Придніпровський районний суд
Справа №711/9621/13-ц
Провадження № 2/711/234/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року Придніпровський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді Скляренко В.М.

при секретарі: Чайка А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
треті особи: Приватний нотаріус
Черкаського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, Державний реєстратор
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Черкаського міського
управління юстиції Черкаської області
Крилова Оксана Миколаївна про визнання
дублікату договору купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 від 17.09.2003 року,
виданого приватним нотаріусом
Черкаського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 06.09.2013 року недійсним та
скасування державної реєстрації прав
та їх обтяжень,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського
районного суду м. Черкаси з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Приватний
нотаріус Черкаського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, Державний
реєстратор прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Черкаського
міського управління юстиції
Черкаської області Крилова Оксана
Миколаївна про визнання дублікату
договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 від 17.09.2003 року, виданого
приватним нотаріусом Черкаського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
06.09.2013 року недійсним та скасування
державної реєстрації прав та їх
обтяжень.

В обґрунтування позову вказує, що 18.10.2012
року між ОСОБА_1 та відповідачкою
ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та від
імені свого чоловіка - ОСОБА_2 на
підставі доручення, був укладений
Договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1. Вказаний договір був
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_4 та зареєстровано в Державному
реєстрі правочинів. Таким чином вимога
щодо державної реєстрації була
виконана, а обов'язок державної
реєстрації права власності було
відкладено до початку роботи
Державного реєстру речових прав на
майно.

Укладення договору купівлі-продажу
квартири було цілком законним,
відповідало намірам продавців і
доручення не викликало жодних
сумнівів, оскільки попередньо
відповідачем було особисто
підтверджено факт надання доручення
дружині.

Звернувшись в серпні 2013 року в Державну
реєстраційну службу Черкаського
міського управління юстиції
Черкаської області з наміром здійснити
державну реєстрацію прав на придбану
квартиру та подавши необхідні
документи їй було видано рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
обтяжень. Підставою для відмови
слугувало те, що право власності на ?
частину квартири було зареєстроване за
відповідачем ОСОБА_2 на підставі
дублікату договору-купівлі продажу №
1755, виданого 06.09.2013 року приватним
нотаріусом ОСОБА_4

Вказує, що нотаріус ОСОБА_4 не повинна
була видавати дублікат договору
купівлі-продажу № 1755 без згоди та
присутності іншого співвласника і
публікації в пресі щодо недійсності
оригіналу а також не перевіривши
реєстрацію договорів купівлі-продажу
квартири в Державному реєстрі
правочинів.

Як стало відомо, зі слів нотаріуса
ОСОБА_4, підставою для видачі дублікату
договору купівлі-продажу квартири
17.09.2003 року стала заява ОСОБА_2 про
втрату ним оригіналу цього договору.
Тобто ОСОБА_2 свідомо ввів в оману
нотаріуса з метою отримання документу,
на підставі якого зареєстрував право
власності на ? частину спірної
квартири.

Відповідно до ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом.

Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Таким чином, при укладенні
правичину від 18.10.2012 року було
додержано вимог, передбачених ст. 203 ЦК
України, а тому договір купівлі-продажу
квартири від 18.10.2012 року є дійсним, а
реєстрація права власності на підставі
дублікату договору купівлі-продажу від
17.09.2003 року є неправомірною та підлягає
обов'язковому скасуванню.

Відповідно до статті 215
Цивільного кодексу України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, що встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 Цивільного кодексу
України.

Відповідно до ст. 628 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно п. 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 року
«Про судову практику розгляду справі
про визнання правочинів недійсними»,
судам необхідно враховувати, що згідно
із статтями 4, 10 та 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити ЦК, іншим
законам, міжнародним договорам, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, актам
Президента України, постановам
Кабінету Міністрів України, актам
інших органів державної влади України,
органів влади Автономної Республіки
Крим у випадках і в межах, встановлених
Конституцією України та законом, а
також моральним засадам суспільства.

Отже визнання угоди недійсною можливе
лише з підстав, передбачених Цивільним
Кодексом України.

Відповідач ОСОБА_2 на момент видачі
довіреності та укладення нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу
квартири мав необхідний обсяг
цивільної дієздатності і його
волевиявлення відповідало його
внутрішній волі.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 надаючи
довіреність дружині на право
відчуження квартири, розумів настання
реальних наслідків але після отримання
та використання коштів, проігнорувавши
права покупця, на підставі
неправомірно отриманого дублікату
договору купівлі-продажу від 17.09.2003
року зареєстрував право власності на ?
частину квартири, яка фактично йому не
належала, про що йому було достеменно
відомо.

Такі дії відповідача пов'язані більш за
все з настанням строку виселення з
даної квартири та його намірами
привласнити продану ним же квартиру.

Відповідно до ч. 2 ст. 230 ЦК України,
сторона, яка застосувала обман,
зобов'язана відшкодувати другій
стороні збитки у подвійному розмірі та
моральну шкоду, що завдана у зв'язку із
вчиненням цього правочину.

А тому, просить визнати дублікат
договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, неправомірно виданий ОСОБА_2
приватним нотаріусом Черкаського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 -
недійсним; скасувати державну
реєстрацію прав власності на нерухоме
майно, а саме на ? частину квартири
АДРЕСА_1, зареєстровану за ОСОБА_2 на
підставі дублікату договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від
17.09.2003 року, виданому приватним
нотаріусом Черкаського міського
нотаріального округу ОСОБА_4

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_1, за довіреністю
ОСОБА_7, позовні вимоги ОСОБА_1
підтримав, пояснивши що дублікат
договору купівлі-продажу від 17.09.2003
року, що був виданий приватним
нотаріусом Черкаського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 є
недійсним з підстав передбачених ст. 230
ЦК України, оскільки відповідачем
ОСОБА_2 при його видачі було введено
нотаріуса в оману. А тому просив позов
ОСОБА_1 задовольнити.

В судовому засіданні відповідачка
ОСОБА_3 позовні вимоги визнала та не
заперечувала проти задоволення позову.

В судовому засіданні представник
відповідачки ОСОБА_3, за довіреністю
ОСОБА_8, підтримав позицію відповідачки
ОСОБА_3

В судовому засіданні третя особа -
приватний нотаріус Черкаського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
не заперечувала проти задоволення
позову, пояснивши, що ОСОБА_2 дійсно
ввів її в оману, пояснивши, що оригінал
договору купівлі-продажу квартири від
17.09.2003 року ним втрачений, в зв'язку з
чим, вона відповідно до вимог ст. 53
Закону України «Про нотаріат» та п.п. 1.1
пункту 1 глави 22 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України № 296/5 від
22.02.2012 року видала йому дублікат
вказаного договору.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2,
його представник - ОСОБА_9, та третя
особа - Держаний реєстратор прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Черкаського міського управління
юстиції Черкаської області Крилова О.М.
не з'явилися, не повідомивши суд про
причину неявки, хоча про день, час та
місце розгляду справи були повідомлені
в установленому законом порядку.

Заслухавши пояснення представника
позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_7,
відповідачки ОСОБА_3 та її представника
ОСОБА_8, приватного нотаріуса
Черкаського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, дослідивши письмові
матеріали, суд приходить до висновку
про відмову в задоволенні позову,
виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутись
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Як встановлено в судовому засіданні
відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі-продажу від
17.09.2003 року являлися власниками
квартири АДРЕСА_1 (по ? частині).

18.10.2012 року між ОСОБА_3, яка діяла від
свого імені та від імені ОСОБА_2 на
підставі довіреності від 10.10.2012 року, та
ОСОБА_7, який діяв від імені ОСОБА_1 на
підставі довіреності від 29.07.2008 року,
був укладений Договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, відповідно до якого
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 продали, а ОСОБА_1 в
особі представника купила та прийняла
у свою власність квартиру АДРЕСА_1.

Також в судовому засіданні
встановлено, що відповідач ОСОБА_2
06.09.2013 року отримав в приватного
нотаріуса Черкаського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 дублікат
договору купівлі-продажу № 1755 від
17.09.2003 року та в подальшому на підставі
вказаного дублікату зареєстрував за
собою право власності на ? частину
квартири АДРЕСА_1 в Реєстраційній
службі Черкаського міського
управління юстиції Черкаської області.

Звернувшись з даним позовом до суду,
позивачка ОСОБА_7, як на підставу своїх
вимог посилається на ст. 230 ЦК України,
вказуючи, що відповідач ОСОБА_2 ввів
приватного нотаріуса Черкаського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 в
оману, оскільки повідомив їй про те, що
оригінал договору купівлі продажу
квартири АДРЕСА_1 від 17.09.2003 року ним
втрачений, приховавши при цьому той
факт, що вказана квартира вже відчужена
іншій особі та отримав дублікат
вказаного договору.

Відповідно до ст. 230 ЦК України якщо
одна із сторін правочину навмисно
ввела іншу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення
(частина перша статті 229 цього Кодексу),
такий правочин визнається судом
недійсним.

В даному випадку позивачка вказує на
те, що відповідачем ОСОБА_2 в оману було
введено приватного нотаріуса
Черкаського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, а не сторону, як це
визначено ст. 230 ЦК України, а тому дана
норма закону, на яку як на підставу
своїх вимог посилається позивачка, не
може бути застосована судом.

