АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Дуда О.О. Провадження №
22-ц/789/82/14 Доповідач - Гірський
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Гірського Б.О.

суддів - Ткач О. І., Бахметової В. Х.,

при секретарі - Майка Р.Ю.

з участю - представників апелянта
ОСОБА_1 та позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 05 листопада
2013 року в справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_6,
ОСОБА_5, який також діє в інтересах
ОСОБА_7, третя особа служба у справах
неповнолітніх та дітей Тернопільської
міської ради про усунення перешкод у
користуванні власністю, -

ВСТАНОВИЛА:

Вищезазначеним судовим рішенням
позов ОСОБА_2 задоволено частково:

"Усунуто перешкоди ОСОБА_2 у
користуванні належною їй квартирою
АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_5,
ОСОБА_7 із вказаної квартири.

У задоволенні решти позовних
вимог - відмовлено.

Стягнуто в рівних частинах з
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_1. ОСОБА_6,
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 114,70 грн.
судового збору".

Рішення суду оскаржується лише
одним із співвласників - відповідачем
ОСОБА_1

В поданій апеляційній скарзі
апелянт просить скасувати рішення суду
першої інстанції в частині задоволених
до нього позовних вимог ОСОБА_2 та
ухвалити в цій частині нове, яким
відмовити у його виселенні з спірної
квартири, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення учасників
цивільного процесу, перевіривши доводи
апеляційної скарги за матеріалами
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1
до задоволення не підлягає, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Судом першої інстанції
встановлено, що відповідачі ОСОБА_5,
ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_1
були співвласниками, в рівних долях,
двокімнатної квартири АДРЕСА_1, яку
18.03.2008 року, в забезпечення виконання
позичальником ОСОБА_5 умов кредитного
договору №13 від 18.03.2008 року, передали в
іпотеку ВАТ АБ "Укргазбанк".

В зв'язку з неналежним виконання
позичальником ОСОБА_5 умов
вищезазначеного кредитного договору,
рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 30.10.2009 року, яке
набрало чинності, звернуто стягнення,
на підставі норм Закону України "Про
іпотеку", на предмет іпотеки:
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, а всіх
іпотекодавців виселено із займаного
житла.

В зв'язку з вищенаведеним та в
силу п. 8 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право
власності на це житло колишніх
співвласників припинилося.

22.02.2013 року дане житлове
приміщення придбане на прилюдних
торгах позивачкою ОСОБА_2, яка 16.04.2013
року зареєстрована в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно,
як її власник (а.с. 5, 8).

Оскільки колишні співвласники
разом із членом їх сім'ї - неповнолітнім
ОСОБА_7 не звільнили квартиру, просила,
як власник житла, відповідно до ст. 391 ЦК
України, усунути перешкоди у
здійсненні нею права користування і
розпоряджання своїм майном та виселити
їх з квартири.

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд. Обмеження чи втручання в права
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Чинним законодавством України не
передбачено переходу прав та
обов'язків попереднього власника до
нового власника в частині збереження
права користування житлом, як колишнім
власником, так і членами його сім'ї у
випадку зміни власника.

За вказаних обставин, суд
апеляційної інстанції, враховуючи, що
судове рішення оскаржується лише одним
з відповідачів - ОСОБА_1 та виходячи із
меж доводів поданої ним апеляційної
скарги, вважає, що суд першої інстанції
прийшов до вірного переконання про
втрату ОСОБА_1, як колишнім
співвласником житла, права
користування квартирою по АДРЕСА_1,
внаслідок припинення його права
власності на це жиле приміщення і
обґрунтовано виселив його з нього.

На підставі наведеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що
судове рішення в оскаржуваній частині
є законним та обґрунтованим і не вбачає
підстав для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Тернопільської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 05 листопада 2013
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
з того дня може бути оскаржена протягом
двадцяти днів в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Б.О. Гірський