СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 6/759/186/14
ун. № 759/2871/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Зайця Т.О. при
секретарі Ковтун М.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві подання старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у м. Києві
про тимчасове обмеження боржника у
праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

10.02.2014 року до Святошинського районного
суду м. Києва надійшло подання старшого
державного виконавця ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві Ковальчук
Л.І. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України до
виконання ним своїх майнових
зобов'язань за виконавчим листом про
стягнення боргу. В обґрунтування вимог
подання посилається на те, що на
виконанні у ВДВС Святошинського РУЮ у
м. Києві знаходиться виконавчий лист
№2-676-1, виданий Святошинським районним
судом м. Києва від 23.12.2005 року про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини усіх
видів заробітку, доходу боржника
щомісячно. Боржник не сплачує аліменти
в повному обсязі, у зв'язку з чим
утворилась заборгованість, що станом
на 01.09.2013 становить 33 650 грн. При
неодноразових виходах державного
виконавця за місцем проживання
боржника, двері не відчиняє, вимогу про
явку до дільничного пункту міліції для
надання пояснень, не виконує. Подання
передане судді 25.02.2014 року.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явився, повідомлявся в
установленому порядку. В клопотанні
просив провести судове засідання без
його участі.

Суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першій цієї статті,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця (ч. 2 ст. 377-1 ЦПК
України).

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення подання на
підставі наступного.

Згідно матеріалів подання,
Святошинським районним судом м. Києва
від 26.12.2005 року, справа №2-2676-1/2005,
стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь
ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 300 грн. щомісячно
до досягнення сином повноліття з 06.07.2005
року, та стягнути додатково витрати для
санаторно - курортного лікування в
розмірі 3 000,00 грн. щорічно, починаючи з
2005 року до 01.01.2007 року. Виконавчий лист
видано 26.12.2005 року (а. с. 4 - копія
виконавчого листа).

28.02.2006 року державним виконавцем ДВС у
Святошинському районі м. Києва
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження №476/8 по
виконанню виконавчого листа 2- 676-1 від
26.12.2005 року. ОСОБА_2 зобов'язано негайно
та добровільно виконати рішення (а .с 5 -
копія постанови).

Довідкою про неотримання аліментів
№43/8 від 08.06.2011 року, №554/8 від 23.01.2012 року,
№557/8 від 18.07.2012 року, №155/8 від 21.01.2013
року, №32/8 від 16.01.2014 року, встановлено,
що ОСОБА_3 у період з 01.12.2010 по 30.05.201 року,
з 01.07.2011 по 31.12.2011 року, з 01.01.2012 по 30.06.2012
року, з 01.07.2012 по 31.12.2012 року, з 01.07.2013 по
31.12.2013 року, аліменти від ОСОБА_2 не
отримувала (а .с 19 - 20, 23, 25, 43 - копія
довідок).

Станом на 01.09.2013 року заборгованість за
ОСОБА_2 по несплаті аліментів становить
33 650,00 грн. Дана обставина підтверджені
довідкою про розрахунок
заборгованості, виданою ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві від 16.09.2013
року (а. с. 32).

З матеріалів подання вбачається, що
державним виконавцем ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві вживалися
наступні заходи по примусовому
виконанню рішення суду: надсилались
запити щодо встановлення місця роботи
боржника, заробітної плати,
перебування на обліку у пенсійному
фонді, рухомого та нерухомого майна,
надсилались попередження про
необхідність сплати заборгованості по
аліментам, проводились виклики на
прийом до державного виконавця,
Святошинському РУ ГУ МВС України в м.
Києві надсилались подання про
відібрання пояснень, повідомлення про
місце роботи боржника, здійснювались
виходи за місцем реєстрації боржника,
11.06.2006 року винесено постанову про
розшук майна боржника, 23.05.2007 року
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження

Станом на момент звернення до суду з
поданням, а саме, 10.02.2014 року, боржник
заборгованість по аліментам не
погасив, в матеріалах виконавчого
провадження відсутні документи
(квитанції про сплату боргу, інше), які
підтверджують сплату боргу боржником.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця (ст. 377-1 ЦПК
України).

Отже, питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
вирішується при виконанні судових
рішень у порядку, передбаченому ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» та ст. 377-1 ЦПК України.
Враховуючи наведені норми, тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України застосовується лише у разі
доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов'язання.

Факт невиконання судового рішення не є
підставою для постановлення ухвали про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України, для застосування
вказаного заходу державному виконавцю
необхідно довести наявність умисних
дій боржника, спрямованих на ухилення
від виконання судового рішення. Проте,
в матеріалах подання відсутні докази
направлення боржнику постанови про
відкриття виконавчого провадження та
надання йому можливості добровільно
виконати виконавчий документ, не
зазначено доказів ухилення боржника
від виконання зобов'язання.

Суд враховує, що в доданих до подання
матеріалах відсутні докази
направлення боржнику постанови про
відкриття виконавчого провадження та
надання боржнику можливості
добровільно виконати рішення. В
доданих до подання матеріалах відсутні
докази того, що боржнику відомо про
існування відповідного виконавчого
провадження і він ухиляється від
виконання зобов'язань.

Враховуючи наведене, відсутні підстави
для задоволення подання про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України

Керуючись ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК
України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ:
Т.О. ЗАЄЦЬ