УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 2/123/103/2013Головуючий суду
першої інстанції:Сенько М.Ф. Головуючий
суду апеляційної інстанції:Підлісна І.
А.

"17" лютого 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого суддіПідлісної І.А.
СуддівБелинчук Т.Г. Ісаєва Г.А. При
секретаріУрденко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Кримгазбуд»
до ОСОБА_6, про відшкодування
матеріальної шкоди, треті особи -
ОСОБА_7, Моторне (транспортне) страхове
бюро України, за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6 про відшкодування моральної
шкоди, за апеляційними скаргами
представника ОСОБА_6 - ОСОБА_8 та
Публічного акціонерного товариства
«Кримгазбуд» на рішення Київського
районного суду м. Сімферополя від 07.06.2013
року,

В С Т А Н О В И Л А :

22.08.2012 року ПАТ «Кримгазбуд»
звернулося до ОСОБА_6, третя особа -
ОСОБА_7, з позовом про відшкодування
майнової шкоди у розмірі 28277 грн 14 коп,
заподіяної внаслідок пошкодження
автомобіля «Вольво» в ДТП, яка сталася
26.02.2012 року з вини відповідача. Позивач
зазначив, що МТСБ України виплатило
страхове відшкодування в розмірі 26309
грн 53 коп, яке не покриває всю суму
вартості ремонту, необхідного для
поновлення майна - 54586, 70 грн.(а.с. 2 т 1).

28.09.2012 року ОСОБА_7 подав позов до
ОСОБА_6, третя особа - ПАТ «Кримгазбуд»,
про відшкодування моральної шкоди у
розмірі 20000 грн, заподіяної йому
внаслідок пошкодження автомобіля, який
використовувався ним у службових
цілях, а також тим, що під час ДТП
заподіяно тілесні ушкодження його
малолітній дитині.

Ухвалою Київського районного суду м.
Сімферополя від 12 жовтня 2012 року
залучено до участі в цивільній справі
за позовом ПАТ «Кригазбуд» до ОСОБА_10
про відшкодування шкоди, спричиненої
ДТП, третя особа - ОСОБА_7, в якості
третьої особи СК «Моторне (транспортне)
страхове бюро України» (а.с. 52 т 1).

Рішенням Київського районного суду м.
Сімферополя від 07.06.2013 року позов
Публічного акціонерного товариства
«Кримгазбуд» до ОСОБА_6 про
відшкодування матеріальної шкоди
задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_6
на користь Публічного акціонерного
товариства «Кримгазбуд» 5261,90грн. на
відшкодування матеріальної шкоди та
52,62грн. на відшкодування судових
витрат, а всього 5314,52грн. В задоволенні
решти вимог позову Публічного
акціонерного товариства «Кримгазбуд»
відмовлено. Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про
відшкодування моральної шкоди
задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_6
на користь ОСОБА_7 1000грн. на
відшкодування моральної шкоди, 10,73грн.
на відшкодування судових витрат у
справі, а всього 1010,73грн. В задоволенні
решти вимог позову ОСОБА_7 відмовлено
(а.с. 6 т 2).

В апеляційній скарзі представник ПАТ
«Кримгазбуд» просить рішення суду
першої інстанції змінити та збільшити
суму, яка стягнута на користь позивача
на відшкодування майнової шкоди, до
28277,14грн., виходячи з того, що загальний
розмір майнової шкоди, заподіяної з
вини відповідача становить 54586,7 грн, а
МТСБ виплатило страхове відшкодування
31571,43 грн.

