11.2011 року між ПАТ «Універсал Банк» та
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 укладено договір
іпотеки (нерухомого майна-квартири),
згідно якого, іпотекодавці передали в
іпотеку нерухоме майно, квартиру, що
знаходиться за адресою, АДРЕСА_1 та
належить іпотекодавцям на праві
власності в наступних частинах: 1/5
частини квартири належить ОСОБА_1, 2/5
частини квартири належить ОСОБА_2, 2/5
частини належить ОСОБА_3 (а.с.19-30).

Вищезазначені частини квартири
складають предмет іпотеки за іпотечним
договором № 4080 від 11.11.2011 року та
забезпечують виконання зобов'язань за
кредитним договором № 35-1/963К-07/1 від
11.11.2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України, особа
здійснює свої цивільні права вільно, на
власний розсуд, а згідно ст. 627 ЦК
України сторони є вільними в укладенні
договору та визначенні умов договору.

Стаття 628 ЦК України визначає, що зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства. Умови Договору кредиту
були погоджені сторонами та
затверджені їх підписами під
Договором.

Сторони своїм вільним волевиявленням
визначили умови Договору кредиту та
Договору іпотеки.

Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до приписів ст.ст. 33, 34
Закону України «Про іпотеку» N898-IV від
05.06.2003 р. у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Доводи апеляційної скарги, що судом в
порушення норм процесуального права,
не було відкладено розгляд справи
відповідно до поданої заяви (а.с. 239 т. 1),
не спростовують правильності
висновків суду першої інстанції,
оскільки згідно із ч. 2 ст. 169 ЦПК
України неявка представника в судове
засідання без поважних причин або
неповідомлення ним про причини неявки
не є перешкодою для розгляду справи. За
клопотанням сторони та з урахуванням
обставин справи суд може відкласти її
розгляд.

Як вбачається з журналу судового
засідання від 24.12.2014 року (а.с. 74), судом
першої інстанції було зазначене
клопотання вирішено, та ухвалено про
можливість слухання справи у
відсутності відповідачів та їх
представника.

Посилання апелянта щодо
порушення прав відповідачів, а саме
позбавлення їх можливості поставити
запитання експертам, які проводили
судово - психіатричну експертизу та
нотаріусу ОСОБА_4, оскільки він давав
пояснення при проведенні експертизи,
не є обґрунтованими та спростовуються
матеріалами справи, як вбачається
представник відповідачів ОСОБА_5 23.12.2013
року знайомився з матеріалами справи,
в тому числі і з висновком (актом) № 519/397
амбулаторної судово-психіатричної
експертизи від 09.12.2013 року (а.с. 238 т. 1),
разом з тим клопотань щодо допиту
експертів та нотаріуса не було
заявлено.

Вимогами ст. 150 ЦПК України та
роз'яснень, що містяться в п. 11
постанови Пленуму Верховного Суду
України N 8 від 30 травня 1997 року "Про
судову експертизу в кримінальних та
цивільних справах", відповідно до яких
повторна експертиза призначається,
коли є сумніви у правильності висновку
експерта, пов'язані з його недостатньою
обгрунтованістю чи з тим, що він
суперечить іншим матеріалам справи, а
також за наявності істотного порушення
процесуальних норм, які регламентують
порядок призначення і проведення
експертизи. Істотними можуть
визнаватися, зокрема, порушення, які
призвели до обмеження прав
обвинуваченого чи інших осіб.

З врахуванням наведеного та за
відсутності належним чином
обґрунтованих обставин, які викликають
сумніви у правильності висновку
експерта, апеляційним судом було
відмовлено в задоволенні клопотання
про призначення повторної судово -
психіатричної експертизи.

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Оскаржуване рішення ґрунтується на
повно та всебічно досліджених доказах,
оцінка яких проведена у відповідності
до положень ст. ст. 57-66 ЦПК України і
доводи апеляційної скарги їх не
спростовують та не містять
передбачених законом підстав для
скасування вірного по суті рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова 24 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: