Рішення

Іменем України

21 березня 2014 року

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковської Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Плебанівської сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Плебанівської сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, в якій просить визнати за нею право власності на колишній колгоспний двір - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1, та в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року, мотивуючи тим, що вона не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане майно, а тому змушена звернутися з позовом до суду.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зв'явилася, однак подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності позовні вимоги підтримала та просить їх задовільнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зв'явився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності позовні вимоги визнав та проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не зв'явилася, однак подала до суду заявупро слухання справи у її відсутності позовні вимоги визнала та проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник відповідача Плебанівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у суді та не повідомив суд про причини своєї неявки.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Теребовлянської районної Ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР 20 березня 1988 року, житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1, дійсно належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_5 та складається з 5-х членів.

Як вбачається з довідки виданої виконкомом Плебанівської сільської ради № 1165 від 05 грудня 2013 року зазначено: на день видачі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок станом на 20 березня 1988 року в житловому будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 членами колишнього колгоспного двору були: ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згодом колгоспний двір був поділений і утворилося два колгоспних двори в одному будинковолодінні.

Відповідно до погосподарської книги за 1991 рік по особовому рахунку АДРЕСА_1, мало стастус колишнього колгоспного двору, членом, якого була ОСОБА_5.

Відповідно до погосподарської книги за 1991 рік по особовому рахунку № НОМЕР_1, що по АДРЕСА_1, мало стастус колишнього колгоспного двору, членами якого були складалося з ч-х членів: ОСОБА_3 - батько, ОСОБА_6 - мати, ОСОБА_8 - дочка, ОСОБА_9 - дочка.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше.

Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до підпункту "а" та "б" пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із власників домоволодіння, що в АДРЕСА_1, які проживали в ньому станом на 15 квітня 1991 року із врахуванням їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року), належало на праві спільної сумісної власності, з яких ОСОБА_5, як власнику колишнього колгоспного двору належало 4/8 вищевказаного будинковолодіння, іншим співвласникам належало по 1/8 вищевказаного будинковолодіння.

ОСОБА_3 як член колишнього колгоспного двору має право на 1/8 частку у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 як член колишнього колгоспного двору має право на 1/8 частку у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 як член колишнього колгоспного двору мала право на 4/8 частки у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року і на її частку у майні вказаного колгоспного двору - 1/8 частку домоволодіння, що в АДРЕСА_1, відкрилась спадщина.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 526 ЦК Української РСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Доказами обставини, що свідчать про існування між співвласниками вказаного вище домоволодіння родинних відносин є свідоцтво про народження позивачки ОСОБА_9 серії НОМЕР_3, виданого 08 жовтня 2013 року, згідно якого її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_6.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 ОСОБА_9 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 та змінила прізвище на «ОСОБА_10».

Таким чином, після смерті ОСОБА_6 спадщину прийнялими ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_7, які проживали разом та вели спільне господарство, тобто вступили в оперативне управління майном, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину.

Так, відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1, частини 2 статті 549 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_5, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року і на її частку у майні вказаного колгоспного двору - 2/4 частку домоволодіння, що в АДРЕСА_1, відкрилась спадщина.

20 жовтня 2006 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_1 жиловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Плебанівка Теребовлянського району Тернопільської області.

Даний заповіт на день смерті ОСОБА_5 не змінювався і не скасовувався.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Вартість цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 згідно характеристики будинку, будівель та споруд, виданого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації 10 травня 2013 року, становить - 101645 грн.

На підставі викладеного, суд прийшов до переконання, що позов слід задовільнити частково, виділивши ОСОБА_1 4/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, з яких: на 1/6 частку вона має право як член колишнього колгоспного двору, а 3/6 частини - спадкове майно після смерті бабусі ОСОБА_11 померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_6).

Визнавши право власності за ОСОБА_1 на 4/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, з яких: на 1/6 частку вона має право як член колишнього колгоспного двору, а 3/6 частини - спадкове майно після смерті бабусі ОСОБА_11 померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_6).

Виділивши ОСОБА_3 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 на яку він має право як член колишнього колгоспного двору.

Визнавши право власності за ОСОБА_3 на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 на яку він має право як член колишнього колгоспного двору.

Виділивши ОСОБА_4 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Визнавши право власності за ОСОБА_4 на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 179 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 526, 527, 529 ЦК Української РСР, п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, 1223, 1268 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 4/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, з яких: на 1/6 частку як член колишнього колгоспного двору, а 3/6 частини - спадкове майно після смерті бабусі ОСОБА_11 померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_6).

Визнати право власності за ОСОБА_1 на 4/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, з яких: на 1/6 частку як член колишнього колгоспного двору, а 3/6 частини - спадкове майно після смерті бабусі ОСОБА_11 померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_6).

Виділити ОСОБА_3 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 на яку він має право як член колишнього колгоспного двору.

Визнати право власності за ОСОБА_3 на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 на яку він має право як член колишнього колгоспного двору.

Виділити ОСОБА_4 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Визнати право власності за ОСОБА_4 на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

Головуючий В.В.Малярчук