Справа № 132/579/14-ц
УХВАЛА

"27" лютого 2014 р. Калинівський районний
суд Вінницької області в складі:

головуючого Попик Ю. П. ,

за участі секретаря Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання начальника відділу
Державної виконавчої служби
Калинівського районного управління
юстиції Вінницької області про
тимчасове обмеження особи (боржника)
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України
до виконання ним своїх зобов'язань,-

ВСТАНОВИВ:

На виконанні відділу ДВС
Калинівського РУЮ Вінницької області
знаходиться виконавчий лист по справі
№ 2-47/2010 виданий 20.01.2010 року
Калинівським районним судом
Вінницької області про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (доходу),
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку щомісяця
до повноліття дитини; 02.02.2010 року
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження. ОСОБА_1
допустила аліментну заборгованість
станом на 01.02.2014 року в сумі 22462 грн. У
даному випадку постає можливість
виїзду боржника за кордон з метою
ухилення від виконання рішення суду.
Тому державний виконавець звернувся до
суду із поданням, погодженим
начальником відділу ДВС, про вжиття
заходів тимчасового обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України.

Державний виконавець відділу
Державної виконавчої служби
Калинівського районного управління
юстиції Вінницької області просить
подання розглядати без його участі.

Дослідивши матеріали подання, суд
дійшов висновку, що воно є
необґрунтованим та не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні
відділу ДВС Калинівського РУЮ
Вінницької області знаходиться
виконавчий лист по справі № 2-47/2010
виданий 20.01.2010 року Калинівським
районним судом Вінницької області про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
(доходу), але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісяця до повноліття дитини.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з п.18 ч.3 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, державний виконавець має
право звернутись до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Враховуючи викладене та приймаючи до
уваги п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України», підставою
для тимчасового обмеження у праві
виїзду громадян України за кордон
громадянинові України є ухиляння від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань.

Відповідно до положення ч.2 ст. 10 ЦПК
України наявність умислу та обставин,
які є предметом посилання суб'єкта
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за кордон за межі України
як на підставі його вимог, підлягають
доведенню. Зокрема, задоволення такого
подання можливе лише за умови
доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов'язання, а не лише за
наявності факту невиконання
зобов'язань. Саме лише невиконання
боржником самостійно зобов'язань
протягом строку, про що вказує
державний виконавець в постанові про
відкриття виконавчого провадження, не
може свідчити про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з
поданням, факт ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, повинен вже відбутися і
бути об'єктивно наявним та вбачається з
матеріалів виконавчого провадження.

У відповідності до підпункту «ґ»
пункту 11.1.1. Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5,
подання щодо встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи за межі України до
виконання зобов'язань за рішенням
повинно містити підтвердження факту
ухилення боржника від виконання своїх
зобов'язань.

Як вбачається з наведеного вище,
законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду за межі України не за наявність
факту невиконання зобов'язань, а за
ухилення від їх виконання. Проте
державним виконавцем не надано суду
жодних доказів, які б давали підстави
вважати, що боржник ОСОБА_1 ухиляється
від виконання своїх зобов'язань та має
намір виїхати за межі України.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 11 Закону «Про виконавче
провадження», ст. ст. 10, 209, 210, 377-1 ЦПК
України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання начальника
відділу ДВС Калинівського РУЮ
Вінницької області Павліченка О.Я. про
тимчасове обмеження особи (боржника)
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України
до виконання нею своїх зобов'язань,
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Вінницької області через суд
першої інстанції протягом п'яти днів з
дня її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з
отримання копії ухвали.

СУДДЯ: