Справа № 2/259/109/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2014 року
місто Донецьк

Куйбишевський районний суд м.
Донецька у складі:

головуючого судді - Черткової
Н.І.,

при секретарі -
Перепетайло Ю.В., Нескоромній К.Ю.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача -
ОСОБА_2,

представника третьої особи без
самостійних вимог- служби у справах
дітей Куйбишевської районної у м.
Донецьку ради - Куценка О.М.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Донецьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа без
самостійних вимог щодо предмету спору:
служба по справам дітей Куйбишевської
районної в м. Донецьку ради про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів, посилаючись на наступні
обставини.

З 25.04.2009 року позивач з відповідачем
перебувають у зареєстрованому
відділом реєстрації актів цивільного
стану Кіровського районного
управління юстиції у м. Донецьку
Донецької області, актовий запис № 246.

Від даного шлюбу сторони мають
неповнолітню дитину ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В червні 2013 року відповідач залишила
позивачу дитину, виїхала до Чечні,
прийняла іслам і проживає в цивільному
шлюбі з іншим чоловіком, забрала ощадну
книжку, на рахунок якої поступали гроші
на дитину.

Внаслідок розшукових дій РВ ДМУ
куйбишевського району м. Донецька було
встановлено, що відповідач добровільно
виїхала до Чечні і просить її не
турбувати та не шукати.

Відповідач не приймає участі у
вихованні дитини, життям її не
цікавиться.

Вихованням дитини займається позивач,
дитина відвідує дитячий садок № 157 м.
Донецька і проживає з батьком.

Позивач у судовому засіданні підтримав
позовні вимоги та просив задовольнити
позов в повному обсязі та дав
пояснення, аналогічним, викладеним в
позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав та показав,
що відповідач не ухиляється від
виконання своїх материнських
обов»язків, а дійсно покинула місце
свого постійного проживання, оскільки
позивач погрожував їй вбивством, вона
злякалася за своє життя і виїхала
дійсно за межі України, але не
переставала турбуватися про свою
дитину , надсилала гроші, які її матір
передавала позивачу , бачилася з
дитиною - бабуся, в подальшому
відповідач збирається подавати позов
про визначення місця мешкання дитини.

Представник третьої особи - служби у
справах дітей Куйбишевської районної в
м. Донецьку в судовому засіданні позов
не визнав, вважав нема підстав для
задоволення позову.

Суд, заслухавши позивача, представника
відповідача, представника третьої
особи - служби у справах дітей
Куйбишевської районної в м. Донецьку ,
дослідивши письмові матеріали справи,
вважає позов таким, що не підлягаючим
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач та відповідач є в
зареєстрованому шлюбі з 25.04.2009 року
згідно свідоцтва про шлюб, серії
НОМЕР_1, виданого 26.07.2013 року відділом
реєстрації актів громадянського стану
Кіровського районного управління
юстиції в м. Донецьку, актовий запис №
246.

Від шлюбу сторони мають малолітню
дитину- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ст. 164 СК України передбачені підстави
позбавлення батьківських прав.

Позов заявлений саме на підставі,
передбаченої п.2, вищевикладеної
статті, саме по тій підставі, що
відповідач ухиляється від виконання
своїх обов`язків по вихованню дітей.

Позивачем не надано судові достатніх
доказів в обґрунтування того, що
відповідач не належним чином виконує
свої батьківські обов`язки, не
займається вихованням дочки, не
створила необхідні умови для їх
фізичного і морального розвитку,
узагалі не цікавиться здоров`ям і долею
своєї дитини.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач дійсно в теперішній час
мешкає за межами України і
Куйбишевським РВ Донецького МУ ГУМВС
України в Донецькій області
проводилися розшукові заходи відносно
неї за заявою позивача, в своїй заяві
вона вказала, що добровільно покинула
територію України і повертатися не
збирається.

Але в заяві від 20.06.2013 року на ім»я
начальника Куйбишевського РВ МУ ГУМВС
України в Донецькій області відповідач
- ОСОБА_4 вказала , що повертатися на
територію України не збирається,
оскільки турбується про своє життя.

Також суду надані письмові документи,
які підтверджують письмові звернення
до правоохоронних органів - ОСОБА_6 -
мати відповідача за фактом
противоправної поведінки позивача у
відношенні неї та погроз, які вже мали
місце після від»їзду відповідача.

В судовому засіданні допитані свідки :
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Свідок - ОСОБА_7, є сином позивача,
ОСОБА_8 - мати відповідача, тому суд
критично оцінює їх показання.

Суд приймає до уваги показання свідка -
ОСОБА_9, яка мешкала разом зі сторонами
і тісно спілкувалася з ними, яка в
судовому засіданні повністю
підтвердила доводи представника
відповідача, що вона особисто була
свідком того, що при сумісному житті
сторін позивач дійсно погрожував
відповідачці і вона дійсно реально
сприймала ці погрози, відповідач
постійно після від»їзду дзвонила
матері , надсилала гроші для дочці,
влітку приїхала, але позивач
перешкоджав її зустрічі з дочкою.

Згідно висновку Куйбишевської
районної в м. Донецьку ради від 02.12.2014
року за № 01/26/1-2058/2 орган опіки та
піклування Куйбишевської районної в м.
Донецьку ради вважає недоцільним
позбавлення батьківських прав ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно її малолітньої
доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином, оцінивши всі докази в
їхній сукупості, суд вважає вимоги
позивача незаконними і
необґрунтованими і не підлягаючими
задоволенню.

Вимоги про стягнення аліментів з
відповідача на користь позивача є
похідними від основних, тому як слід
задоволенню також не підлягають.

На підставі ст.ст. 18, 19, 157, 164, 165 СК
України і керуючись ст.ст. 15, 30, 62, 202, 203
ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
третя особа без самостійних вимог щодо
предмету спору: служба по справам дітей
Куйбишевської районної в м. Донецьку
ради про позбавлення батьківських прав
та стягнення аліментів, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: