Справа № 733/2738/13-ц Провадження №
22-ц/795/480/2014 Головуючий у I інстанції
-Овчарик В. М. Доповідач - Боброва І.
О.Категорія -цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБобрової І.О.,
суддів:Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,
при секретарі:Зіньковець О.О., за
участю:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» на рішення Ічнянського
районного суду Чернігівської області
від 20 січня 2014 року у цивільній справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк»
просить рішення Ічнянського районного
суду Чернігівської області від 20 січня
2014 року скасувати та ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги
повністю.

Рішенням Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 20 січня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що рішення суду є незаконним,
таким, що прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Апелянт вказує на те, що відповідно до
п.5.2 Договору сторони погодили, що він
набуває чинності з дати підписання
сторонами та діє до повного виконання
сторонами зобов'язань за цим договором.
Даний пункт означає, що строк дії
договору не є припиненим, а тому не є
пропущенням строків позовної давності.

Позивач належним чином був
повідомлений про час розгляду справи,
про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення (а.с.77),
проте свого представника до суду не
направив.

Відповідач до суду не з"явилася. Проти
задоволення апеляційної скарги
заперечувала, надавши письмові
заперечення (а.с.78).

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено, що 18 березня 2008 року
ТОВ «Дельта Банк» та ОСОБА_5 уклали
кредитний договір № 001-24034-180308 на
відкриття карткового рахунку та
обслуговування платіжної картки
НОМЕР_1 на суму 30 000 грн., з лімітом
кредитної лінії на рахунку 3 000 грн.,
згідно з яким Банк, шляхом відкриття
відновлювальної відкличної Кредитної
лінії, надав відповідачу кредит для
розрахунків за товари чи послуги,
зняття готівки, виконання останнім
своїх зобов'язань перед Банком та
вчинення інших операцій, передбачених
Договором, Банк надав платіжну картку,
а також ПІН-код до картки.

Згідно п. 1.3 кредитного договору, банк
відкриває держателю кредитну лінію на
загальну суму 30000 грн. та на день
укладення цього договору встановлює
ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі
3000 грн. 00 коп., ліміт кредитної лінії
розраховується банком самостійно, та
не може перевищувати загальної суми
кредитної лінії.

Договором визначено, що режим
функціонування рахунку та
використання картки регулюється
чинним законодавством України, умовами
платіжної системи, Правилами, а також
умовами цього договору.

Згідно з п. 2.3 та 1.4. договору держатель
сплачує банку проценти за користування
кредитною лінією та/або овердрафтом за
ставками, які зазначені в тарифному
пакеті Visa Класичний, що міститься в
додатку №1 до цього договору.
Кредитування рахунку в межах кредитної
лінії здійснюється протягом 364
календарних днів. Кожна наступна
кредитна лінія надається після спливу
строку надання попередньої, на умовах
погоджених сторонами у цьому договорі,
та не потребує підписання додаткових
угод.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
Банком пропущено строк звернення до
суду з даним позовом. Строк позовної
давності суд обчислював з дня
останнього платежу по поверненню
кредиту, який зроблений ОСОБА_5 14 серпня
2009 року.

Оскільки з позовом банк звернувся 02
грудня 2013 року, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про сплив
позовної давності за його вимогою, що є
підставою для відмови у позові.

Відповідно до частин 3,4 та 5 статті 267 ЦК
України, позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові. Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач до ухвалення судового
рішення, а саме 10.01.2014 р. подала заяву
про застосування строку позовної
давності (а.с.47). Позивач не навів суду
будь яких причин пропуску цього
строку, які б суд міг визнати поважними.

Доводи апеляційної скарги щодо
безпідставності застосування судом
першої інстнції наслідків спливу
позовної давності не можуть бути взяті
колегією суддів до уваги з огляду на
наступне:

За положеннями ст.252 ЦК України строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами.

Термін визначається датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Згідно зі ст.253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За умовами кредитного договору від 18
березня 2008 року відповідачу була
надана платіжна картка Delta Visa Classic,
термін дії якої 12 місяців, і після цього
повторно не видавалась, а тому при
визначенні строку виконання
зобов'язання за цим договором
необхідно виходити з того, що кредит
позичальником був отриманий 18 березня
2008 року на строк 12 місяців і відповідно
строк виконання зобов'язання за цим
договором 18 березня 2009 року.

Згідно з ч.5 ст.261 Цивільного кодексу
України за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання.

Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчать про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку, а згідно ч.3 цієї
статті, після переривання перебіг
позовної давності починається заново.

З матеріалів справи вбачається, що
останній платіж по погашенню кредиту
було внесено ОСОБА_5 14 серпня 2009 року в
сумі 2000 грн. 00 коп.

Внесення чергового платежу на
погашення кредиту позичальником
свідчить про визнання ним свого боргу,
в зв'язку з чим перебіг позовної
давності за вимогою про повернення
кредиту у даній справі був перерваний 14
серпня 2009 року і з цієї дати почався
заново.

Таким чином, на час звернення позивача
до суду за захистом свого порушеного
права 02 грудня 2013 року строк позовної
давності за його вимогами сплинув.

З врахуванням викладеного посилання
позивача на те, що він не пропустив
строк позовної давності, оскільки
відповідно до п.5.2 кредитного договору
договір набуває чинності з дати його
підписання сторонами та діє до повного
виконання ними зобов'язань за цим
договором, не відповідають положенням
матеріального права щодо перебігу
строку позовної давності.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1
ст.303 ЦПК України, тобто в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що доводи викладені в
апеляційній скарзі обґрунтованості
судових висновків не спростовують,
тому підстави для її задоволення
відсутні.

Судове рішення постановлено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права. Підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» - відхилити.

Рішення Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 20 січня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: