Справа № 500/8908/13-ц
Провадження № 2/500/854/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар
О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

за участю: представника
позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Ізмаїла
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Утконосівської сільської ради
Ізмаїльського району Одеської області
про визнання права власності на
спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовними вимогами, якими просить
визнати за ним, як спадкоємцем за
заповітом, право власності на житловий
будинок з надвірними спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1 та на
земельну ділянку, площею 1,8480 га, діл. № 2
- 0,2154 зрош., що знаходиться на території
Утконосівської сільської ради села
Утконосівка Ізмаїльського району
Одеської області, колишнє КСП
«Вікторія», частка (пай) 3 1006, 637а,
виділеної для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
мотивуючи тим, що державним нотаріусом
йому відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, у зв'язку із тим, що
відповідно до п. 4.15 гл. 10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України 22.02.2012
року № 296/5, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22.02.2012
року за № 282/20595, видача свідоцтва про
право на спадщину на майно, яке
підлягає реєстрації, проводиться
нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві.
Правовстановлюючий документ на
вищевказаний житловий будинок з
надвірними спорудами на ім'я ОСОБА_4 та
на ім'я ОСОБА_5, який був би
зареєстрований у встановленому
порядку, відсутній. Також відповідно до
статті 19 ЗУ «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» (від 01.07.2004 року, № 1952 - ІV)
державна реєстрація прав проводиться
на підставі Державних актів на право
власності на земельну ділянку, на
підставі п. 4.20 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
видача свідоцтва про право на спадщину
на земельну ділянку нотаріусом
проводиться на підставі витягу з
Державного земельного кадастру,
правовстановлюючий документ -
Державний акт на право власності на
вищевказану земельну ділянку на ім'я
ОСОБА_4, відсутній.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та наполягає на їх
задоволенні.

Представник відповідача
Утконосівської сільської ради
Ізмаїльського району Одеської області
в судове засідання не з'явився, про
розгляд справи був повідомлений
належним чином, надав до суду
клопотання, згідно якого позовні
вимоги визнає та не заперечує проти їх
задоволення та просить розглянути
справу за відсутності представника.

Вислухавши пояснення представника
позивача, перевіривши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на підставі
запису у господарській книзі № 453
виконавчого комітету Утконосівської
сільської ради Ізмаїльського району
Одеської області житловий будинок з
надвірними спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1
належить ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Крім цього, в
судовому засіданні було встановлено,
що на підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії І-ОД
№ 070804, виданого 04.11.2005 року
Ізмаїльською райдержадміністрацією,
зареєстрованого в книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 01.05.521.01097,
ОСОБА_5 належить земельна ділянка,
площею 1,8480 га, діл. № 2 - 0,2154 зрош., яка
розташована на території
Утконосівської сільської ради
Ізмаїльського району Одеської області,
колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №
1006, 637а, передана для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Згідно до ст. 1216 ЦК України -
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України
встановлено, що спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 20.11.2006 року, виданого
Утконосівською сільською радою
Ізмаїльського району Одеської області,
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки № 3150 від 20.11.2013 року,
наданої виконавчим комітетом
Утконосівської сільської ради
Ізмаїльського району Одеської області,
ОСОБА_5 була зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина на
спадкове майно, до якої входить 1/2
частина житлового будинку з надвірними
спорудами, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка,
площею 1,8480 га, діл. № 2 - 0,2154 зрош., яка
розташована на території
Утконосівської сільської ради
Ізмаїльського району Одеської області,
колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №
1006, 637а, передана для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте
розпорядження фізичної особи на
випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України
визначено, що право на заповіт має
фізична особа з повною цивільною
дієздатністю.

Відповідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України
встановлено, що заповідач може
призначити своїми спадкоємцями одну
або кілька фізичних осіб, незалежно від
наявності у нього з цими особами
сімейних, родинних відносин, а також
інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого
17.10.1996 року секретарем виконавчого
комітету Утконосівської сільської
ради Ізмаїльського району Одеської
області, зареєстрованого в реєстрі за
№ 85, ОСОБА_5 заповіла усе її майно, де б
воно не знаходилось та з чого б воно не
складалось і взагалі все те, що на день
смерті буде їй належати - ОСОБА_2.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру
(заповіти/спадкові договори) № 35834771 від
21.11.2013 року, наданого Ізмаїльською
державною нотаріальною конторою,
заповіт ОСОБА_5 від 17.10.1996 року,
зареєстрований за № 85 не змінювався та
не скасовувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1273 ЦК України визначено,
що спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку, встановлено
статтею 1270 цього Кодексу. Заява про
відмову від прийняття спадщини
подається нотаріусу за місцем
відкриття спадщини.

Так, у встановлений законом строк
ОСОБА_2 звернувся до Ізмаїльської
державної нотаріальної контори з
заявою, згідно якої спадщину за
заповітом приймати не буде, звертатися
до суду з заявою про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини не буде.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі не
охоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємцями за законом першої черги
відповідно до ст. 1261 ЦК України після
смерті ОСОБА_5 являються:

- чоловік ОСОБА_4, що підтверджено
свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3,
виданим 12.11.1952 року Суворівським
районним виконавчим комітетом
Одеської області;

- син ОСОБА_2, що підтверджено
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_2, виданим 13.01.1959 року
Суворівським районним виконавчим
комітетом Одеської області.

Інших спадкоємців, які заявили свої
права на спадкове майно, немає.

Як було встановлено в судовому
засіданні, ОСОБА_2 разом із
спадкодавцем не мешкав та з заявою про
прийняття спадщини не звертався, крім
цього звернувся до Ізмаїльської
державної нотаріальної контори з
заявою про відмову від прийняття
спадщини, тобто вважається таким, який
фактично не прийняв спадщину.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України -
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 на час
відкриття спадщини мешкав разом із
спадкодавцем ОСОБА_5, що підтверджено
довідкою № 3150 від 20.11.2013 року, наданою
виконавчим комітетом Утконосівської
сільської ради Ізмаїльського району
Одеської області, тобто вважається
таким, який фактично прийняв спадщину.

22.08.2007 року державним нотаріусом
Ізмаїльської державної нотаріальної
контори Богдан О.М. було видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом на спадкове майно, яке
складається з земельної ділянки,
площею 1,8480 гектар, діл. № 2 - 0,2154 зрош.,
що знаходиться на території
Утконосівської сільської ради села
Утконосівка Ізмаїльського району,
колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №
1006, 637 а, виділеної для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка належала померлій на
підставі Державного акту про право
приватної власності на землю серії І-ОД
№ 070804, виданого Ізмаїльською
райдержадміністрацією 04.11.2005 року,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів за № 01.05.521.01097.

Не встигнувши належним чином оформити
своїх спадкових прав ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4,
виданим 07.06.2010 року Утконосівською
сільською радою Ізмаїльського району
Одеської області.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина на
спадкове майно, до якої входить
житловий будинок з надвірними
спорудами, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка,
площею 1,8480 га, діл. № 2 - 0,2154 зрош., яка
розташована на території
Утконосівської сільської ради
Ізмаїльського району Одеської області,
колишнє КСП «Вікторія», частка (пай) №
1006, 637а, передана для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до заповіту, посвідченого
16.10.1996 року посвідченого секретарем
виконавчого комітету Утконосівської
сільської ради Ізмаїльського району
Одеської області Каракач Л.,
зареєстрованого в реєстрі за № 83,
ОСОБА_4 заповів усе його майно, де б воно
не знаходилось та з чого б воно не
складалося та взагалі все те, що на день
смерті буде йому належати та нащо він
за законом матиме право - ОСОБА_2.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру
(заповіти/спадкові договори) № 35834684 від
21.11.2013 року, наданого Ізмаїльською
державною нотаріальною конторою,
заповіт ОСОБА_4 від 16.10.1996 року,
зареєстрований за № 83 не змінювався та
не скасовувався.

Осіб, які мають право на обов'язкову
частку у спадщині, незалежно від змісту
заповіту після смерті ОСОБА_4
відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України -
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

ОСОБА_2 у встановлений законом строк
звернувся до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини, що
підтверджується витягом зі спадкового
реєстру (спадкові справи та видані на
їх підставі свідоцтва про право на
спадщину) № 35834695 від 21.11.2013 року,
наданим Ізмаїльською державною
нотаріальною конторою, тобто
вважається таким, який фактично
прийняв спадщину.

Письмовою відповіддю державного
нотаріуса Ізмаїльської державної
нотаріальної контори Черненко С.М. за №
2545/02-14 від 21.11.2013 року, позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, у зв'язку із тим, що
відповідно до п. 4.15 гл. 10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України 22.02.2012
року № 296/5, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22.02.2012
року за № 282/20595, видача свідоцтва про
право на спадщину на майно, яке
підлягає реєстрації, проводиться
нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві.
Правовстановлюючий документ на
вищевказаний житловий будинок з
надвірними спорудами на ім'я ОСОБА_4 та
на ім'я ОСОБА_5, який був би
зареєстрований у встановленому
порядку, відсутній. Також відповідно до
статті 19 ЗУ «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» (від 01.07.2004 року, № 1952 - ІV)
державна реєстрація прав проводиться
на підставі Державних актів на право
власності на земельну ділянку, на
підставі п. 4.20 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
видача свідоцтва про право на спадщину
на земельну ділянку нотаріусом
проводиться на підставі витягу з
Державного земельного кадастру,
правовстановлюючий документ -
Державний акт на право власності на
вищевказану земельну ділянку на ім'я
ОСОБА_4, відсутній

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, оскільки
відповідач визнав позов і обставини
визнані сторонами не підлягають
доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1
ЦПК України. Судом не виявлено
обставин, що суперечать закону або
порушують права, свободи чи інтереси
інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 1220, 1222,
1233, 1234, 1241, 1268, 1269 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Утконосівської
сільської ради Ізмаїльського району
Одеської області про визнання права
власності на спадкове майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на:

- житловий будинок з надвірними
спорудами, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1;

- земельну ділянку, площею 1,8480 гектар,
діл. № 2 - 0,2154 зрош., що знаходиться на
території Утконосівської сільської
ради села Утконосівка Ізмаїльського
району, колишнє КСП «Вікторія», частка
(пай) № 1006, 637 а, виділеної для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництв.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О. Я. Присакар