Справа № 635/6758/13-ц
Провадження № 2/635/376/2014
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2014 року Харківський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді - Полєхіна А.Ю.
при секретарі - Бабенко О.С.
розглянув в відкритому судовому засіданні в сел. Покотилівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного банку «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обовязків, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому стягнути з ОСОБА_1 на користь AT «Дельта Банк» завдану шкоду в розмірі 12 826,02грн. та судові витрати.
Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що з 20 квітня 2010 року ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) було прийнято на посаду начальника адміністративно-господарського сектору Харківського регіону відділу супроводу регіональної мережі управління справами департаменту управління справами та обєктами нерухомості, з повною матеріальною відповідальністю з посадовим окладом згідно штатного розпису.
В серпні 2012 року Відповідач звільнився з займаної посади за власним бажанням.
У звязку з звільненням Відповідача, який займав посаду безпосередньо повязану з зберіганням, відпуском, використання в процесі здійснення переданих йому цінностей, Позивачем було проведено інвентаризацію за результатом проведення якої, майнова шкода заподіяна Позивачу полягає у нестачі 21 одиниць товарно-матеріальних цінностей з загальною залишковою вартістю на суму 12 826,02грн.
Вищевикладені обставини змусили позивача звернутися до суду з відповідним позовом для захисту своїх цивільних прав.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги банку підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити у відповідності до обставин викладених в позовній заяві та письмових доповненнях наданих до суду.
Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що він не міг виконувати повну матеріальну відповідальність, оскільки Позивачем не були створені йому відповідні умови для виконання своїх обовязків, також при прийнятті на роботу йому не передавалися товарно-матеріальні цінності та відсутність його на лікарняних і у відпустках не дали йому можливості відповідати за вищевказані товарно-матеріальні цінності.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, дійшовши висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що з 20 квітня 2010 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду начальника адміністративно-господарського сектору Харківського регіону відділу супроводу регіональної мережі управління справами департаменту управління справами та обєктами нерухомості, з повною матеріальною відповідальністю з посадовим окладом згідно штатного розпису, що підтверджується копією Витягу з наказу № 281-к від 19.04.2010 р., з яким Відповідач ознайомлений під підпис (а.с.7, 8).
В цілях забезпечення цінностей Позивача, 08 лютого 2012 року з Відповідачем, на підставі ст. 1351 Кодексу законів про працю України, був укладений Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, що підтверджується копією Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 08 лютого 2012 року (а.с.211).
Переліком посад і робіт, з якими підприємства, установи, організації можуть укладати письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, які передані на зберігання, обробку, продаж (відпуск), перевезення або застосуванням у процесі виробництва, затвердженою постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з праці та соціальних питань 28 грудня 1977 року № 447/24 передбачено укладання договорів з працівниками таких посад на яких перебував Відповідач. Ці посади відносяться до категорії, що міститься у розділі 1 зазначеного Переліку - «Заведующие хазяйством и коменданты зданий, осуществляющие хранение материальных ценностей».
Посадовою інструкцією начальника адміністративно-господарського сектору Харківського регіону відділу супроводу регіональної мережі управління справами департаменту управління справами та обєктами нерухомості, затвердженою 08 лютого 2012 року (надалі - Посадова інструкція від 08.02.2012 р.) передбачено, зокрема наступне:
- відповідно до п. 1.4. Відповідач є матеріально-відповідальною особою, з якою укладається договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Пунктом 2.13. передбачено, що Відповідач зобовязаний запобігати можливості незаконного витрачання товарно-матеріальних цінностей, порушенням фінансового і господарського законодавства;
- пунктом 4.4. передбачено, що Відповідач несе відповідальність за пошкодження, знищення або втрату товарно-матеріальних цінностей та іншого майна Банку, що знаходиться у його розпорядженні, що підтверджується копією вищезазначеної Посадової інструкцій з підтвердженням ознайомлення Відповідача з нею (а.с.10-13, 14).
