Справа № 653/3965/13-ц
Провадження № 2/653/16/14
РІШЕННЯ

іменем України

"29" січня 2014 р.
м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської
області в складі:

головуючого судді Постола
В.С.,

при секретарі Бондар О.В.,

за участю позивача, представників:

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Генічеську цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Генічеська державна
нотаріальна контора, реєстраційна
служба Генічеського районного
управління юстиції Херсонської
області про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 03 серпня 2010 року, визнання
права власності на 3/4 частини житлового
будинку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із
зазначеним позовом, в якому
посилається на те, що іі мати ОСОБА_5 з
1983 року була одружена з ОСОБА_6. В період
шлюбу ними було придбано житловий
будинок за адресою: АДРЕСА_1, який був
зареєстрований на ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, спадкоємцями
за законом були його син ОСОБА_4 та його
дружина (її мати) ОСОБА_5. При цьому
ОСОБА_4 прийняв спадщину шляхом подачі
у встановлений законом строк заяви про
прийняття спадщини. А ОСОБА_5 таку заяву
не подавала, однак проживала разом зі
спадкодавцем за однією адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5. Під час
оформлення спадщини після її смерті їй
стало відомо, що ОСОБА_4 прийняв у
спадщину ? частину всього спірного
житлового будинку.

Вважає, що спадковим майном ОСОБА_6 була
? частина спірного житлового будинку,
оскільки він був спільною власністю
подружжя, а тому його син ОСОБА_4
повинен був успадкувати ? частину майна
батька, яка складалась з ? частини
спірного житлового будинку.

Оскільки в свідоцтві про право на
спадщину за законом від 03 серпня 2010
року невірно зазначене спадкове майно -
житловий будинок з господарчими та
побутовими спорудами і будівлями, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, тобто
невірно визначено розмір спадкового
майна, то на теперішній час порушуються
її права на отримання спадщини після
смерті її матері. А саме, вона фактично
успадкує меншу частину спадку (1/2
частину будинку), а не ту частину, що їй
дійсно належить за законом (3/4 частини
будинку).

Просить суд визнати недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 03.08.2010 р. серії ВМХ № 581458, що
видано на ім'я ОСОБА_4. Скасувати
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно - ? частки житлового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, що зареєстроване Генічеським
БТІ за ОСОБА_4, і яке проведено на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 03.08.2010 р. серії
ВМХ № 581458. Визнати за ОСОБА_3, як за
спадкоємницею майна, що залишилося
після смерті матері ОСОБА_5, право
власності на ? частини житлового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та її
представник підтримали позовні вимоги
в повному обсязі. При обґрунтуванні
своїх позовним вимог посилалися на
письмові докази, що знаходяться в
матеріалах цивільної справи та
досліджені судом. Просить позов
задовольнити.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнала. Вважає, що спадковим
майном ОСОБА_6 був весь житловий
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1. А тому нотаріусом правильно
видано на ім'я ОСОБА_4 свідоцтво про
право на спадщину за законом від 03.08.2010
р. серії ВМХ № 581458. просить в
задоволенні позову відмовити.

Треті особи своїх представників в
судове засідання не направляли. Надали
суду заяви, просять справу розглядати
без їх участі , на розсуд суду.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши
матеріали справи, оцінивши надані
докази у їх сукупності, встановив
наступні факти і відповідні ним
правовідносини.

ОСОБА_3 є рідною донькою ОСОБА_5, що
не заперечується сторонами, та
підтверджується довідкою нотаріуса
(а.с. 7).

ОСОБА_5 з 1983 року була одружена з
ОСОБА_6, про що свідчить штамп у
паспорті ОСОБА_5 (а.с. 9 зі звороту).

В період шлюбу ОСОБА_6 за договором
купівлі-продажу від 19.11.1986 р. було
придбано житловий будинок за адресою:
АДРЕСА_1.

Відповідно до положень ст.. 33 Кодексу
про шлюб та сім'ю України, який діяв на
час виникнення правовідносин, майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном.

Таким чином, житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1 належав на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 як спільне майно подружжя - по ?
частині кожному. А твердження
представника відповідача, що оскільки
будинок був зареєстрований за ОСОБА_6,
то він був єдиним власником майна - не
ґрунтуються на законі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с. 36), та після його смерті відкрилась
спадщина.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 були
його син ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5.
А частиною 1 статті 1267 ЦК України
визначено, що частки у спадщині кожного
із спадкоємців за законом є рівними.

