Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/418/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Степанов С.В.
Спори, що виникають із земельних
Доповідач Потапенко В. І.
УХВАЛА

Іменем України

26.02.2014 Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді - Потапенка В.І.

Суддів - Черненко В.В. , Чорнобривець О.С.

секретар - Кечкін А. С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Долинського районного суду
Кіровоградської області від 06 грудня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_2
до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 ,
треті особи : відділ Держземагенства у
Долинському районі Кіровоградської
області та Реєстраційна служба
Головного управління юстиції, про
визнання недійсними договорів оренди
земельних ділянок та заборони
користування ,-

ВСТАНОВИЛА:

20.09.2013 року ОСОБА_2 звернувся у суд
з позовом до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 , треті особи : відділ
Держземагенства у Долинському районі
Кіровоградської області та
Реєстраційна служба Головного
управління юстиції, про визнання
недійсними договорів оренди земельних
ділянок та заборони користування.

Посилався на те, що між ним та
відповідачем 23 серпня 2006 року укладено
два договори оренди належних йому
земельних ділянок. Відповідач з 2006 року
не віддав йому примірники договорів , а
отримавши їх у відділі Держкомзему у
Долинському районі він встановив
відсутність у договорах всіх істотних
умов, які передбачені ст. 15 Закону
України «Про оренду землі».

Рішенням Долинського районного
суду Кіровоградської області від 06
грудня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.
У апеляційній скарзі
ОСОБА_2 просить скасувати рішення
Долинського районного суду
Кіровоградської області від 06 грудня
2013 року та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги ,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, учасників
судового розгляду , обговоривши доводи
апеляційної скарги та дослідивши
матеріали справи , колегія суддів
вважає , що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно
п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
рішення суду першої інстанції
апеляційний суд має право постановити
ухвалу про відхилення апеляційної
скарги і залишення рішення без змін, з
підстав передбачених ст. 308 ЦПК
України.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.
Судом першої інстанції встановлено , що
ОСОБА_2 є власником двох земельних
ділянок : № 1004 , площею 4.10 га та № 1014,
площею 3.99 га., які розташовані на
території Маловодянської сільської
ради Долинського району
Кіровоградської області . В Державних
актах на землю визначено межі та схему
земельних ділянок.
Договори оренди земельних ділянок
НОМЕР_1 та НОМЕР_2 укладені між
сторонами 23.08.2006 року , терміном на 10
років та зареєстровані у ДП КРФ «Центру
Кадастру» в Долинському районі 25.09.2006
року за кадастровими номерами №
:02:000:1004 та № :02:000:1014.

Також у судовому засіданні
встановлено , що між сторонами відсутні
спори про місце розташування земельної
ділянки та щодо плану - схеми ділянки,
орендна плата сплачується своєчасно та
повністю , у зв'язку з чим не постає
питання про застосування
відповідальності за неналежну оплату.
В п.6 Договору зазначено, що земельна
ділянка , яка передається в оренду має
недоліки , що можуть перешкоджати її
ефективному використанні , це
мусорозвалище, парослі падалишніх
дерев після розкорчовки саду ;
погодження умов використання та
цільового призначення ділянки та
збереження об'єкту оренди визначені в
п.28,29,30, 31 ; п.32 визначено, що ризик
випадкового знищення або пошкодження
об'єкта оренди чи його частини несе
орендодавець, що відповідає вимогам
ст.11 ЗУ «Про оренду землі».

З врахуванням встановлених обставин
справи , з посиланням на ст. ст. 13, 14, 15
Закону України «Про оренду землі» , ст.
ст. 203, 215 ЦК України , суд першої
інстанції дійшов висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позову.
Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, а
апеляційну скаргу вважає
необгрунтованою виходячи з
наступного.
Судом першої інстанції правильно
встановлено характер спірних
правовідносин та норми матеріального
права , що їх регулюють.
За змістом
ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
"Про оренду землі" від 6 жовтня 1998 року №
161-ХІУ (далі - Закон № 161-ХІУ) ( в редакції
на час укладення договору оренди)
істотними умовами договору оренди
землі є: об'єкт оренди (місце
розташування та розмір земельної
ділянки); строк дії договору оренди;
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін.

В позовній заяві ОСОБА_2 не наводить
запропонованих ним конкретних умов ,
які він наполягав внести до договору, а
відповідач відмовився від цього.
Заявляючи позов про
визнання недійсним договору оренди
землі , позивач не зазначив , у чому
полягає порушення його прав як
орендодавця відсутністю у договорі
конкретно визначених умов щодо об'єкта
оренди, орендної плати, існуючих
обмежень (обтяжень) щодо використання
земельних ділянок та визначення
сторони, яка несе ризик випадкового по
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Частиною 3 ст.13 ЦК України
визначено, що не допускаються дії
особи, що вчиняються з наміром завдати
шкоди іншій особі, а також зловживання
правом в інших формах.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) визначено
право кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на
звернення до суду за захистом наділена
особа в разі порушення, невизнання або
оспорювання саме її прав, свобод чи
інтересів, а також у разі звернення до
суду органів і осіб, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб або державні та суспільні
інтереси. Суд повинен установити, чи
були порушені, невизнані або оспорені
права, свободи чи інтереси цих осіб, і
залежно від установленого вирішити
питання про задоволення позовних вимог
або відмову в їх задоволенні.

Відмовляючи у задоволенні позову , суд
першої інстанції врахував вимоги ст. 3
ЦПК України та ст. 15 ЦК України про те,
що в порядку цивільного судочинства
підлягає захисту саме порушене право,
але судом не встановлено, що у зв'язку
з відсутністю в договорах оренди
зазначених умов дійсно порушуються
права позивача .
Якщо зміст договору є незрозумілим для
сторін, він може бути витлумачений
відповідно до ст.ст.213,637 ЦК України.

Доводи, викладені у апеляційній
скарзі не спростовують висновку суду
першої інстанції щодо недоведеності
позову та відсутності порушень прав
позивача зі сторони відповідача.

Також у
судовому засіданні встановлено , що
Орендар - ОСОБА_3 направив позивачу
пропозицію підписати додаткові угоди
до договорів оренди з метою
врегулювання спірних питань, але
позивач відмовився.
Виходячи з
вищенаведеного , колегія суддів дійшла
висновку , що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права
, його висновки відповідають фактичним
обставинам справи , а тому підстави для
його скасування в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 303,
п.1 ч.1 ст. 307,ст.ст. 308 , 313- 315, 319 ЦПК України
, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.
Рішення Долинського районного суду
Кіровоградської області від 06 грудня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий - суддя

Судді :