Справа № 460/389/14-ц
Провадження №2/460/574/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2014 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Варениця В.С.

з участю секретаря Мельник Є.Є.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

04.02.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення сином повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач коштів на утримання дитини не надає, в добровільному порядку аліменти не сплачує, усі обовязки щодо утримання та виховання сина вона несе самостійно.

Під час розгляду справи в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Додатково позивач пояснила, що після розірвання шлюбу вона з відповідачем проживали разом до 02 січня 2014 року, після чого вона змушена була повернутися з сином проживати до своїх батьків. Під час цього вона з колишнім чоловіком домовилися, що при його фактичній заробітній платі 2500 гривень він буде з 01 січня 2014 року сплачувати щомісячно по 500 гривень аліментів. Однак за січень місяць відповідач сплатив аліменти на початку лютого в сумі 400 гривень, і на її прохання перед днем народження сина 22 лютого 2014 року сплатив аліменти в сумі знову 400 гривень. Вона бажає отримувати аліменти в розмірі 30 відсотків від фактичної заробітної плати чоловіка, а також відповідач повинен компенсувати їй 20000 гривень моральної шкоди як компенсації за набуте під час шлюбу спільне майно. Просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 під час розгляду справи в судовому засіданні заявленого позову не визнав, підтримав письмове заперечення на заявлений позов, де вказується, що після розірвання шлюбу до 02 січня 2014 року він з позивачкою проживали разом, вели спільне господарство і він повністю виконував свої обовязки по вихованню та матеріальному забезпеченню сина. Після роздільного проживання вони досягли домовленості про сплату ним алментів в розмірі 400 гривень щомісячно і дану домовленість він повністю виконує. Відповідно заявлений позов є безпідставним і в його задоволенні просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і згідно рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 22.04.2013 року даний шлюб було розірвано.

2

Судом також встановлено, що після постановлення судового рішення про розірвання шлюбу сторони продовжували проживати в одному житловому приміщенні, вели спільне господарство, спільно утримували та виховували спільну дитину.

Від даного шлюбу, згідно предявленої копії свідоцтва про народження, сторони мають одну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідності до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, способи виконання батьками обовязку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними.

При розгляді справи встановлено, що домовленості між батьками про утримання дитини не досягнуто. Дитина, яка з 02.01.2014 року проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно та в розмірі, яка не влаштовує позивачку. Позивачка бажає отримувати аліменти на утримання дитини в примусовому порядку. При розгляді справи встановлено, що позивачка бажала отримувати аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно, а відповідач вирішив сплачувати аліменти в розмірі 400 гривень.

Відповідно до ст.ст.181 ч.3 ст.183 ч.1 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу і така частка заробітку (доходу) визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і приходить до висновку, що розмір аліментів по даній справі слід визначити в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, в межах заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 213, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задоволити. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше як 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 лютого 2014 року і до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір 243 грн 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше як 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Яворівський районний суд Львівської області.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: