Справа № 2-2617-2012 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2012 року Соснівський районний
суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді
- ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі -
ЄВТУШЕНКО О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, виконавчого комітету
Черкаської міської ради, треті особи:
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі
Філія Полтавське РУ «ПАТ Банк «Фінанси
та кредит» відділення № 25, комунальне
підприємство «Черкаське обласне
об'єднане бюро технічної
інвентаризації» про витребування
майна та визнання права власності на
майно,

В С Т А
Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідачів, про
витребування майна та визнання права
власності на майно, вказуючи, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 33 роки померла його
мати ОСОБА_3. Після смерті матері він
залишився жити з батьком. З часом разом
з батьком вирішили, що він продасть
власну двокімнатну квартиру, що
знаходиться у АДРЕСА_1 та придбає
квартиру у м. Черкаси.

26 квітня 2005 року з метою
придбання житла у м. Черкаси, між ним та
приватним підприємством «Надія» було
укладено договір № 12-Р/05, відповідно до
якого ПП «Надія» зобов'язалася
організувати будівництво квартири за
адресою: АДРЕСА_2 і передати квартиру, а
ОСОБА_2 зобов'язався забезпечити
фінансування будівництва квартири та
прийняти його на умовах договору.
Відповідно до умов договору він
виступав набувачем права власності на
вказану квартиру. Тому квартира мала
бути оформлена на нього, як єдиного
власника.

На підставі вищевказаного
договору з дотриманням вимог державної
реєстрації я мав набути право
власності на квартиру за адресою:
АДРЕСА_2. Для придбання квартири було
вирішено використати його заощадження,
отримані в дарунок від родичів з США,
від померлої мами та від продажу
квартири у м. Івано-Франківськ.

21 вересня 2005 року між ним, ОСОБА_1
та потенційним покупцем квартири
ОСОБА_4 було укладено попередній
договір на продаж вказаної квартири.

У 2005 році йому виповнилося лише 16
років. У зв'язку з цим відповідно до
рішення виконавчого комітету
Соснівської районної ради м. Черкаси
від 19.10.2005 року № 588 була отримана згода
на продаж ним квартири у АДРЕСА_1. Була
також надана згода на підписання та
укладення договору продажу вказаної
квартири його батьком ОСОБА_2 02
листопада 2005 року був укладений
договір купівлі-продажу вказаної
квартири. Вказані кошти він віддав
відповідачу ОСОБА_2 для погашення
вартості квартири в м. Черкаси та
здійснення відповідних процедур щодо
оформлення йому права власності на
квартиру.

З часом вони вселилися в дану
квартиру і зі слів ОСОБА_2 він зрозумів,
що квартира придбана, кошти за неї
сплачені та вона належним чином
оформлена на нього. Згодом у
відповідача почалися матеріальні
проблеми, він почав оформляти кредити,
у бізнесі й нього не ладилося. На
побутовому рівні через матеріальні
негаразди у нього почалися
непорозуміння з його новою дружиною.
Через це він почав говорити, що буде
збиратися продати цю квартиру. На
заперечення позивача, що він не
дозволить цього зробити, повідомив
його що взагалі не має жодного
відношення до вказаної квартири.

У вересні 2012 року коли ОСОБА_2 був
відсутній, він віднайшов документи на
квартиру і виявив, що квартира
відповідно до рішення виконавчого
комітету Черкаської міської ради від 15
червня 2006 року оформлена на
відповідача ОСОБА_2, згідно свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
від 26 червня 2006 року він є єдиним
власником цієї квартири. Дії ОСОБА_2
свідчать про те, що ним здійснено
заходи по позбавленню позивача права
приватної власності на квартиру та
правом вільно володіти, користуватися
та розпоряджатися нею.

