РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/16160/13-ц

Пров. №2/668/157/14

21.01.2014 р.

Суворовський районний суд м. Херсона у
складі:

головуючого судді - Гаврилова Д.В.,

при секретарі - Беріл А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Херсонська
теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про
стягнення боргу за спожиту теплову
енергію і гаряче водопостачання,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року Публічне
акціонерне товариство «Херсонська
теплоелектроцентраль» звернулось до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за спожиті послуги з
централізованого опалення та гарячого
водопостачання.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
відповідач зареєстрована та проживає в
АДРЕСА_1, є абонентом ПАТ «Херсонська
теплоелектроцентраль» та користується
послугами з централізованого опалення
та гарячого водопостачання, на
протязі тривалого часу належним чином
не сплачує плату за спожиту теплову
енергію, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість за період з грудня 2004
року по вересень 2013 року в сумі 5000,16 грн.
Просив суд стягнути з відповідача
вказану суму заборгованості та
понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги в повному обсязі, просив їх
задовольнити з підстав зазначених у
позові.

Відповідач позов не визнала, проти його
задоволення заперечувала, звернулась
до суду із заявою про застосування
строків позовної давності та пояснила,
що періодичне здійснення нею оплати
житлово-комунальних послуг не свідчить
про визнання боргу та не є підставою
для переривання строків позовної
давності.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач зареєстрована та проживає в
АДРЕСА_1 та користується послугами з
централізованого опалення та гарячого
водопостачання. Згідно виписки з
особового рахунку вона є абонентом ПАТ
«Херсонська теплоелектроцентраль».

Оскільки послуги з теплопостачання
надавалися належним чином (докази
іншого в матеріалах справи відсутні),
враховуючи вимоги ст.ст. 67, 68 ЖК України,
ст. 24 Закону України «Про
теплопостачання», положень Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення та
типового договору про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» та
ст.ст. 525, 526, 628, 630 ЦК України, суд вважає
обґрунтованими вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача
заборгованості, що утворилась.

Разом з тим, відповідно до положень
ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

У судовому засіданні відповідачем
заявлено клопотання про застосування
строків позовної давності, яке,
враховуючи відсутність поважних
причин пропуску (ч. 5 ст. 267 ЦК України),
для суду є обов'язковим.

Судом встановлено, що позивачем
нарахована заборгованість за період,
який виходить за межі трирічного
строку позовної давності.

Визначаючи суму заборгованості та
період, за який вона підлягає
стягненню, суд виходить з того, що
заборгованість за спожиту теплову
енергію і гаряче водопостачання
складається з суми заборгованості за
кожний місяць як черговий платіж.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України
позовна давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного із
кількох боржників, а також якщо
предметом позову є лише частина вимоги,
право на яку має позивач. Після
переривання перебіг позовної давності
починається заново. Час, що минув до
переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується.

До пред'явлення цього позову позивач у
травні 2013 року звернувся до суду із
заявою про видачу судового наказу про
стягнення з відповідача
заборгованості, якій в липні 2013 року
було скасовано.

Наказне провадження є спрощеною та
спеціальною формою судового захисту,
застосовується вона у чітко визначених
випадках, зокрема, при зверненні до
суду з вимогами щодо стягнення
заборгованості за спожиті комунальні
послуги. При цьому законодавством (ч. 3
ст. 118 ЦПК України) заборонено звернення
до суду в порядку позовного
провадження без попереднього
звернення із заявою про видачу
судового наказу.

Таким чином, в даному випадку перебіг
позовної давності був перерваний
поданням заяви про видачу судового
наказу у травні 2013 року та почався
заново з поданням у листопаді 2013 року
відповідного позову після скасування в
липні 2013 року судового наказу.

Позовна давність, у межах якої позивач
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого права або інтересу щодо
стягнення заборгованості за спожиті
теплову енергію і гаряче
водопостачання, що складається з суми
заборгованості за кожен місяць як
черговий платіж, має відраховуватись з
травня 2010 року (три роки з травня 2013
року - часу звернення із заявою про
видачу судового наказу) по листопад 2013
(по день звернення до суду з
відповідним позовом).

Отже, з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню заборгованість, яка
утворилась з травня 2010 року по вересень
2013 року (вересень 2013 року зазначений
позивачем в розрахунку і позовних
вимогах).

Судом встановлено, що відповідач за
період з травня 2010 року по вересень 2013
року не має заборгованості за спожиті
теплову енергію і гаряче
водопостачання. Тому в задоволенні
позову слід відмовити.

При цьому суд враховує, що відповідачем
здійснювались саме поточні платежі та
між сторонами не було домовленості про
першочергове використання платежів
для погашення заборгованості за
попередні періоди. Будь-яких дій по
визнанню боргу поза межами строків
позовної давності відповідачем не
вчинялось.

Керуючись ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст. 24
Закону України «Про теплопостачання»,
ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», ст.ст. 256,
257, 264, 267, 525, 526, 628, 630 ЦК України, ст.ст. 209,
213-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Суворовський районний суд м. Херсона.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СуддяГаврилов Д. В.