РІШЕННЯ

іменем України

„13" лютого 2014 року

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

за участі представника позивача -
Далія С.О.,

за участі відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним
позовом, в його обґрунтування
посилаючись на те, що відповідно до
укладеного договору від 10.01.2006 р.
№DNDR020812322, відповідач отримала кредит в
сумі 8 804,00 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 48% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом; укладаючи договір, сторони за
ним погодили порядок та умови
погашення кредиту, погашення
заборгованості по кредиту, сплати
нарахованих за період користування
кредитом відсотків, комісії за
користування кредитом та інших
витрат.

Як зазначається позивачем при
зверненні до суду, позивач виконав
зобов'язання за кредитним договором,
утім, відповідач не надавав своєчасно
банку грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов договору, та на
даний час відповідач продовжує
ухилятися від виконання зобов'язання і
заборгованість не погашає, що є
порушенням законних прав позивача
(станом на 10.12.2013 р. заборгованість
становить 84 315,50 грн., яка складається з
наступного: 5 456,39 грн. - заборгованість
за кредитом, 33114,34 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом,
45 744,77 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором).

У судовому засіданні представник
позивача вимоги позову підтримав
повністю, надав пояснення, аналогічні
викладеним в позовній заяві, просив суд
повністю задовольнити поданий позов.

Відповідач пояснила, що не
відмовляється від виконання
грошового зобов'язання, утім, в силу
важкої онкологічної хвороби та через
відсутність заробітку не має змоги
здійснювати погашення за договором;
разом з тим, просила суд врахувати в
окремо даних запереченнях сплив
трирічного строку з боку позивача
позовної давності.

Заслухав пояснення представника
позивача та дослідивши докази в межах
заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК
України, суд дійшов до висновку про
наявність підстав для ухвалення
рішення про задоволення позову
частково, виходячи з наступного.

Банківський кредит - будь-яке
зобов'язання банку надати певну суму
грошей, будь-яка гарантія, будь-яке
зобов'язання придбати право вимоги
боргу, будь-яке продовження строку
погашення боргу, яке надано в обмін на
зобов'язання боржника щодо повернення
заборгованої суми, а також на
зобов'язання на сплату процентів та
інших зборів з такої суми (ст. 2 закону
України «Про банки та банківську
діяльність»); за ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язання є правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають із
підстав, установлених ст. 11 цього
Кодексу, зокрема: договорів та інших
правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання перестає діяти в разі
його припинення з підстав,
передбачених договором або законом (ч. 1
ст. 598 ЦК України), та ці підстави
зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК
України, та за відсутності інших
підстав припинення зобов'язання,
передбачених договором або законом,
зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином
(ст. 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов'язання є
виконання, прийняте кредитором, у
результаті якого припиняються права та
обов'язки сторін зобов'язання.

Як було встановлено судом
відповідно до укладеного договору від
10.01.2006 р. №DNDR020812322, відповідач отримала
кредит в сумі 8 804,00 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 48% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом; укладаючи
договір, сторони за ним погодили
порядок та умови погашення кредиту,
погашення заборгованості по кредиту,
сплати нарахованих за період
користування кредитом відсотків,
комісії за користування кредитом
та інших витрат.

Позивач виконав зобов'язання за
кредитним договором, утім, відповідач
не надавав своєчасно банку грошові
кошти для погашення заборгованості за
кредитом, відсотками, а також іншими
витратами відповідно до умов договору,
та на даний час відповідач продовжує
ухилятися від виконання зобов'язання і
заборгованість не погашає, що є
порушенням законних прав позивача
(станом на 10.12.2013 р. заборгованість
становить 84 315,50 грн., яка складається з
наступного: 5 456,39 грн. - заборгованість
за кредитом, 33114,34 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом,
45 744,77 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором).

Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК).

Боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК).

Таким чином, з урахуванням того, що
відповідач порушив умови договору,
допустив його невиконання, та з
урахуванням того, що на виконання ст. 625
ЦК боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Разом з тим, приймаючи рішення щодо
заявлених позивачем вимог, суд
враховує, що кредитний договір є
дійсним і неоспореним, є актом
волевиявлення сторін, що підтверджує
їх згоду виконувати умови, які вони для
себе передбачили, тому суд дійшов до
висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову;
вочевидь, обрання способу захисту
права віднесено на розсуд позивача та
обраний у цій справі позивачем спосіб
захисту порушеного права є таким, що
відповідає закону (ст. 16 ЦК) та умовам
кредитного договору.

Водночас, при визначенні суми
заборгованості за кредитним договором
для суду вбачаються підстави з огляду
на надані позивачем докази важкої
хвороби для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК
України та зменшення пені до 50,00 грн.

Питання про розподіл судових
витрат вирішено у відповідності до
ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, ч. 1 ст. 88,
ст.ст. 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
на користь Публічного акціонерного
товариства «ПриватБанк» (,
місце знаходження юридичної особи: м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 50) заборгованість за
кредитним договором №DNDR020812322 від
10.01.2006 р. в розмірі 38 620,73 грн., яка
складається з наступного: 5 456,39 грн. -
заборгованість за кредитом, 33 114,34 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 50,00 грн. - пеня.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства «ПриватБанк» (,
місце знаходження юридичної особи: м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 50) судові витрати,
пов'язані зі сплатою судового збору в
розмірі 386,21 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя