Провадження 2-п/127/41/14
УХВАЛА

19 лютого 2014 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

за участі представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 січня 2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області було винесене заочне рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою та відшкодування моральної шкоди, яким позов задоволено частково, зобовязано ОСОБА_2 не чинити перешкод в користуванні ОСОБА_3 квартирою №9 по вул.Короленка,33 в м. Вінниці та передати останній ключі від вхідних дверей квартири, а також стягуто з ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 1000,00 грн. та судовий збір.

29 січня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення .

Заявник в судове засідання призначене на 10.02.2014 року не зявилася, повістка направлена на адресу місця її проживання, зазначену в заяві про перегляд заочного рішення повернута за закінченням терміну зберігання. В судове засідання призначене на 19 лютого 2014 року ні заявник, ні її представник також не зявилися, повістки направлені за адресою її місця проживання, про яке вона зазначає, та місця її реєстрації повернуті до суду. Разом з тим, заявник подала до суду заяву про відкладення розгляду справи в звязку з її хворобою. Суд не вважає за можливе відкласти судовий розгляд за заявою ОСОБА_2, оскільки жодних підтверджуючих документів щодо вказаних обставин заявник не надала. При цьому, суд звертає увагу, що вказана зава була подана через її представника, дана справа (заява про перегляд заочного рішення) була ініційована заявником, а ст. 230 ЦПК України встановлено пятнадцятиденний строк для розгляду питання про перегляд заочного рішення, що в цілому унеможливлює відкладення розгляду даної заяви.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні заяву вважає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, просила в її задоволенні відмовити.

Вивчивши заяву та матеріали цивільної справи № 127/28020/13-ц, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту вказаної норми випливає, що скасування заочного рішення судом, який виніс рішення, можливе у випадку встановлення одночасно двох обставин: 1) відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин; 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, повістки про виклик в судове засідання, яке відбулося 11 грудня 2013 року, 19 грудня 2013 року та 09 січня 2014 року направлялися судом за адресою місця реєстрації відповідача: с. Писарівка Вінницького району Вінницької області, та були повернуті до суду з відміткою про відмову відповідача від їх одержання (а.с.19-20,27-28,30-31).

Відповідно до ч.8 ст.76 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє робить відмітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

При цьому, суд звертає увагу, що судова повістка на судове засідання, яке відбулося 09 січня 2014 року, також направлена на адресу спірної квартири: АДРЕСА_1 та була особисто отримана відповідачем ще 25 грудня 2013 року (а.с.29).

Таким чином, відповідач була належним чином повідомленою про дату, час, місце розгляду справи.

Заявник, звертаючись з заявою про перегляд заочного рішення, не зазначила поважних причин з яких вона не могла повідомити суд про свою неявку. Надання в якості доказу виписки із амбулаторної картки, яка видана 09 січня 2013 року про її перебування на лікуванні 09 січня 2014 року, не є доказом про те, що особа була позбавлена можливості повідомити суд про свою неявку, при цьому, що особа отримала повістку ще 25 грудня 2013 року та в цей же день зверталася до правоохоронних органів.

Окрім того, заявник не зазначила та не надала жодних доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Посилання відповідача на покази свідків про придбання спірної квартири відповідачкою за власні кошти не є належним та допустимим доказом у вказаній справі і не стосуються предмету доказування. Інших доказів заявник не зазначила.

Щодо спору між відповідачем та ОСОБА_4 (батьком позивача) з приводу права власності на спірну квартиру, то суд звертає увагу, що заявник не позбавлена права захищати свої права і відповідно в подальшому реалізувати свої процесуальні права щодо розглянутого судом спору.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на відсутність обох підстав для скасування заочного рішення, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 230-232 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 січня 2014 року - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: