Справа № 1227/2312/2012
Провадження № 2/428/515/2013
03 жовтня 2013 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі
головуючого судді Олійник В.М.,
при секретарі Андрусишин Н.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення, суд, -
Позивач - ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.
Вимоги заявленого позову мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору № LGC0АK01280045 від 01.12.2006 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 9492.00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.12.2013 року.
6744,50 доларів США - заборгованість за кредитом;
2025,93 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом;
292,38 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;
1097,53 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач 01.12.2006 р. уклали договір застави рухомого майна. Згідно з Договором застави відповідач надав в заставу автомобіль DAEWOO, модель Lanos TF69Y, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: НОМЕР_2, VIN - НОМЕР_3, реєстраційний номер: НОМЕР_4, що належить на праві власності ОСОБА_1. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобов'язаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору відповідач зобов'язання за Договором застави не виконує, предмет застави в заклад банку не передав. З огляду на те, що законом та умовами договору передбачено обов'язок відповідача передати предмет застави в заклад заставодержателя, вимога стосовно зобов'язання відповідача виконати зобов'язання в натурі є законною і обґрунтованою.
Представник позивача до початку розгляду справи подав письмову заяву про розгляд даної справи за його відсутності та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просить суд задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, в судове засідання не з'явився. Справа підлягає розгляду в порядку ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Згідно із ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов'язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.
Згідно із ч. 1 ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. При цьому обтяжувач зобов'язаний у порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, повідомити боржника та інших обтяжувачів відповідного рухомого майна про свій намір реалізувати таке право із зазначенням обраного ним способу, місця та часу проведення процедури продажу. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору № LGC0АK01280045 від 01.12.2006 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 9492.00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.12.2013 року включно.
Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, винагородою.
01.12.2006 року між відповідачем та позивачем в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № LGC0АK01280045 було укладено договір застави рухомого майна, згідно із умовами якого відповідач надав в заставу автомобіль DAEWOO, модель Lanos TF69Y, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: НОМЕР_2, VIN - НОМЕР_3, реєстраційний номер: НОМЕР_4, що належить йому на праві власності. Вказаним договором застави також передбачено, що у випадку порушення заставодавцем зобов'язань за кредитним договором, або за договором застави, заставодавець протягом 7 днів з моменту предявлення заставодержателем письмової вимоги з вказівкою суми заборгованості, строк сплати якої настав, зобов'язаний передати предмет застави заставодержателю в заклад по акту прийому-передачі, який підписується сторонами.
З копії повідомлення № 30.1.0.0/2-039 від 16.04.2011 року вбачається, що позивачем було повідомлено відповідачу про існування у нього простроченої заборгованості за кредитним договором № LGC0АK01280045 від 01.12.2006 року. Доказів надання відповідачем відповіді на вказане повідомлення чи передання ним предмета застави в заклад позивача до суду надано не було, у зв'язку із чим суд робить висновок про порушення відповідачем п. 17.10 договору застави рухомого майна від 01.12.2006 року.
Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність вимог позивача і вважає необхідним позов задовольнити у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення від 22.02.2012 року позивач сплатив судовий збір за подання позову до суду у розмірі 811,81 грн.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 1, 3, 31, 114, 118-120, 122, 137, 215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Олійник