Справа № 196/812/13-ц
№ провадження 2/196/414/2013
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2014 року Царичанський районний
суд Дніпропетровської області у
складі:

головуючої - судді Гудим О.М.

при секретарі - Шевченко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт Царичанка
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу.

На обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що з відповідачкою в
даній справі вони перебувають в
зареєстрованому 20 вересня 2003 року
шлюбі у відділі реєстрації актів
громадянського стану Бабушкінського
районного управління юстиції м.
Дніпропетровська, актовий запис №
791(свідоцтво про одруження серія НОМЕР_1
від 20.09.2003 р.).

Від шлюбу мають трьох неповнолітніх
дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, які на цей час проживають
з відповідачкою в даній справі.

Посилаючись на те, що за прожитий час
вони зрозуміли, що не підходять один
одному, з найменших причин виникають
сварки через різні погляди на життя і
виховання дітей; спроби знайти
порозуміння і примирення не знайшли
своєї підтримки, і з вересня 2012 року він
остаточно виїхав із смт. Царичанка та
проживає самостійно, що змусило його
звернутися з позовною заявою до суду,
просить шлюб розірвати.

Позивач в судове засідання не з'явився,
до суду надійшла заява з проханням
розглядати дану справу без його участі,
свої позовні вимоги підтримує
повністю, прохає шлюб розірвати, так як
з відповідачкою не примирився.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, належним чином була
сповіщена про день, час та місце
розгляду справи в суді, заяви про
причину неявки чи про відкладення
розгляду справи до суду не надіслала, в
заяві, що надійшла до суду 25.12.2013 року
прохала справу розглянути за її
відсутності, позов просила не
задовільняти, так як вважає можливим
зберегти родину, просила надати строк
для примирення.

Вивчивши надані докази, даючи їм оцінку
у їх сукупності, суд приходить до
наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності. Згідно зі ст. 11
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до ЦПК України, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. При цьому
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні встановлено, що
дійсно сторони перебувають в
зареєстрованому 20 вересня 2003 року
шлюбі у відділі реєстрації актів
громадянського стану Бабушкінського
районного управління юстиції м.
Дніпропетровська, актовий запис №
791(свідоцтво про одруження серія НОМЕР_1
від 20.09.2003 р.).

Від шлюбу мають трьох неповнолітніх
дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, які на цей час проживають
з відповідачем в даній справі.

Причиною розпаду сім'ї стало те, що
сторони зрозуміли, що не підходять один
одному, з найменших причин виникають
сварки через різні погляди на життя і
виховання дітей; спроби знайти
порозуміння і примирення не знайшли
своєї підтримки, і з вересня 2012 року
позивач остаточно виїхав із смт.
Царичанка та проживає самостійно, що
змусило позивача звернутися з позовною
заявою до суду.

Наданий сторонам строк для примирення 6
місяців, згідно ухвали Царичанського
районного суду Дніпропетровської
області від 21.06.2013 року сторони не
примирив, позивач і на даний час
проживає окремо в м. Дніпропетровськ,
категорично вважає примирення
неможливим, в зв'язку з чим суд
приходить до висновку про те, що дійсно
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу неможливе і
суперечить інтересам сторін та дітей.
Подальше прийняття судом заходів щодо
примирення подружжя суперечило б
моральним засадам суспільства, тому
шлюб повинен бути розірваний на
підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу
України.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка
змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Відповідачка про зміну прізвища після
розірвання шлюбу не просить.

Керуючись ст.ст. 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу задовольнити в
повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 20
вересня 2003 року у відділі реєстрації
актів громадянського стану
Бабушкінського районного управління
юстиції м. Дніпропетровська, актовий
запис № 791, розірвати.

Прізвище ОСОБА_2 після розірвання
шлюбу залишити шлюбне - „ОСОБА_2".

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з подачею
апеляційної скарги через районний суд.

Головуюча
О.М.Гудим