Провадження № 2/200/4823/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2013 р.
Бабушкінський районний
суд

м.Дніпропетровська

у складі:

Головуючого судді - Циганкова В.О.

при секретарі - Сабій О.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення орендної
плати та зустрічну позовну заяву
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2
про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вищевказаною позовною заявою, в
обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що між ним та ОСОБА_3
04 березня 2013 року укладено договір
найму магазину непродовольчих товарів
за адресою АДРЕСА_2. Того ж дня сторони
підписали акт прийому-передачі
приміщення магазину і ОСОБА_1 передав
ОСОБА_3 3 000, 00 грн. в якості орендної
плати за березень 2013 року, про що
свідчить відповідна розписка.

Згідно умов договору найму ОСОБА_3
зобов'язався надати на протязі 15
календарних днів з дати укладення
договору відповідні правовстановлюючі
документи на об'єкт оренди. Договором
був передбачений обов'язок ОСОБА_3 у
разі ненадання правовстановлюючих
документів повернути орендну плату.

Для забезпечення повернення грошових
коштів у вигляді орендної плати,
Договором найму був зафіксований
обов'язок ОСОБА_3 укласти договір
поруки з третьою особою. На виконання
цього пункту між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 був укладений договір поруки
№04-03-13 від 04 березня 2013 р..

Свої зобов'язання за договором найму
щодо надання правовстановлюючих
документів ОСОБА_3 не виконав. Позивач
вимагає стягнення солідарно з
відповідачів грошових коштів у розмірі
3 000,00 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився,
проте надав листа, згідно якого просить
розглянути справу без його участі.
Позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та посилається на обставини,
викладені в позовній заяві. Просить
позов задовольнити.

ОСОБА_3 позовних вимог не підтримав, в
заперечення надав зустрічний позов, в
якому просив визнати за ним право
власності на зазначене вище нерухоме
майно.

В судове засідання відповідач не
з'явився, його представник надав листа,
згідно якого просив розглянути справу
без його участі, підтримав у повному
обсязі зустрічні позовні вимоги,
первісний позов просив залишити без
задоволення на підставах, викладених у
зустрічному позові.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився,
його представник надав листа згідно
якого просив розглянути справу без
його участі, проти первісного позову
заперечував у зв'язку з припиненням
договору поруки, відносно зустрічного
позову просив прийняти рішення на
розсуд суду згідно норм діючого
законодавства.

Згідно ст.197 ЦК України розгляд справи
здійснюється судом за відсутності
осіб, які беруть участь у справі, без
здійснення фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд
встановив наступне.

ОСОБА_3 з придбаних за власні кошти
матеріалів, власними силами здійснив
будівництво нерухомого майна, а саме,
магазину непродовольчих товарів, який
розташований за адресою АДРЕСА_2.
Будівельні матеріали були придбавали
на протязі всього будівництва на
будівельних ринках та в
спеціалізованих супермаркетах.

Згідно наданого ОСОБА_3 технічного
паспорту від 18.10.2013 р. зробленого
інженером з інвентаризації нерухомого
майна ОСОБА_4 (кваліфікаційний
сертифікат відповідного виконання
окремих робіт (послуг), пов'язаних із
створенням об'єкта архітектури
(технічна інвентаризація об'єктів
нерухомого майна) серії НОМЕР_6,
зареєстрованого у реєстрі атестованих
осіб 07.02.2013 р. за №1349) судом встановлені
наступні технічні характеристики
нерухомого майна як магазину
непродовольчих товарів літ.А-1,
загальною площею 20,2 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Технічний стан збудованого
нежитлового приміщення зазначений у
висновку від 14 листопада 2013 року
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5
(кваліфікаційний сертифікат
відповідального виконавця окремих
видів робіт (послуг), пов'язаних із
створенням об'єкта архітектури серії
НОМЕР_3, зареєстрований у реєстрі 31.07.2012
року за №521), згідно якого судом
встановлено, що будування нежитлового
приміщення виконано без порушень, які
впливають на експлуатаційні
характеристики будівлі, відповідає
будівельним, пожарним та санітарним
вимогам та придатна до подальшої
експлуатації.

Будь-які претензії, звернення,
нарікання чи скарги з приводу
збудованого об'єкту з боку
відповідачів, третіх осіб по справі
відсутні.

Згідно ст.331 ЦК України, право власності
на нову річ, яка виготовлена (створена)
особою, набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Ст.328 ЦК України передбачено, що право
власності на майно вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття не
встановлена судом.

У відповідності до ч.1 ст.376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються без належного
дозволу або певним чином затвердженого
проекту.

Згідно ч.3. ст.376 ЦК України право
власності на самочинне збудоване
нерухоме майно може бути по рішенню
суду визнано за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, яка не була відведена їй для
цієї мети, при умові надання земельної
ділянки у встановленому порядку під
вже збудоване нерухоме майно.

У відповідності до ст.392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Таким чином, вимоги позивача за
зустрічним позовом щодо визнання його
права власності на спірний об'єкт
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.2 Закону України „Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень" під
державною реєстрацією речових прав
розуміється офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень, що супроводжується внесенням
даних до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до ст.4 Закону право
власності на нерухоме майно підлягає
обов'язковій державній реєстрації.