Крім того, ОСОБА_2 уклав договір
поруки 31 березня 2008 року, відповідно до
якого вказану квартиру передав в
іпотеку філії «Полтавське регіональне
управління» ВАТ «Банк «Фінанси та
Кредит». Просив суд витребувати з
незаконного володіння відповідача
ОСОБА_2 на користь позивача трикімнатну
квартиру загальною площею 72,7 кв. м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,
скасувати держану реєстрацію права
власності ОСОБА_2 на дану трикімнатну
квартиру та визнати за ним право
власності на вищевказану трикімнатну
квартиру.

В судовому засіданні позивач
позов підтримав повністю та просив суд
його задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи у його відсутність,
проти позову не заперечував.

Представник відповідача
виконавчого комітету Черкаської
міської ради в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, мотивуючи
тим, що відповідно до п.9 листа Вищого
арбітражного суду України від 31.01.2001
року № 01-8/98 «Про деякі приписи
законодавства, яке регулює питання,
пов'язані із здійсненням права
власності та його захистом»,
підтвердженням права власності є
насамперед право встановлювальні
документи. Оскільки виконавчому
комітету Черкаської міської ради був
наданий вичерпний перелік
правовстановлюючих документів,
підстав для відмови в оформленні права
власності та видачі свідоцтва немає.
Оскаржуване позивачем рішення
виконавчого комітету Черкаської
міської ради, прийняте у межах своєї
компетенції та у спосіб, що визначені
Законом України про місцеве
самоврядування в Україні» і
Регламентом роботи Черкаської міської
ради, та у відповідності до чинного
законодавства України на підставі
право встановлювальних документів.
Також свідоцтво про право власності не
може виступати предметом спору, такими
можуть бути лише право встановлювальні
документи. Просила суд в задоволені
позову відмовити.

Треті особи в судове засідання не
з'явились, належним чином були
повідомлені причини неявки суду не
відомі.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, встановив
наступні факти та відповідні їм
правовідносини, які регулюються
нормами цивільного законодавства.

Як встановлено в судовому
засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати
позивача, ОСОБА_3. Після смерті матері
позивач залишився жити з батьком. З
часом разом з батьком вирішили, що він
продасть власну двокімнатну квартиру,
що знаходиться у АДРЕСА_1 та придбає
квартиру у м. Черкаси.

26 квітня 2005 року з метою
придбання житла у м. Черкаси, між
позивачем та приватним підприємством
«Надія» було укладено договір № 12-Р/05,
відповідно до якого ПП «Надія»
зобов'язалася організувати
будівництво квартири за адресою:
АДРЕСА_2 і передати квартиру, а ОСОБА_2
зобов'язався забезпечити фінансування
будівництва квартири та прийняти його
на умовах договору. Відповідно до умов
договору позивач виступав набувачем
права власності на вказану квартиру.

Між тим, як встановлено під час
розгляду справи після здачі будинку в
експлуатацію, квартира була оформлена
на відповідача ОСОБА_2 шляхом видачі
йому свідоцтва про право власності на
житло. Крім того, в судовому засіданні
знайшли свої підтвердження доводи
позивача про те, що він будучи
неповнолітнім, був забезпечений житлом
у АДРЕСА_1

В свою чергу, відповідач ОСОБА_2
отримавши згоду відповідного органу
опіки та піклування дану квартиру
продав та вклав кошти для будівництва
спірної квартири. Оформивши
одноособово квартиру на себе як на
власника, позбавивши позивача права
власності на неї.

Згідно з ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Поряд з цим суд вважає такими, що
не підлягають до задоволення вимоги
щодо визнання недійсним свідоцтва про
право власності, оскільки в ході
судового розгляду встановлено, що
виконавчим комітетом Черкаської
міської ради при його видачі були
дотримані вимоги законодавства.

За таких обставин, суд вважає, що
позов підлягає до часткового
задоволення.

Керуючись ст.ст.10,11,208,212,214-215,218,
ЦПК України, ст. 328 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Витребувати з незаконного володіння
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру
АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_2.

Позовну вимогу в частині скасування
державної реєстрації права власності
залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Черкаського
апеляційного суду протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: