Рішення

Іменем України

18 вересня 2014 року

Теребовлянський районний суд в складі :

головуючого судді Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні домоволодінням та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Ласковецької сільської ради, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог державного нотаріуса Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової Ольги Михайлівни про виділ частки учасників спільної сумісної власності колгоспного двору, поділ спадкового майна, визнання частково не дійсними правовстановлюючих документів та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, вона же відповідачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні домоволодінням, в якому просить усунути перешкоди у користуванні будинком шляхом вселення її в житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, посилаючись на мотиви викладенні в позовній заяві.

Відповідачка, вона же позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Ласковецької сільської ради, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог державного нотаріуса Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової Ольги Михайлівни про виділ частки учасників спільної сумісної власності колгоспного двору, поділ спадкового майна, визнання частково не дійсними правовстановлюючих документів та визнання права власності, в якому просить визнати недійсним та скасувати рішення виконкому народних депутатів Ласковецької сільської ради Теребовлянського району від 09 лютого 2009 року за № 30 «Про оформлення права власності на житловий будинок і господарські будівлі в с. Ласківці Теребовлянського району за гр. ОСОБА_7», стосовно житлового будинку, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 яким ОСОБА_7 надано дозвіл на оформлення права власності на будинковолодіння за вказаною адресою, визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно на підставі якого видано дублікат свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 09 липня 2013 року виконавчим комітетом Ласковецької сільської ради, на житловий будинок що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1, визнати недійсним та скасувати реєстраційний запис № 141 від 27 березня 2009 року в книзі реєстру прав власності на нерухоме майно зареєстрованим Теребовлянським бюро технічної інвентаризації на ОСОБА_7 щодо житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться по адресою АДРЕСА_1, визнати недійсним та скасувати реєстраційний запис про право власності за № НОМЕР_1 від 19 липня 2013 року який посвідчує право власності на ? частки будинковолодіння за ОСОБА_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, визнати недійсним та скасувати заповіт ОСОБА_7 від 21 липня 2009 року в частині частки майна яке остання заповіла ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_1 та ОСОБА_8, визнати недійсним та скасувати свідоцтво на право власності на спадщину за заповітом видане на ім'я ОСОБА_1 від 19 липня 2013 року серії НОМЕР_2 в частині успадкованої частки після смерті ОСОБА_7, визнати за ОСОБА_2 як за членом колишнього колгоспного двору, а також як за спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_9 та матері ОСОБА_7 право власності на 1/1 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1, та стягнути з позивачки - відповідачки в користь відповідачки - позивачки судові витрати, посилаючись на мотиви викладені ними у позовній заяві та уточненнях до позову.

В судовому засіданні позивачка - відповідачка ОСОБА_1, і її представник ОСОБА_10 позовні вимоги підтримали повністю та просили суд їх задовольнити, посилаючись на мотиви викладені в позовній заяві, одночасно заперечує зустрічний позов відповідачки-позивачки та просять суд відмовити у його задоволенні.

Відповідачка - позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_11 у судовому засіданні заперечували позов позивачки - відповідачки та просили відмовити у позові, однак зустрічний позов та заяву про уточнення позовних вимог просили задоволити, посилаючись на мотиви викладенні в заяві.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позов ОСОБА_2 до неї не визнала та заперечувала проти його задоволення.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи в суді, але не повідомила суд про причини своєї неявки.

Представник Ласковецької сільської ради в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи в суді, але не повідомив суд про причини своєї неявки.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача державний нотаріус Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутова О.М. в судове не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи в суді, але не повідомила суд про причини своєї неявки.

Суд, заслухавши пояснення позивачки - відповідачки ОСОБА_1 і її представника, відповідачки - позивачки ОСОБА_2 та її представника, відповідачки ОСОБА_4 оцінивши матеріали справи, встановив наступне:

Домоволодіння, на АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року мало статус колгоспного двору, членами якого, згідно погосподарської книги за 1991 рік за особовими рахунками № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 на вказане домоволодіння були ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Вказана обставина підтверджується також довідкою від 30 грудня 2013 року № 1957, виданою виконкомом Ласковецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області.

Таким чином, відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше.

Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до підпункту "а" та "б" пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Враховуючи вище наведене слідує, що станом на 15 квітня 1991 року власниками домоволодіння, що на АДРЕСА_1 були ОСОБА_12 - чоловік, ОСОБА_7 - дружина, ОСОБА_13 - дочка, ОСОБА_14 - дочка, ОСОБА_15 - дочка, ОСОБА_16 - онук, яким кожному, із врахуванням рівності їх часток відповідно до частини 2 статті 123 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року), належало на праві спільної сумісної власності по 2/12 частин вказаного домоволодіння.

Також, згідно досліджених у судовому засіданні погосподарської книги за особовими рахунками № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 на вказане домоволодіння ОСОБА_12 був чоловіком ОСОБА_7, а вона відповідно його дружиною. У них народилися діти ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 є онук.

Доказами обставини, що свідчать про існування між співвласниками вказаного вище домоволодіння родинних відносин є свідоцтва про народження.

Зідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року батьками записано ОСОБА_9 та ОСОБА_7.

Зідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_15 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 року батьками записано ОСОБА_17 та ОСОБА_7. Однак, в даному свідоцтві ім'я батька вказано «ОСОБА_12» замість «ОСОБА_12» та по батькові вказано ОСОБА_15 «ОСОБА_15» замість «ОСОБА_15».

Судом встановлено, що ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3».

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 ОСОБА_19 зареєстрував шлюб з ОСОБА_15, після реєстрації щлюбу ОСОБА_15 змінила своє прізвище з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3».

Від даного шлюбу народилися діти - ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, згідно довідки про склад сім'ї № 802 від 19 травня 2014 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 померлий ІНФОРМАЦІЯ_7 року є батьком ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_3, чоловіком ОСОБА_7 та головою колгоспного двору, який знаходився за адресою АДРЕСА_1, членами якого були ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_15 та ОСОБА_16.

Також, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 є матір'ю ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_15 та ОСОБА_3.

Даний факт в судовому засіданні підтвердили та не заперечували сторони.

Усі перелічені вище обставини щодо існування між співвласниками вказаного вище домоволодіння родинних відносин у судовому засіданні жодним із учасників судового розгляду не заперечувалися.

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8, і на його частку у майні вказаного колгоспного двору 2/12 частин домоволодіння, що на АДРЕСА_1 відкрилась спадщина.

Після смерті ОСОБА_9 відкрилася спадщина, яку прийняла його дружина ОСОБА_7 та дочка ОСОБА_2, так як вели спільне господарство та проживали разом з ним в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину.

Дана обставина підтверджується довідкою Ласковецької сільської ради № 16 від 13 січня 2014 року, в якій вказано, що на день смерті ОСОБА_9 з ним проживали його дружина ОСОБА_7 та донька ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 526 ЦК Української РСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до частини 1 статті 529 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) були його дружина ОСОБА_14, дочка ОСОБА_15.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1, частини 2 статті 549 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що дружина ОСОБА_7 та донька ОСОБА_2 вступили в оперативне управління вказаним спадковим майном, так як проживали у домоволодінні і вели спільне господарство та успадкували по 1/12 частині спадкового майна, після смерті чоловіка та батька ОСОБА_9.

Однак, рішенням виконкому Ласковецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області про оформлення права власності на житловий будинок № 30 від 09 лютого 2009 року оформлено право власності на житловий будинок і господарські будівлі, що знаходяться за адресою по АДРЕСА_1 за ОСОБА_7.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 березня 2009 року виданого виконкомом Ласковецької сільської ради ОСОБА_7 є власником - житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою по АДРЕСА_1, на підставі приватної власності, без урахування того, що вказане домоволодіння має статус колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_8 року помирає ОСОБА_7, про що в Книзі реєстрації смертей 24 вересня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 29, зареєстрований виконавчим комітетом Ласковецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, що підтверджується виданим 05 жовтня 2010 року свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9.

За життя ОСОБА_7 21 липня 2009 року склала заповіт, яким заповіла належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою в АДРЕСА_1, в рівних частинах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_8, однак вищевказаний будинок має статусу колгоспного двору, тому вона не могла заповісти весь будинок а лише свою частку, як члена колгоспного двору та з урахуванням частки померлого чоловіка ОСОБА_9.

Даний заповіт на день смерті ОСОБА_7 не змінювався і не скасовувався.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, на день смерті ОСОБА_7 належало 12/48 частин жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1, а не все будинковолодіння.

Таким чином, ОСОБА_3 мала б спадкувати 3/48 частин у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 за заповітом після смерті ОСОБА_7 померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

ОСОБА_4 як член колишнього колгоспного двору має право на 8/48 частку та мала б спадкувати 3/48 чатин за заповітом після смерті ОСОБА_7 померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 року у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1.

Суд не приймає до уваги доводи представник відповідачки - позивачки ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_4 втратила право на частку, як член колишнього колгоспного двору в спадковому майні, так як згідно погосподарської книги за 1991 рік за особовими рахунками № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 ОСОБА_1 була членом колишнього колгоспного двору та брала участь у веденні господарства, чого в судовому засіданні не заперечували сторони.

ОСОБА_2 (дів. ОСОБА_1) ОСОБА_23, як член колишнього колгоспного двору має право на 12/48 частин та успадкувала 3/48 частин за заповітом після смерті ОСОБА_7 померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 року у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1, так як вступила в оперативне управління вказаним спадковим майном, та проживала у вказаному домоволодінні і вела спільне господарство.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_1, як член колишнього колгоспного двору має право на 8/48 частин та мала б спадкувати 3/48 чатин за заповітом після смерті ОСОБА_7 померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 року у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1.

Однак, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 відмовилася від спадкування своєї частки за заповітом в користь ОСОБА_1.

Також, ОСОБА_4 відмовилися від спадкування своєї частки за заповітом в користь ОСОБА_1.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь.

Таким чином ОСОБА_1 успадкувала 9/48 частин будинковолодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Виконкомом Ласковецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, незважаючи на існування до 15 квітня 1991 року колгоспного двору - домоволодіння, що на АДРЕСА_1 та належності ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 як його членам на праві спільної сумісної власності вказаного майна, було винесено рішення виконкомом Ласковецької сільської ради від 09 лютого 2009 року № 30.

Із врахуванням наведеного вище, рішення виконкому Ласковецької сільської ради Теребовлянського району про оформлення за ОСОБА_7 права власності на вказане домоволодіння прийняте без будь-яких законних підстав і є незаконним, так як грубо порушує право спільної сумісної власності позивачів у справі, і тому підлягає до скасування у частині порушення права позивачки - відповідачки, відповідачки - позивачки та відповідачів щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном.

На підставі незаконного рішення 23 березня 2009 року виконкомом Ласковецькою сільською радою видано свідоцтво про право власності на не рухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою по АДРЕСА_1, який належав померлій ОСОБА_7 на підставі приватної власності, без урахування того, що вказане домоволодіння має статус колгоспного двору.

Таким чином, суд вважає, що при видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого виконкомом Ласковецькою сільською радою від 23 березня 2009 року, яке належало померлій ОСОБА_7, допущено помилку, тобто їй фактично належало 12/48 частин, а не як помилково вказано у свідоцтві про право на спадщину за заповітом, все будинковолодіння.

Також, була проведена реєстрація за ОСОБА_7 права власності на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями, що на АДРЕСА_1, згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно серії НОМЕР_10 від 27 березня 2009 року.

З урахуванням вище наведеного підлягає скасуванню за ОСОБА_7 реєстрація права власності на нерухоме майно - домоволодіння, що на АДРЕСА_1, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії НОМЕР_10 від 27 березня 2009 року в частині реєстрації за ОСОБА_7 права власності на 15/48 частин домоволодіння, що на АДРЕСА_1.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії НОМЕР_11 від 19 липня 2013 року виданого Теребовлянською державною нотаріальною конторою ОСОБА_1 належить ? зі спільної часткової власності на підставі приватної власності житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про право на спадщину серії НОМЕР_2 від 25 липня 2013 року виданого на підставі заповіту, посвідченого 21 липня 2013 року за реєстром № 46, Ласковецькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області спадкоємцем зазначеного в заповіті ? частки майна гр. ОСОБА_7 померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 року є дочка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 з урахуванням часток від яких відмовилися дочка ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Таким чином, з урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що при складанні заповіту, посвідченого 21 липня 2013 року за реєстром № 46, Ласковецькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області допущено помилку у визначенні частки у спадковому майні, яке належало померлій ОСОБА_7, тобто їй належало 12/48 частин, а не все домоволодіння, так як мало статусу колгоспного двору.

Відповідно до ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини, у разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Враховуючи наведене і той факт, що на день смерті ОСОБА_7 її належало 12/48 частин жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, а не весь будинок, який вона заповіла, згідно заповіту серії НОМЕР_2 від 19 липня 2013 року.

Суд приходить до висновку, що посвідчений заповіт 21 липня 2013 року за реєстром № 46, Ласковецькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, в частині заповідання 36/48 частин домоволодіння, що знаходиться на АДРЕСА_1, яке належало на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 як членам колишнього колгоспного двору, є недійсним і підлягає до скасування в визначеній судом частині.

Враховуючи наведене і той факт, що на день смерті ОСОБА_7 не належав весь житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1, який вона заповіла ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_8, суд приходить до висновку, що видане ОСОБА_1 19 липня 2013 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії НОМЕР_2, згідно з яким вона успадкувала 3/4 частин вказаного спадкового майна, в частині визнання права власності на 36/48 частин домоволодіння, яке належало на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 як членам колишнього колгоспного двору, та яке належало на праві власності ОСОБА_2 як спадкоємцю за заповітом після смерті матері ОСОБА_7, визнати недійсним.

З огляду на те, що суд прийшов до висновку про недійсність зазначеного свідоцтва про право на спадщину за заповітом, то і реєстрація права власності на нерухоме майно - домоволодіння, що на АДРЕСА_1, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії НОМЕР_11 від 19 липня 2013 року в частині реєстрації за ОСОБА_7 права власності на 36/48 частин домоволодіння, що на АДРЕСА_1, яке належало на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 як членам колишнього колгоспного двору, та яке належало на праві власності ОСОБА_2 як спадкоємцю за заповітом після смерті матері ОСОБА_7, також є недійсним і підлягає до скасування в визначеній судом частині.

Відповідно до частини 1 статті 1269 Цивільного кодексу України (редакція 2004 року) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1270 Цивільного кодексу України (редакція 2004 року) для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який по з державного реєстручинається з часу відкриття спадщини.

Виходячи з вищенаведеного, судом встановлено, що позивачка - відповідачка ОСОБА_1 є співвласником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 та має частку у майні спільної сумісної власності.

Відповідно до частини 1 статті 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Також судом встановлено, що відповідачка - позивачка чинить перешкоди позивачці - відповідачці у користуванні майном, а саме: не дає можливості проживати в будинковолодінні, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 а також категорично відмовилася надати ключі від будинку і виділити зазначене приміщення для проживання.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

В судовому засіданні відповідачка - позивачка ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 до неї про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, визнала та зобов'язалася усунути перешкоди.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, суд прийшов до переконання суд, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні домоволодінням задовольнити повністю.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 домоволодінням, яке розташоване в АДРЕСА_1, зобов'язавши ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні та розпорядженні вказаним домоволодінням шляхом вселення.

Не заслуговують на увагу доводи викладені у запереченні про застосування строків позовної давності щодо оскарження свідоцтва про право власності на нерухоме майно ОСОБА_7 серії НОМЕР_12 видане 23 березня 2009 року, у якому позивачка - відповідачка ОСОБА_1 та просить відмовити відповідачці - позивачці у задоволенні зустрічного позову щодо уточнення та збільшення позовних вимог у зв'язку із тим, що відповідачка - позивачка пропустила трирічний строк, у межах якого могла звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу відповідно до статей 256 та 257 Цивільного кодексу України.

Однак, на думку суду, не належать до повного задоволення позовні вимоги відповідачки - позивачки ОСОБА_2 про визнання недійсним та повне скасування заповіт від 21 липня 2009 року складений ОСОБА_7 та посвідчений та зареєстрований в реєстрі за № 46 секретарем Ласковецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області ОСОБА_24, свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії НОМЕР_2 від 19 липня 2013 року виданого ОСОБА_1 державним нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутовою Ольгою Михайлівною, реєстрацію права власності на нерухоме майно - домоволодіння, що на АДРЕСА_1, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії НОМЕР_11 від 19 липня 2013 року, так як ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року належало 12/48 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що на АДРЕСА_1, як члену колишнього колгоспного двору та спадкоємцю за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні домоволодінням слід задовольнити повністю.