16 серпня 2012 року Відповідач надав заяву про звільнення з займаної посади за власним бажанням, що підтверджується копією Витягу з наказу № 505-к від 03.09.2012p. (а.с.9).
У звязку з звільненням Відповідача, який займав посаду безпосередньо повязану з зберіганням, відпуском, використання в процесі здійснення переданих йому цінностей, на підставі Наказу № 1158 від 06 серпня 2012 року, Позивачем було проведено інвентаризацію основних засобів, малоцінних необоротних матеріальних активів та інших товарно-матеріальних цінностей станом на 09.08.2012р. у Харківській регіональної мережі, за результатами якої було виявлено нестачу 167 одиниць товарно-матеріальних цінностей, на загальну суму (по балансовій вартості) 125725,89 грн., що підтверджується Інвентаризаційним описом від 09 серпня 2012 року, який підписаний власноручно Відповідачем. В інвентаризаційному описі зазначено, що всі цінності, перелічені в ньому з № 1 по № 2709, комісією перевірено в присутності Відповідача та внесені в опис, у звязку з чим претензій до інвентаризаційної комісії Відповідач не має.
Вищезазначена нестача також підтверджується Протоколом № б/н від 24 вересня 2012 року робочої комісії по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, малоцінних та швидкозношуваних предметів, що знаходяться в службових приміщеннях AT «Дельта Банк» Харківського регіону згідно Наказу № 1158 від 06 серпня 2012 року, що підтверджується копією Протоколу № б/н від 24.09.2012р. (а.с.68-69).
В результаті зносу, балансова та залишкова вартість 146 одиниць товарно-матеріальних цінностей з 167, що були виявлені як нестача, станом на 09.08.2012р. складала 0,00грн.
Вищезазначена нестача переданих Відповідачу товарно-матеріальних цінностей виникла з 01 жовтня 2011 року, оскільки згідно Інвентаризаційного опису від 30.11.2011р. та Протоколу № б/н від 30.11.2011р. - подібної нестачі за період роботи Відповідача до 30.11.2011р. не були виявлені (а.с.18-67).
При звільненні з посади, Відповідач передав підзвітні йому матеріальні цінності відповідно до Акту приймання-передачі основних засобів, нематеріальних активів, малоцінних необоротних матеріальних активів, що знаходяться в службових приміщеннях AT «Дельта банк» Харківського регіону станом на 09 серпня 2012 року, фахівцю адміністративно-господарського сектору Харківського регіону ОСОБА_2, що підтверджується копією Акту приймання-передачі (а.с.110-142).
Вина ОСОБА_1 у наявності недостачі товарно-матеріальних цінностей, полягає у неправомірних дій, які безпосередньо повязані з порушенням ним покладених на нього трудових обовязків, які передбачені вищезазначеною посадовою інструкцією та Договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.
Частиною 1 ст. 130 Кодексу законів про працю України зазначено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.
Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 1 ст. 134 Кодексу законів про працю України передбачено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли:
- між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей;
- майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами;
- шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування;
- відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків.
На підставі ч. 1 ст. 1353 Кодексу законів про працю України зазначено, що розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами.
Згідно ст. 233 Кодексу законів про працю України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.
Враховуючи, що Позивачем не було пропущено строк звернення до суду з відповідним позовом, а Відповідачем не було доведено у відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України обставин на які він посилався в своєму письмовому запереченні та пояснення надані ним в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, Відповідачем не були у встановленому законом порядку оскаржена проведена інвентаризація, яка скріплена підписом Відповідача, суд вважає, що вимоги Позивача повністю підлягають задоволенню та доведені останнім в повному обсязі.
Судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд покладає на Відповідача.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 130, 134, 135-1, 135-3, 233 КЗпП України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обовязків - задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги, через суд який постановив рішення, в 10-денний строк із дня проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: А.Ю. Полєхін