Представник ОСОБА_6 - ОСОБА_8 в
апеляційній скарзі просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
відмовити в позові. Вважає, що суд
безпідставно відмовив в задоволенні
клопотань про призначення
автотехнічної та автотоварознавчої
експертиз, які б могли встановити
наявність вини ОСОБА_7 в ДТП та дійсну
вартість заподіяної майнової шкоди.
Після призначення ухвалою суду від
6.03.3013 року автотехнічної експертизи
він не ухилявся від її оплати та
проведення, але експертною установою
взагалі не повідомлявся про
необхідність такої оплати. Розмір
майнової шкоди визначений на підставі
звітів про оцінку, що складені
суб'єктами оціночної діяльності, які
не мали статусу експертів. Що
стосується стягнення на користь
позивача суми моральної шкоди, то суд
не врахував, що пунктами 2.3, 21.11 ПДР
встановлена заборона перевезення в
транспортних засобах дітей без
використання спеціальних засобів
безпеки. Таким чином, невиконання
ОСОБА_7 Правил дорожнього руху
знаходиться в причинному зв'язку з
заподіянням шкоди здоров'ю пасажира.

Заперечуючи проти апеляційної скарги
ПАТ «Кримгазбуд», представник ОСОБА_6
- ОСОБА_8 зазначив, що стягнення
вартості поновлювального ремонту у
сумі 54586грн 70коп, визначеного на
підстав звіту суб'єкта оціночної
діяльності, буде суперечити поняттю
прямої дійсної шкоди. В судовому
засіданні 7.06.2013 року представник
товариства пояснював, що автомобіль
вже відремонтований та експлуатується.
Однак доказів на підтвердження
розходів на проведення ремонту
надано не було.

Заслухавши суддю - доповідача,
вислухавши осіб, що з'явились до суду,
дослідивши матеріали цивільної справи,
матеріал про відмову в порушенні
кримінальної справи, адміністративний
матеріал та перевіривши наведені в
скарзі доводи, колегія суддів вважає,
що апеляційні скарги належить
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою органів дізнання
Сімферопольського РВ МУ МВС України в
АРК від 2.05.2012 року відмовлено в
порушенні кримінальної справи зі
складенням адміністративного
протоколу відносно ОСОБА_11 про
вчинення правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до висновку спеціаліста
науково-дослідницького експертно -
криміналістичного центру ГУ МВС
України в АРК № 3/32 від 13.03.2012 року, який
знаходиться в матеріалах № 986
Сімферопольського РВ ГУ МВС України в
АРК, в дорожньо - транспортної
ситуації, яка склалася під час ДТП,
водій автомобіля «Мерседес-Бенц S350»
ОСОБА_6 повинен був керуватися вимогами
п. 12.1. ПДР України. Водій автомобіля
«Мерседес-Бенц S350» ОСОБА_6 мав технічну
можливість уникнути зіткнення; ця
можливість полягала у виконанні ним
вимог п.12.1 ПДР України. В дорожньо -
транспортної ситуації, яка склалася
під час ДТП, для забезпечення безпеки
дорожнього руху водій автомобіля
«Вольво S80» ОСОБА_7 повинен бути
керуватися п.12.3 ПДР України. Вірогідне
за все, водій автомобіля «Вольво S80»
ОСОБА_7 не мав технічної можливості
запобігти зіткнення. Дії водія
автомобілю «Мерседес-Бенц S350» ОСОБА_6 в
даній дорожній ситуації не
відповідають вимогам п 12.1 ПДР України;
з технічної точки зору знаходяться в
причинному зв'язку з ДТП (а.с. 33-35
матеріалу № 965).

Постановою Сімферопольського
районного суду АРК від 22.05.2012року
ОСОБА_6 визнаний винним у скоєнні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП (а.с. 5 т 1).

Зазначеною постановою встановлено, що
ОСОБА_6 26.06.2012 року о 11год. 50 хв. На 1 км+250м
автодороги, яка веде до Червоної
Печери, керуючи транспортним засобом -
автомобілем «Мерседес-Бенц S350»,
реєстровий номер НОМЕР_1, вибрав
швидкість руху без урахування
дорожньої обстановки, внаслідок чого
допустив зіткнення з автомобілем
«Вольво S80», реєстровий номер НОМЕР_2
під керуванням ОСОБА_7, що спричинило
пошкодження транспортних засобів та
заподіяння матеріальної шкоди ПАТ
«Кримгазбуд», чим порушив пункт 12.1 ПДР
України, таким чином скоївши
правопорушення, передбачене ст. 124
КУпАП.

Згідно з ч 3 ст 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином вина ОСОБА_6 в порушенні ПДР
та у пошкодженні автомобіля, що
належить ПАТ «Кримгазбуд», вважається
доведеною.

Будь - яких доказів наявності вини в
діях водія автомобіля ПАТ «Кримгазбут»
ОСОБА_7 не надано. Ухвалою Апеляційного
суду АРК від 11.11.2013 року за клопотанням
представника ОСОБА_6 була призначена
судова автотехнічна експертиза. В
зв'язку з несплатою експертизи, вона
не була проведена (а.с. 80 т 2).

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи ,
відшкодовується винною особою.

На підставі заяви представника ПАТ
«Кримгазбуд» ТОВ «Кримська експертна
служба» було проведено
автотоварознавче експертне
дослідження від 16.03.2012 року, яким
встановлено, що розмір майнової шкоди
становить 54586 грн 70 коп (а.с. 13 т 1).

Відповідно до звіту про оцінку майна
від 3.04.2012 року, який проводився на
замовлення МТСБУ суб'єктом оціночної
діяльності ОСОБА_13, визначалася
вартість поновлювального ремонту та
вартість майнової шкоди. Вартість
поновлювального ремонту ТЗ, який є
необхідним для усунення механічних
пошкоджень, заподіяних в ДТП, складає
55459, 61грн. Вартість майнової шкоди,
тобто вартісне значення реальних
втрат, які зазнав власник внаслідок
пошкодження ТЗ з врахуванням значення
коефіцієнту фізичного зношення,
складає 31571грн 43коп. (а.с.172-178 т 1). Про час
та місце проведення огляду та
дослідження транспортного засобу
ОСОБА_6 був сповіщений, але не з'явився
(а.с. 111, 175 т 1).

В засіданні апеляційного суду
представник ОСОБА_6 не підтримав своє
клопотання про проведення
автотоварознавчої експертизи (а.с. 47-79
т 1, а.с. 1-2 т 2, а.с. 217 т1).

Отже, відповідно до наданих суду
письмових доказів - звіту про оцінку
майна від 3.04.2012 року, достовірність
яких не спростована відповідачем,
розмір майнової шкоди становить 31571
грн 43 коп.

МТСБУ виплатило ТОВ «Кримгазбуд» на
відшкодування майнової шкоди 26309 грн 53
коп із загальної суми заподіяної
майнової шкоди - 31571грн 43 коп (а.с. 108, 49
т1).

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про стягнення з ОСОБА_6 5261,90
грн у відшкодування майнової шкоди,
заподіяної позивачу внаслідок
пошкодження автомобіля.

Доводи апеляційної скарги ТОВ
«Кримгазбуд» про те, що розмір майнової
шкоди становить 55 459,61грн., суперечать
матеріалам справи. Відповідно до
звіту про оцінку від 3.04.2012року суму
55459,61грн складає вартість
поновлювального ремонту автомобіля
(а.с. 177- 178 т 1).

Порядок визначення шкоди, заподіяної
джерелом підвищеної небезпеки,
врегульовано главою 82 ЦК України, крім
того, відповідні роз'яснення надано у
постанові Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
цивільних прав за позовами про
відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6,
постанові Пленуму ВССУ «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів
про відшкодування шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки».

Під майновою шкодою, що має бути
відшкодована, розуміють знешкодження
або зменшення блага потерпілого
внаслідок порушення його
матеріальних прав.

Статтею 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів»
передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Вказуючи в апеляційній скарзі на
реальність понесених витрат на ремонт
автомобіля, позивач не надав будь - яких
доказів на підтвердження проведення
ремонту автомобіля та вартість цього
ремонту.

