Провадження № 22-ц/779/9/2014
Головуючий у 1 інстанції Польська
Суддя-доповідач Шалаута Г.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої-судді: Шалаути
Г.І.,

суддів: Ковалюка Я.Ю.,
Матківського Р.Й.,

секретаря: Бойчука Л.М.,

з участю сторін:
представника ОСОБА_2-ОСОБА_3,

представника
відповідача - Ткачук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі
Івано-Франківської обласної дирекції
про визнання договорів поруки
недійсними, за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 на рішення
Івано-Франківського міського суду від 5
липня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2012 року ОСОБА_2 звернувся в суд з
вказаним позовом, мотивуючи позовні
вимоги тим, що наприкінці 2011 року у
візовому центрі Польщі в Україні, куди
він звернувся для виготовлення візи,
йому повідомили про рішення суду щодо
нього щодо заборони виїзду за межі
України, ухвалене за заявою ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль". Через деякий
час після звернення до банку, йому було
надано копію договорів поруки
№015/14-10/217-25 від 30.03.2007 року та №014/14-10/57-39
від 07.02.2008 року, які нібито підписані
ним, згідно змісту яких він є
поручителем боржника ОСОБА_7(батька).
Заперечуючи підписання договорів
поруки, позивач просив призначити
судово-почеркознавчу експертизу та
визнати їх недійсними.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 5 липня 2013 року в задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено.

На зазначене рішення представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_6 подав апеляційну
скаргу, посилаючись на порушення судом
норм процесуального та матеріального
права, невідповідність висновків суду
обставинам справи. Так, представник
апелянта зазначає, що висновок
експерта від 21.01.2013 року, в якому
зазначено, що підписи від імені
позивача в договорах іпотеки виконані
ним, не можна брати до уваги, оскільки
такий висновок не відповідає висновку
спеціаліста цієї ж установи, і судом не
вирішено жодне із клопотань
представника позивача про призначення
повторної та незалежної
почеркознавчої експертизи. Суд
неправильно зазначив в рішенні, що
показання свідка ОСОБА_7.(батька
позивача) є мінливими, тоді як останній
надав чіткі пояснення, зазначивши що
позивач із ним не був та договорів не
підписував,судом не розглянуто
клопотання про призначення повторної
експертизи Львівським інститутом
експертиз, що є порушенням п.11
постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про судову експертизу в
кримінальних і цивільних справах" від
30.05.1997 року. З цих підстав представник
апелянта просив скасувати рішення
суду, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою від 20.09.2013 року колегії суддів
судової палати в цивільних справах у
справі призначено повторну
почеркознавчу експертизу, виконання
якої доручено Львівському НДІСЕ.
Згідно висновку повторної
судово-почеркознавчої експертизи від
18.12.2013 року(а.с.37-38) підписи від імені
ОСОБА_2, розташовані в графах
«поручитель» перед записом " ОСОБА_2" в
договорах поруки №015/14-14-10/217-25 від 30.03.2007
року та №014/14-1410/57-39 від 07.02.2008 року,
виконані самим ОСОБА_2.

В судовому засіданні представник
апелянта апеляційну скаргу підтримав,
просив її задовольнити.

Представник позивача доводи
апеляційної скарги вважає
необґрунтованими. Просить рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги та
перевіривши їх доказами, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
є обґрунтованою та не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що підприємець
ОСОБА_7(батько позивача) 30.03.2007 року
уклав з ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"
договір овердрайфу "кредитний договір"
№015/14-10-217 та кредитний договір №014/14-10/57
від 07.02.2008 року. У забезпечення
виконання зобов'язань за цим
договорами поручителем виступив
позивач, уклавши з ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль» два договори поруки №015/14-10/217-25
від 30.03.2007 року та №014/14-10/57-39 від 07.02.2008
року, взявши на себе зобов'язання нести
солідарно з боржником
відповідальність по сплаті боргу.
Позичальник не виконував зобов'язань
за кредитними договорами, допустив
заборгованість, яку не погашав.

Рішенням Городенківського районного
суду від 10.02.09 року за позовом ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль» було стягнуто в
солідарному порядку з позичальника
ОСОБА_7 та поручителя ОСОБА_2 в користь
ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"
заборгованість в сумі 119032,26 грн. за
кредитним договором №014/14-10/57 від 07.02.2008
року. Рішенням Городенківського
районного суду від 07.12.2010 року за
позовом ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" з
поручителя ОСОБА_2 на користь банку
було стягнуто заборгованість в сумі
191926 грн. 26 коп. за договором надання
овердрайфу №015/14-10-217 від 30.03.2007 року та
було відкрито виконавче провадження
про стягнення боргу. В липні 2012 року
ОСОБА_2. подав позов про визнання
договорів поруки недійсними з мотивів,
що підписи на договорах поруки вчинені
не ним особисто, а іншою особою. Згідно
висновків проведених у справі двох
почеркознавчих експертиз підписи від
імені ОСОБА_2, розташовані в графах
«поручитель» перед записом "ОСОБА_2" в
договорах поруки №015/14-14-10/217-25 від 30.03.2007
року та №014/14-1410/57-39 від 07.02.2008 року,
виконані самим ОСОБА_2. Отже висновками
спеціалістів в галузі почеркознавства
та іншими доказами справи спростовано
доводи апелянта, які колегія вважає
надуманими та такими, що задоволенню не
підлягають.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні. Рішення суду
першої інстанції зазначеним вимогам
відповідає ,підстав для його зміни чи
скасування колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315, 317, 319,
323-325 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 5 липня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
набрання законної сили.

Судді
Г.І. Шалаута

Я.Ю. Ковалюк

Р.Й.
Матківський