Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді Собіни І.М.

Суддів: Ковальчук Н.М., Максимчук
З.М.

Секретар судових засідань Демчук
Ю.Ю.

З участю представників відповідачки,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Дубенського міськрайонного суду від 12
грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовними вимогами про
розірвання шлюбу та залишення на
вихованні при ньому малолітньої
дитини.

Рішенням Дубенського міськрайонного
суду від 12 грудня 2013 року позов
задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
зареєстрований 16 лютого 2008 року у
відділі реєстрації актів
громадянського стану Дубенського
міськрайонного управління юстиції
Рівненської області, актовий запис № 18.

Малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
залишено на вихованні з батьком.

У поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_2
не погоджуючись із рішенням суду в
частині залишення на вихованні з
батьком доньки ОСОБА_5, вважає його
таким, що містить порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповноту з"ясування

Справа № 22ц/787/553/2014
Головуючий у 1-й інстанції Тростянчук
Г.Г.

Суддя-доповідач Собіна І.М.

обставин, що мають значення для
справи та є необґрунтованим.

Вказувала, що вона змушена була
виїхати на заробітки до Італії, а їх
спільна дитина залишилась проживати з
позивачем.

Через деякий час після того як вона
виїхала за кордон чоловік почав
зловживати спиртними напоями та вів
аморальний спосіб життя.

У червні 2011 року позивач передав
доньку на виховання її матері ОСОБА_7 з
того часу вихованням дитини та її
утриманням не займається.

Суд, в супереч фактичним обставинам
справи та інтересам малолітньої
дитини, без участі матері дитини, хоч
позивачу достеменно була відома адреса
місця її проживання на території
Італії, вирішив питання про місце
проживання їхньої доньки ОСОБА_5.

Посилаючись на неповне з"ясування
судом всіх обставин, що мають значення
для справи просила оскаржуване рішення
в частині залишення на вихованні з
батьком малолітньої доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати, і відмовити в
цій частині ОСОБА_3 у задоволенні його
позовних вимог.

Колегія суддів заслухавши доводи та
заперечення осіб, які беруть участь у
справі і з"явились в судове засідання у
межах апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду дійшла висновку про її
задоволення з таких підстав.

Справи про розірвання шлюбу суд
розглядає з участю обох подружжя, а
особливо, якщо подружжя має
неповнолітніх дітей.

Не вживши передбачених законом
заходів щодо встановлення місця
перебування ОСОБА_2 та належного її
повідомлення про час і місце розгляду
справи, суд формально та поспішно
підійшов до вирішення справи.

Суд першої інстанції вирішивши
залишити малолітню дитину на вихованні
при батькові не застосував жодної
норми матеріального права, які
регулюють дані правовідносини.

Так, згідно ч. 1 та 2 ст. 161 СК України
якщо мати та батько, які проживають
окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким
із них буде проживати малолітня дитина,
спір між ними може вирішуватися судом.

При вирішенні спору щодо місця
проживання дитини суд бере доуваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов"язків, особисту
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров"я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Суд не може передати дитину для
проживання з тим із батьків, хто не має
самостійного доходу, зловживає
спиртними напоями або наркотичними
засобами, може своєю аморальною
поведінкою зашкодити розвиткові
дитини.

З матеріалів справи вбачається, що
малолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
даний час проживає у матері
відповідачки ОСОБА_7

Оскільки, суд першої інстанції
зазначених вимог Закону не дотримав,
постановлене ним рішення в частині
вирішення місця проживання дитини
підлягає скасуванню з відмовою в
задоволенні цієї частини позовних
вимог.

Враховуючи наведене та керуючись п.
2 ч. 1 ст. 307, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 309, ст. ст. 314, 316
ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Дубенського міськрайонного
суду від 12 грудня 2013 року в частині
залишення малолітньої доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 на вихованні при батькові
ОСОБА_3 скасувати, і в задоволенні цих
вимог ОСОБА_3 відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено сторонами в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів починаючи
з дня набрання ним законної сили.

Головуючий
І.М.Собіна

Судді:
Н.М.Ковальчук

З.М.Максимчук