Відповідно до ст.19 Закону підставою для
державної реєстрації прав, що
посвідчують виникнення, перехід,
припинення речових прав на нерухоме
майно, обмежень цих прав є, в тому числі,
рішення суду стосовно речових прав на
нерухоме майно, що набрало законної
сили.

При урахуванні судом технічного
висновку за результатами обстеження
вищевказаного збудованого нежитлового
приміщення та на підставі ч.2 ст.8 ЦК
України у відповідності до загальних
засад цивільного законодавства
встановлено, що прийняття в
експлуатацію об'єкта полягає у
визначенні готовності об'єкта,
закінченого будівництвом, будівельним
і іншим нормам і правилам, необхідним
при прийнятті в експлуатацію.
Готовність магазину до експлуатації у
всіх аспектах визначена
будівельно-технічним висновком.

На підставі вищенаведеного суд вважає
можливим задовольнити вимоги ОСОБА_3
щодо визнання його права власності на
збудоване нежитлового приміщення
магазину непродовольчих товарів
літ.А-1, загальною площею 20,2 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_2 таким,
що підлягає державній реєстрації
відповідним державним органом
незалежно від наявності або
відсутності документів, які
підтверджують введення об'єкту в
експлуатацію.

Вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з
відповідачів грошових коштів
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

04 березня 2013 року укладено договір
найму магазину непродовольчих товарів,
що розташований за адресою АДРЕСА_2. За
умовами вищевказаного договору оренди
ОСОБА_3 зобов'язався надати зазначене
приміщення в оренду строком з 04.03.2013
року по 04.09.2013 року, а ОСОБА_1
зобов'язався сплачувати орендну плату
в розмірі 3 000,00грн. на місяць та
повернути приміщення по закінченню
строку оренди.

Згідно статті 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Таким чином, нормами законодавства
встановлені основні принципи договору
найму (оренди) як платне користування
переданим в оренду майном, що також
передбачено умовами укладеного
сторонами договору найму від 04.03.2013 р.

З матеріалів справи судом встановлено,
що 04.03.2013 року сторони підписали акт
прийому-передачі приміщення магазину,
що свідчить про передачу приміщення
для фактичного користування. Факт
користування приміщенням в березні 2013
року ОСОБА_1 не заперечує.

Матеріалами справи підтверджується, що
ОСОБА_1 передав 3 000, 00 грн. в якості
орендної плати за березень 2013 року, про
що свідчить відповідна розписка.

Суд вважає, що наявні в матеріалах
справи документи доказують фактичне
користування ОСОБА_1 орендованим
приміщенням, цей факт ОСОБА_1 також не
заперечується, умови договору найму
встановлюють платну основу
користування предметом оренди, вимоги
щодо визнання договору найму недійсним
позивач не пред'являв.

Згідно статті 203 Цивільного кодексу
України зміст правочину не може
суперечить цьому кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам. Наявність у
договорі умов щодо повернення орендної
плати у разі не надання
правовстановлюючих документів на
об'єкт оренди не може бути взята судом
до уваги, оскільки зазначена умова
суперечить нормам законодавства, які
встановлюють обов'язок особи
розрахуватися за фактичне
користування майном.

Суд зазначає, що ОСОБА_2 правомірно
відмовляється сплачувати грошові
кошті як поручитель, у зв'язку з
припиненням договору поруки.

На підставі наведеного, суд дійшов
висновку про неправомірності вимог
ОСОБА_1 щодо стягнення орендної плати
за договором найму від 04.03.2013 р. та
договором поруки №04-03-13 від 04.03.2013 р.

Судові витрати за зустрічним позовом,
відповідно до вимог ст.88 ЦПК України
підлягають покладенню на ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 11, 15, 60, 214, 215, 224-226 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення грошових
коштів відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2 про
визнання права власності задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_3
(паспорт серії НОМЕР_4, виданий
Першотравенським МВ УМВС України у
Дніпропетровській обл., 19 листопада 1997
року, зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1)
на приміщення магазину непродовольчих
товарів літ.А-1, загальною площею 20,2
кв.м., що розташований за адресою
АДРЕСА_2.

Визнати право власності ОСОБА_3
(паспорт серії НОМЕР_4, виданий
Першотравенським МВ УМВС України у
Дніпропетровській обл., 19 листопада 1997
року, зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1)
на приміщення магазину непродовольчих
товарів літ.А-1, загальною площею 20,2
кв.м., що розташований за адресою
АДРЕСА_2 таким, що підлягає державній
реєстрації уповноваженим на те органом
без додаткових актів введення об'єкта в
експлуатацію.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, паспорт
серії НОМЕР_5, виданий 13.09.2005 г.
Добропільським ГРО УМВС України,
ідентифікаційний код НОМЕР_2) на
користь ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_4,
виданий Першотравенським МВ УМВС
України у Дніпропетровській обл., 19
листопада 1997 року, зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_3, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 400,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-ти денний строк
з дня проголошення рішення.

Суддя
В.О. Циганков