Що стосується вимог ОСОБА_7 про
відшкодування моральної шкоди, колегія
суддів також погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
транспортний засіб «Вольво»
належить юридичній особі ТОВ
«Кримгазбуд», а тому моральні
страждання голови правління ТОВ
(ОСОБА_7) з приводу пошкодження
автомобіля відшкодуванню не
підлягають (а.с. 44-46 т 1).

Під час зіткнення джерел підвищеної
небезпеки малолітньому ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є ОСОБА_7,
було заподіяно тілесні ушкодження (а.с.
32, 34 т1)

Згідно з актами судово - медичних
досліджень № 397 та №597 (д), які
знаходяться в матеріалі № 986
Сімферопольського РВ ГУ МВС України в
АРК, ОСОБА_14 заподіяно легкі тілесні
ушкодження; не виключається їх
виникнення від удару о частини салону
автомобілю (а.с. 22-23 матеріал 986).

Відповідно до ч 2 ст. 1188 ЦК України, якщо
внаслідок взаємодії джерел підвищеної
небезпеки було завдано шкоди іншим
особам, особи, які спільно завдали
шкоди, зобов'язані її відшкодувати
незалежно від їхньої вини.

Згідно з ч 1 ст 1190 ЦК України особи,
спільними діями або бездіяльністю яких
було завдано шкоди, несуть солідарну
відповідальність перед потерпілим.

Враховуючи характер правопорушення,
його наслідки, вік дитини та її стан
здоров'я, глибину душевних переживань,
понесених внаслідок заподіяння шкоди
здоров'ю, суд першої інстанції
обґрунтовано стягнув з одного із
солідарних боржників (оскільки
процесуальна співучасть не є
обов'язковою) компенсацію моральної
шкоди 1000 грн.

При цьому, колегією суддів враховані
доводи ОСОБА_6 про те, що водій ОСОБА_7
порушив пункти 2.3, 21.11 «Правил
дорожнього руху» щодо забезпечення при
перевозки безпеки пасажиру - дитини
віком до 12 років.

Згідно з п.п. 2.3, 21.11 ПДД для
забезпечення безпеки дорожнього руху
водій зобов'язаний: на автомобілях,
обладнаних засобами пасивної безпеки
(підголовники, ремені безпеки),
користуватися ними і не перевозити
пасажирів, не пристебнутих ременями
безпеки.(підп «в» п 2.3 ); забороняється
перевозити: дітей, зріст яких менше 145
см або тих, що не досягли 12-річного віку,
- у транспортних засобах, обладнаних
ременями безпеки, без використання
спеціальних засобів, що дають змогу
пристебнути дитину за допомогою
ременів безпеки, передбачених
конструкцією цього транспортного
засобу (підп б п 21.11) .

Відповідно до ч 2 ст 1188 ЦК України водій
ОСОБА_7 відповідає за шкоду, завдану
інший особі, навіть без встановлення
його вини в заподіянні шкоди. Оскільки
заборона перевозки пасажирів
встановлена відносно водія, а не
стосовно обов'язків пасажира, то вина
потерпілого, який під час руху
транспорту не був відповідним чином
пристебнутий за допомогою ременів
безпеки, враховуватися з точки зору
зменшення розміру відшкодування
шкоди, не може (ст. 1193 ЦК).

Наведені в апеляційній скарзі
доводи не дають підстав для висновку,
що суд першої інстанції допустив
порушення або неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи.

Таким чином, встановивши факти та
зумовлені ними правовідносини, суд
першої інстанції правильно застосував
правові норми та ухвалив законне та
обґрунтоване по суті рішення, підстав
для скасування якого колегія суддів не
знаходить.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного та
керуючись статтями 303, 304, 307, 313 - 315
Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів,

УХВАЛИ Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6
- ОСОБА_8 відхилити.

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Кримгазбуд»
відхилити

Рішення Київського районного суду м.
Сімферополя від 07.06.2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Підлісна І.А. Белинчук
Т.Г. Ісаєв Г.А.