При цьому, відповідно до будинкової
книги, у спірному будинку на час смерті
ОСОБА_6 були зареєстровані ОСОБА_6,
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 13-15). Крім того,
факт реєстрації ОСОБА_5 за адресою:
АДРЕСА_1 підтверджується штампом у
паспорті ОСОБА_5 (а.с. 9 зі звороту).

Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК
України спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
шести місяців з часу відкриття
спадщини він не заявив про відмову від
неї.

Відомостей про те, що ОСОБА_5
відмовилась від спадщини - суду не
надано. Тому суд приходить до висновку,
що ОСОБА_5 прийняла спадщину після
смерті ОСОБА_6, до якої входило ? частини
житлового будинку з господарчими та
побутовими спорудами і будівлями, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
оскільки постійно проживала разом зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини. Доказів, які б спростовували
висновки суду про те, що ОСОБА_5 на час
відкриття спадщини не проживала зі
спадкодавцем - суду не надано. Тобто
ОСОБА_5 прийняла у спадщину ? частину
спірного житлового будинку.

Як визначено частинами 1, 3 статті 1296 ЦК
України, спадкоємець, який прийняв
спадщину, може одержати свідоцтво про
право на спадщину. Відсутність
свідоцтва про право на спадщину не
позбавляє спадкоємця права на
спадщину.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України
визначено, що незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с. 12).

02.02.2010 р. ОСОБА_4 звернувся до нотаріуса
з заявою про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_6 (а.с. 35).

Та 03 серпня 2010 року йому видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом серії ВМХ № 581458 (а.с. 4), де
невірно зазначене спадкове майно -
житловий будинок з господарчими та
побутовими спорудами і будівлями, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Тоді
як з врахуванням вищевикладеного,
спадкове майно складалося з ? частини
житлового будинку з господарчими та
побутовими спорудами і будівлями, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стаття 1301 ЦК України передбачає, що
свідоцтво про право на спадщину
визнається недійсним за рішенням суду,
у разі коли буде встановлено, що особа,
якій воно видано, не мало права на
спадкування, а також за інших підстав,
установлених законом.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування» визначається, що іншими
підставами, зокрема, може бути
порушення прав інших осіб у зв'язку з
видачею свідоцтва про права на
спадщину. Суд прийшов до висновку, що
свідоцтвом про право на спадщину за
законом від 03 серпня 2010 року, яке видано
на ім'я відповідача порушуються права
позивачки на отримання належної
частини спадщини, що залишилася після
смерті її матері, і тому таке свідоцтво
повинно бути визнано недійсним.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є її
донька ОСОБА_3, яка подала до нотаріуса
відповідну заяву та 04.06.2010 р. у
Генічеській державній нотаріальній
конторі заведено спадкову справу № 255/10
(а.с. 7).

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_5
на праві спільної сумісної власності
належала ? частина житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1, а ? частину цього
будинку вона успадкувала після смерті
чоловіка ОСОБА_6, то спадковим майном
після смерті ОСОБА_5 є ? частини
спірного будинку.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

З огляду на вищевикладене, суд вважає,
що позовні вимоги є обґрунтованими, а
тому підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 88 ЦПК України,
судові витрати, що понесені позивачкою
при розгляді цієї справи, повинні бути
стягнуті з відповідача на користь
позивачки в повному обсязі.

Керуючись ст.. 33 Кодексу про шлюб та
сім'ю України, ст.ст. 1267, 1268, 1296, 1301 ЦК
України, Постановою Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування», ст.ст. 3, 6, 7, 10, 11, 61, 213-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Генічеська державна нотаріальна
контора, реєстраційна служба
Генічеського районного управління
юстиції Херсонської області про
визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом від 03 серпня 2010
року, визнання права власності на 3/4
частини житлового будинку -
задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про
право на спадщину за законом від 03.08.2010
р. серії ВМХ № 581458, що видано державним
нотаріусом Генічеської державної
нотаріальної контори на ім'я ОСОБА_4.

Скасувати державну реєстрацію
права власності на нерухоме майно - ?
частки житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що
зареєстроване Генічеським БТІ за
ОСОБА_4, і яке проведено на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 03.08.2010 р. серії ВМХ № 581458.

Визнати за ОСОБА_3, як за
спадкоємницею майна, що залишилося
після смерті матері ОСОБА_5, право
власності на ? частини житлового
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
понесені нею судові витрати у розмірі
229 (двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп..

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Херсонської області
через Генічеський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. С. Постол