Крім того, при винесенні рішення, суд
враховує наступне.

За загальним правилом, у разі втрати
або зіпсування документа, лише суб'єкт,
що видав такий документ, може видати
його дублікат.

При вчиненні нотаріальної дії з
нерухомим майном, нотаріус видає або
посвідчує відповідні документи,
зокрема договір купівлі-продажу
об'єкта нерухомого майна та ін.

Статтею 53 ЦК України «Про нотаріат»
встановлено, що у разі втрати або
зіпсування документа, посвідченого або
виданого нотаріусом чи посадовою
особою органу місцевого
самоврядування, за письмовою заявою
осіб, перелічених у першому реченні
частини п'ятої статті 8 цього Закону,
видається дублікат втраченого
документа. Видача дубліката втраченого
або зіпсованого документа
здійснюється державним нотаріальним
архівом. До передачі в архів
примірників документів, посвідчених
або виданих нотаріусом чи посадовою
особою органу місцевого
самоврядування, дублікат втраченого
або зіпсованого документа видається
відповідно нотаріусом чи посадовою
особою виконавчого комітету за місцем
його зберігання.

Крім того, Інструкцією про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженою наказом
Міністерства юстиції України № 296/5 від
22.02.2012 року передбачено такий же
порядок видачі дубліката документа.

Так, відповідно до п.п. 1.1 пункту 1 глави
22 вказаної Інструкції у разі втрати або
зіпсування документа, посвідченого або
виданого нотаріусом, за письмовою
заявою осіб, за дорученням яких або
щодо яких учинялася нотаріальна дія,
нотаріусом видається дублікат
утраченого або зіпсованого документа.

Відповідно до пункту 2 вказаної
Інструкції до передачі в архів
примірників документів, посвідчених
або виданих нотаріусом, дублікат
утраченого або зіпсованого документа
видається нотаріусом за місцем його
зберігання.

Відповідно до пункту 6 вказаної
Інструкції дублікат документа повинен
містити весь текст посвідченого або
виданого документа, оригінал якого
вважається таким, що втратив чинність.
На дублікаті документа робиться
відмітка про те, що він має силу
оригіналу, і вчиняється
посвідчувальний напис. Крім того, про
видачу дубліката нотаріус робить
відмітку на примірнику документа, який
зберігається у справах державної
нотаріальної контори чи приватного
нотаріуса.

З наведеного вбачається, що по суті,
дублікатом є другий примірник
документа, що має таку саму юридичну
силу, як і оригінал. Тобто, дублікат
документа повинен містити ті ж
відомості, що й оригінал документа.
Фактично видача дубліката полягає у
відтворенні тексту документа, дублікат
якого видається, що спрямоване на
відновлення такого документа у випадку
неможливості використання останнього
з певних причин.

Оскільки сам договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 від 17.09.2003 року
недійсним не визнавався, не може бути
визнаним недійсним і його дублікат.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_1 в частині
визнання дублікату договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від
17.09.2003 року, виданого приватним
нотаріусом Черкаського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 06.09.2013
року недійсним.

Вимоги позивачки ОСОБА_1 в частині
скасування державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, а саме на ?
частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, яка
була здійснена на підставі дублікату
договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 від 17.09.2003 року, виданого
приватним нотаріусом Черкаського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
06.09.2013 року також не підлягають до
задоволення, оскільки така реєстрація
була здійснена державним реєстратором
прав на нерухоме майно на законних на
момент реєстрації підставах, а зокрема
на підставі наданого відповідачем
ОСОБА_2 дублікату договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від
17.09.2003 року, виданого приватним
нотаріусом Черкаського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 06.09.2013
року.

Крім того, рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Черкаського
міського управління юстиції
Черкаської області Крилової О.М. про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень від 07.10.2013 року, яким
позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у
державній реєстрації права власності
на квартиру АДРЕСА_1 позивачкою до суду
не оскаржувалося.

На підставі викладеного, керуючись ст.
3, 10, 11, 16, 60, 61, 88, 208-216 ЦПК України, ст.ст.
202, 203, 204, 215,230, 638, 640 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи: Приватний нотаріус
Черкаського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, Державний реєстратор
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Черкаського міського
управління юстиції Черкаської області
Крилова Оксана Миколаївна про визнання
дублікату договору купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 від 17.09.2003 року,
виданого приватним нотаріусом
Черкаського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 06.09.2013 року недійсним та
скасування державної реєстрації прав
та їх обтяжень - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Черкаської області
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня проголошення
судового рішення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Головуючий:
В.М. Скляренко