АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/791/14/14
інстанції Зуб І.Ю. Категорія: 79
Доповідач: Стародубець М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року лютого місяця « 20» дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Ігнатенко П.Я. Воронцової
Л.П.при секретарі:Калюжному О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на ухвалу Суворовського
районного суду м. Херсона від 12
листопада 2013 року в справі за скаргою
ОСОБА_5 на дії старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Суворовського
районного управління юстиції у
м.Херсоні Златова Дмитра Олеговича,

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з вказаною вище скаргою,
зазначаючи, що з 11 квітня 2013 року на
виконанні відділу державної
виконавчої служби Суворовського
районного управління юстиції у
м.Херсоні перебуває виконавчий лист
№2-3921/10, виданий Суворовським районним
судом м.Херсона, про стягнення з ОСОБА_5
на користь АКІБ «УкрСиббанк»
заборгованості по кредитному договору
№ в загальному розмірі 74197,38 грн.,
виконавче провадження №37485189.

Вказує на те, що починаючи з дня
набрання вказаним судовим рішенням
законної сили, він періодично
сплачував банку грошові кошти, що
свідчить про часткове виконання ним
рішення суду.

У зв'язку з цим він неодноразово
звертався до державного виконавця з
відповідними заявами про визначення
дійсної суми заборгованості, яка на
теперішній час підлягає стягненню з
нього на користь банку, однак відповіді
на них йому так і не було надано, лише
роз'яснено в усному порядку, що
здійснені ним платежі на розмір його
заборгованості, вказаної у виконавчому
листі, не впливають.

В ході виконавчого провадження по
виконанню зазначеного вище
виконавчого документу старшим
державним виконавцем Златовим Д.О. було
накладено арешт на належну боржнику
квартиру з подальшою передачею її
торговельній організації для
реалізації на торгах.

03 жовтня 2013 року він отримав листа від
торговельної організації з
повідомленням про те, що прилюдні торги
з продажу належної квартири призначені
на 18 жовтня 2013 року.

04 жовтня 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
органу виконавчої служби із заявами
про призначення рецензування звіту про
оцінку майна для його подальшого
оскарження в судовому порядку та про
встановлення конкретної суми його
заборгованості по виконавчому листу
№2-3921/10 і надання йому копій акта опису
майна, постанови про накладення арешту,
акта оцінки майна, які раніше йому
державним виконавцем в порушення вимог
Закону України «Про виконавче
провадження» не надсилалися.

Посилаючись на те, що державний
виконавець викладені в його заявах
вимоги по теперішній час не виконав,
чим порушує його права як боржника -
сторони виконавчого провадження,
просив суд:

- визнати неправомірною бездіяльність
старшого державного виконавця Златова
Д.О. в ході виконавчого провадження
№37485189, яка виявилася в не направленні
боржникові процесуальних документів, а
саме: постанови про накладення арешту,
звіту про оцінку майна - однокімнатної
квартири за адресою: АДРЕСА_1, не
призначенні рецензування цього звіту
за заявою боржника;

- зобов'язати старшого державного
виконавця надати йому вказані
процесуальні документи, призначити
рецензування звіту про оцінку майна -
однокімнатної квартири і надати йому
результат боржнику;

- надати ОСОБА_5 офіційну відповідь з
зазначенням суми поточної
заборгованості по виконавчому листу
№2-3921/10 і роз'ясненням причини
неправильності здійснених ним
платежів в касу банка в період до
відкриття виконавчої провадження
№37485189;

- судові витрати покласти на ВДВС
Суворовського РУЮ у м.Херсоні.

Ухвалою від 12 листопада 2013 року суд
відмовив у задоволенні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на те, що суд першої
інстанції поверхово розглянув подану
ним скаргу, наданим сторонами доказам
дав неправильну та односторонню
оцінку, допустив порушення норм
законодавства, яким регулюються
відносини учасників виконавчого
провадження, просить ухвалу суду
скасувати.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу державний виконавець просить її
відхилити, а ухвалу суду, як законну й
обґрунтовану, залишити без змін.

Заслухавши доповідача, і заявника,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги
ОСОБА_5 на бездіяльність державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Суворовського
районного управління юстиції у
м.Херсоні Златова Д.О., суд першої
інстанції виходив з того, що в процесі
примусового виконання судового
рішення суб'єкт оскарження діяв в
порядку та у спосіб, визначені Законом
України «Про виконавче провадження»,
далі Закон.

Проте вказані висновки є передчасними,
оскільки ґрунтуються на неповно
з'ясованих судом обставинах, що мають
значення для справи, вирішення якої
здійснено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Із матеріалів справи вбачається, що в
провадженні вказаного вище державного
виконавця знаходилося виконавче
провадження про стягнення з ОСОБА_5 на
користь стягувача ПАТ «УкрСиббанк»,
яке ухвалою суду замінено на нового
кредитора ПАТ «Дельта Банк», певної
суми заборгованості за кредитним
договором, яке участі у розгляді справи
не приймало.

При вирішенні питання про відкриття
провадження у справі та в процесі її
розгляду суд стягувача до участі у
справі як заінтересованої особи не
залучив, тоді як судовим рішенням може
бути вирішено питання про її права чи
інтереси, захист яких має бути
здійснено в порядку та у спосіб,
визначені процесуальним
законодавством.

Це процесуальне порушення, на думку
колегії суддів, суттєво вплинуло на
розгляд скарги, який за матеріалами
справи здійснено поверхово, а висновки
суду щодо законності певних окремих
дій суб'єкта оскарження не ґрунтуються
на положеннях Закону.

За змістом останньої уточненої
заявником ОСОБА_5 скарги він оскаржував
бездіяльність державного виконавця, а
саме: не направлення йому копії акта
про накладення арешту на належну йому
на праві власності квартири, не
направлення звіту про її оцінку,
вчинення перешкод щодо рецензування
звіту про оцінку майна та не надання
письмової відповіді щодо остаточної
суми заборгованості з урахуванням
наданої ним як боржником інформації
про часткове добровільне виконання ним
рішення суду шляхом щомісячних
погашень суми кредитної
заборгованості.

Заявник посилався на те, що він не
отримував від державного виконавця
повідомлення про результат вартості чи
оцінки його житла, на яке було
накладено арешт. Наявна в матеріалах
справи копія поштової рекомендованої
кореспонденції, за його твердженням, є
відправленою йому також
рекомендованою кореспонденцією
повідомленням державного виконавця
про призначення експерта/спеціаліста
для оцінки майна, яка за наявною на
конверті штемпелі датою збігається з
датою відправки іншої вказаної
суб'єктом оскарження поштової
кореспонденції щодо визначеної
спеціалістом оцінки вартості квартири.

Ці обставини місцевим судом не
з'ясовувалися, розбіжності щодо цього
питання не перевірялися, тому висновок
суду щодо цих оскаржуваних дій є
передчасним та таким, що не
підтверджений належними доказами.

Заявник ОСОБА_5 довів, що він не міг
реалізувати своє право подати
державному виконавцю заперечення щодо
визначеної спеціалістом оцінки
вартості квартири у визначений ч.3 ст.58
Закону десятиденний строк і це
підтверджується наявною в матеріалах
справи довідкою суб'єкта оскарження
/а.с. 61/, на що місцевий суд уваги не
звернув.

Крім того, в матеріалах справи є надані
заявником його неодноразові письмові
звернення до державного виконавця,
зареєстровані виконавчою службою, щодо
вказаних раніше обставин, тобто
здійснення ним в погашення кредитної
заборгованості певних проплат,
відповіді на які з приводу визначення
остаточної суми кредитної
заборгованості державним виконавцем
не надані.

Щодо цієї бездіяльності суб'єкта
оскарження місцевий суд в порушення
положень ст. 210 ЦПК України рішення не
ухвалив.

Наведений вище перелік процесуальних
порушень місцевим судом за правилами
ст. 311 ЦПК України є підставою для
скасування ухвали суду і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 311 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В АЛ И ЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м.
Херсона від 12 листопада 2013 року
скасувати.

Справу направити для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала суду, як така, що не перешкоджає
подальшому провадженню у
справі,оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: