Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2014 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

17 квітня 2009 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, як солідарних боржників, про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, за рахунок заставного майна - квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» грошових коштів в розмірі 1 257 498,96 грн. (а.с.3-6 т.1)

11 березня 2010 року представник позивача Волошина А.В. подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до поданої заяви Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за рахунок заставного майна - квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» грошових коштів в розмірі 1 523 047,80 грн., заборгованість по кредитним договорам №319/НД/06 від 18 січня 2006 року, №0 від 14 грудня 2006 року та №0 від 21 грудня 2007 року. (а.с.92-93 т.1)

26 серпня 2010 року представник позивача Ковальчук М.Н. подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до поданої заяви Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» просило звернути стягнення на передану в іпотеку АТ «УкрСиббанк» квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», яки виникають з Кредитного договору №319/НД/06 від 18 січня 2006 року, Кредитного договору №0 від 14 грудня 2006 року та Кредитного договору №0 від 21 грудня 2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, на загальну суму 1 608 170,91 грн. (а.с.151 т.1)

14 червня 2011 року представник позивача Волошина О.В. подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до поданої заяви Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» просило звернути стягнення на передану в іпотеку АТ «УкрСиббанк» квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», яки виникають з Кредитного договору №319/НД/06 000) від 18 січня 2006 року, Кредитного договору №0 від 14 грудня 2006 року та Кредитного договору №0 від 21 грудня 2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, на загальну суму 1 778 319,65 грн. (а.с.17-18 т.2)

01 лютого 2012 року представник позивача Волошина О.В. подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до поданої заяви Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №319/НД/06 0) від 18 січня 2006 р. в розмірі 91727,44 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на день складання розрахунків складає 732 883,89 грн. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість по кредитному договору №0 від 14 грудня 2006 року та по кредитному договору №0 від 21 грудня 2007 року в розмірі 148 781,93 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на день складання розрахунків складає 1 188 737,85 грн. (а.с.84-88 т.2)

Рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 12 жовтня 2012 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за Кредитним договором від 18 січня 2006 року № 319/НД/06 у розмірі 732 883 грн. 89 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитними договорами від 14 грудня 2006 року № 0 та від 21 грудня 2007 року № 0 у розмірі 1188737 грн. 85 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. (а.с.202-205 т.2)

Рішенням Апеляційного суду м. Севастополя від 28 листопада 2013 року, рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 12 жовтня 2012 року скасовано, постановлено нове рішення, яким позов Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково. Присуджено стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» 830 718 грн. 53 коп. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. (а.с.418-425 т.2)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 26 березня 2014 року, касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 12 жовтня 2012 року та рішення Апеляційного суду м. Севастополя від 28 листопада 2013 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. (а.с.17-19 т.3)

На підставі ухвали Апеляційного суду міста Києва від 10 червня 2014 року підсудність справи за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості визначено Дніпровському районному суду міста Києва. (а.с.21 т.3)

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2014 року, позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, в частині заявлених позовних вимог до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартири, за адресою: АДРЕСА_1, залишено без розгляду. (а.с.59-61 т.3)

03 листопада 2014 року представник позивача Гіль Н.В. в судовому засіданні подала заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до змісту поданої заяви позивач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» просить суд: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №319/НД/06 0) від 18 січня 2006 р. в розмірі 91727,44 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на день складання розрахунків складає 732 883,89 грн. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість по кредитному договору №0 від 14 грудня 2006 року у розмірі 88728,87 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на день складання розрахунків складає 708 925,91 грн. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість по кредитному договору №0 від 21 грудня 2007 року у розмірі 60880,42 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на день складання розрахунків складає 486 422,38 грн. (а.с. 77-81 т.3)

Представник позивача Гіль Н.В. в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи позивач повідомлений належним чином, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, про причини неявки відповідачі суд не повідомили, відповідачі скористались процесуальним правом подати письмові заперечення на позов, які приєднано до справи (а.с.145-148 т.1, а.с.69-70, 162-167, 174-176, 193-194 т.2).

Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 18 січня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 укладений Кредитний договір № 319/НД/06, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 65 тис. доларів США строком до 18 січня 2027 року зі сплатою 12,5 % річних. (а.с.29-36 т.1)

27 червня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1, був укладений Договір № 1 про внесення змін до кредитного договору № 319/НД/06, відповідно до умов якого ОСОБА_1 було додатково надано кредит 1816,24 доларів США. (а.с.117 т.1)

14 грудня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 укладений Кредитний договір №0 на суму 56 150,00 доларів США строком до 14 грудня 2016 року зі сплатою 12,8 % річних від суми кредиту, виданого на споживчі потреби. (а.с.7-13 т.1)

27 червня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений Договір №1 про внесення змін до Кредитного договору № 0, відповідно до умов якого ОСОБА_1 у термін з 27 червня 2007 року додатково надано 2123,38 доларів США кредиту.(а.с.118 т.1)

21 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 0 на суму 34 000,00 доларів США строком до 21 грудня 2017 року зі сплатою 13,90 % річних від суми виданого кредиту на споживчі потреби. (а.с.14-18 т.1)

21 грудня 2007 року Додатковою угодою до договору про надання споживчого кредиту від 21 грудня 2007 року № 0 п. 5.2 Договору доповнено новим абзацом наступного змісту: У випадках настання обставин: передбачених підпунктами «а», «б» пункту 5.2 договору процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється у розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно п. 1.3.1 договору; передбачених підпунктом «в» пункту 5.2 договору - процентна ставка за договором збільшується не більше ніж на 10 % для кредитів у національній валюті та не більше ніж на 5% для кредитів в іноземній валюті, відповідно до розміру ставки, що діє згідно п. 1.3.1 договору (а.с. 119 т. 1)

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами № 0 від 14 грудня 2006 року та № 0 від 21 грудня 2007 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 14 грудня 2006 року та 21 грудня 2007 року укладені відповідно Договори поруки № 0 та № 0 П, відповідно до яких ОСОБА_2 зобов'язалась відповідати за виконання ОСОБА_1 зобов'язань за вказаними кредитними договорами в повному обсязі, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору (а.с.25-26 том 1).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Таким чином, проценти можуть нараховуватись (сплачуватись) і за зобов'язаннями в разі прострочення платежу. В цьому разі підставою застосування процентів є порушення зобов'язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України)

Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст.615 Цивільного кодексу України)

Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із. суті кредитного договору.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.

Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника.

При вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлений обов'язок позивальника повернути кредит частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту.

Виходячи з предмету позову та наявних у справі доказів, судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_1, як Позичальником, порушено умови кредитних договорів в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків, у зв'язку з чим станом на 26 січня 2012 року виникла заборгованість перед ПАТ «УкрСиббанк», а саме:

- за Кредитним договором №319/НД/06 0) від 18.01.2006 р. складає 91 727,44 дол. США., що по курсу НБУ на день складання розрахунку становить 732 883.89 грн., яка включає: заборгованість по основному боргу - 57 776,00 дол. США, що по курсу НБУ на день складання розрахунку становить 461 618,68 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами - 33 872,92 дол. США, що по курсу НБУ на день складання розрахунку становить 270 637,86 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 19,79 дол. США. що по курсу НБУ на день складання розрахунку становить 158,11 грн.; пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитними коштами - 58,73 дол. США, що по курсу НБУ на день складання розрахунку становить 469.24 грн.

- за Кредитним договором № 0 від 14.12.2006 р. складає 88 728,87 дол. США. що по курсу НБУ на день складання розрахунку становить 708 925,91 грн., яка включає: заборгованість по основному боргу - 48 662.00 дол. США, що по курсу НБУ на день складання розрахунку становить 388 799.65 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами - 32 824,02 дол. США, що по курсу НБУ на день складання розрахунку становить 262 257,35 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 2 868,17 дол. США, що по курсу НБУ на день складання розрахунку становить 22 916,10 грн.; пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитними коштами - 4 374.68 дол. США., що по курсу НБУ на день складання розрахунку становить 34 952, 81 грн.;

- за Кредитним договором № 0 від 21.12.2007 р. складає 60 880,42 дол. США. що по курсу НБУ на день складання розрахунку становить 486 422,38 грн., яка включає: заборгованість по основному боргу - 33 150,01 дол. США, що по курсу НБУ на день складання розрахунку становить 264 861,95 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами - 23 440,18 дол. США, що по курсу НБУ на день складання розрахунку становить 187 282,35 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 1 568,40 дол. США, що по курсу НБУ на день складання розрахунку становить 12 531,19 грн.; пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитними коштами - 2 721,83 дол. США., що по курсу НБУ на день складання розрахунку становить 21 746.89 грн., розмір заборгованості за вказаний період підтверджується долученими до заяви про збільшення позовних вимог від 03 листопада 2014 року розрахунками заборгованості по кредитним договорам, які залучено до матеріалів справи, при цьому суд враховує, що відповідачем ОСОБА_1 не надано доказів, які мали спростувати наведені позивачем розрахунки заборгованості, як і не підтверджено факт належного виконання позичальником договірних зобов'язань.

Крім того, виходячи зі змісту заяви ПАТ «УкрСиббанк» про збільшення позовних вимог від 03 листопада 2014 року, позивачем наголошено, що з урахуванням Висновку судово-почеркознавчої експертизи № 893 від 10.09.2013 року, яка проведена в межах розгляду даної цивільної справи (а.с. 347-351 т.2), при проведенні розрахунку заборгованості по Кредитному договору за № 319/НД/06 0) від 18 січня 2006 року та Кредитному договору № 0 від 14 грудня 2006 року, яка виникла у відповідача ОСОБА_1, не враховано умови Договору № 1 від 27.06.2006 р. про внесення змін до Кредитного договору № 319/НД/06 0) від 18 січня 2006 року та умови Договору № 1 від 27.06.2006 р. про внесення змін до Кредитного договору № 0 від 14 грудня 2006 року.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч.1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

Як роз'яснення у п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства про вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини першої статті 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

Підстави припинення зобов'язання визначену у статті 598 Цивільного кодексу України, де зазначено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Так, виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 559, 598 Цивільного кодексу України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати.

Як передбачено у пунктах 1.3 - 1.5 Договорів поруки за № 0 від 14 грудня 2006 року та за № 0 П від 21 грудня 2007 року, укладених між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплати процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору. Відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною. Причини невиконання Боржником своїх зобов'язань за Основним договором ніяким чином не можуть впливати на невиконання Поручителем зобов'язань за Договором.

Виходячи з предмету позову, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» пред'явило вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як солідарних боржників, на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість по кредитному договору №0 від 14 грудня 2006 року у розмірі 88728,87 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на день складання розрахунків складає 708 925,91 грн., заборгованість по кредитному договору №0 від 21 грудня 2007 року у розмірі 60880,42 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на день складання розрахунків складає 486 422,38 грн., яка виникла станом 26 січня 2012 року, що підтверджується залученими до справи розрахунками заборгованості.

За змістом ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, здійснені без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

У зобов'язаннях, у яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки, здійснене за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав для покладення на поручителя відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 18 червня 2012 року у справі № 6-73цс12, яка є обов'язковою при розгляді аналогічних справ усіма судами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» правомірно пред'явлені вимоги до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як солідарних боржників в частині стягнення заборгованості за Кредитним договором № 0 від 14 грудня 2006 року у розмірі 88 728,87 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 708 925,91 грн., та за Кредитним договором № 0 від 21.12.2007 р. у розмірі 60 880,42 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 486 422, 38 грн., оскільки сам факт неналежного виконання відповідачем ОСОБА_1, як Позичальником, умов вищезазначених кредитних договорів, дає підстави для покладання на поручителя, в даному випадку відповідача ОСОБА_2, відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком, в той же час судом не встановлено обставин, що зумовлювали б застосування положень ст.599 Цивільного кодексу України, якою передбачено вичерпний перелік підстав для припинення поруки.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 грн., тобто по 1827,00 грн. з кожного відповідача, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн., тобто по 15,00 грн. з кожного відповідача, які сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду, що підтверджується долученими до справи оригіналами платіжних документів.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 525, 526, 543, 554, 559, 598, 610, 611, 612, 615, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства про вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст.ст.1, 4, 10, 11, 58, 60, 208, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за Кредитним договором № 319/НД/06 0) від 18 січня 2006 р. на загальну суму 91 727,44 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 732 883 грн. 89 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за Кредитним договором № 0 від 14 грудня 2006 року у розмірі 88 728,87 дол. США. що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 708 925,91 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за Кредитним договором № 0 від 21.12.2007 р. у розмірі 60 880,42 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 486 422.38 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1827,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 15,00 грн., а всього на загальну суму 1842,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1827,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 15,00 грн., а всього на загальну суму 1842,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я