Усунувши перешкоди у користуванні ОСОБА_1 домоволодінням, яке розташоване в АДРЕСА_1, зобов'язавши ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні та розпорядженні вказаним домоволодінням шляхом вселення.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Ласковецької сільської ради, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог державного нотаріуса Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової Ольги Михайлівни про виділ частки учасників спільної сумісної власності колгоспного двору, поділ спадкового майна, визнання частково не дійсними правовстановлюючих документів та визнання права власності слід задовольнити частково.

Визнавши недійсним та скасувавши рішення виконкому Ласковецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області від 09 лютого 2009 року № 30 «Про оформлення права власності на житловий будинок і господарські будівлі в селі Ласківці Теребовлянського району за гр.. ОСОБА_7» в частині оформлення за ОСОБА_7 права власності на 15/48 частин домоволодіння, що на АДРЕСА_1.

Визнавши недійсним та скасувавши свідоцтво про право власності на нерухоме майно ОСОБА_7 серії НОМЕР_12 видане 23 березня 2009 року виконкомом Ласковецької сільської ради в частині визнання за ОСОБА_7 права власності на 15/48 частин домоволодіння, що на АДРЕСА_1.

Визнавши недійсним та скасувавши за ОСОБА_7 реєстрацію права власності на нерухоме майно - домоволодіння, що на АДРЕСА_1, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії НОМЕР_10 від 27 березня 2009 року в частині реєстрації за ОСОБА_7 права власності на 15/48 частин домоволодіння, що на АДРЕСА_1.

Визнавши недійсним та скасувавши заповіт від 21 липня 2009 року складений ОСОБА_7 та посвідчений та зареєстрований в реєстрі за № 46 секретарем Ласковецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області ОСОБА_24 в частині заповідання 39/48 частин домоволодіння, що на АДРЕСА_1, яке належало на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 як членам колишнього колгоспного двору.

Визнавши недійсним та скасувавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії НОМЕР_2 від 19 липня 2013 року виданого ОСОБА_1 державним нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутовою Ольгою Михайлівною в частині визнання права власності на 36/48 частин домоволодіння, що на АДРЕСА_1, яке належало на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 як членам колишнього колгоспного двору, та яке належало на праві власності ОСОБА_2 як спадкоємцю за заповітом після смерті матері ОСОБА_7.

Визнавши недійсним та скасувавши за ОСОБА_7 реєстрацію права власності на нерухоме майно - домоволодіння, що на АДРЕСА_1, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії НОМЕР_11 від 19 липня 2013 року в частині реєстрації за ОСОБА_7 права власності на 36/48 частин домоволодіння, що на АДРЕСА_1, яке належало на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 як членам колишнього колгоспного двору, та яке належало на праві власності ОСОБА_2 як спадкоємцю за заповітом після смерті матері ОСОБА_7.

Виділивши із спільної сумісної власності та визнавши за відповідачкою-позивачкою ОСОБА_2 право власності на 8/48 частин домоволодіння, що на АДРЕСА_1 як за членом колишнього колгоспного двору, до членів якого також належали ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Визнавши за відповідачкою-позивачкою ОСОБА_2 право власності на 4/48 частин домоволодіння, що на АДРЕСА_1 як за спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Визнавши за відповідачкою-позивачкою ОСОБА_2 право власності на 3/48 частин домоволодіння, що на АДРЕСА_1 як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Визнавши за позивачкою-відповідачкою ОСОБА_1 право власності на 9/48 частин домоволодіння, що на АДРЕСА_1 як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Визнавши за позивачкою-відповідачкою ОСОБА_1, відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право спільної сумісної власності на 24/48 частин домоволодіння, що на АДРЕСА_1 як за членами колишнього колгоспного двору.

У решті зустрічного позову слід відмовити, у зв'язку з безпідставністю заявлених зустрічних позовних вимог.

Також, слід стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 114 грн. 70 коп. судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовом немайнового характеру.

Слід стягнути з Ласковецької сільської ради 114 грн. 70 коп. судового збору необхідного до сплати при зверненні до суду із зустрічним позовом немайнового характеру в дохід держави.

Слід стягнути з Ласковецької сільської ради 447 грн. 54 коп. судового збору необхідного до сплати при зверненні до суду із зустрічним позовом майнового характеру в дохід держави, пропорційно до задоволених зустрічних позовних вимог майнового характеру.

Керуючись ст. 10, 60, 179, 208, 218 Цивільного процесуального кодексу України, ст.. 392, 524, 525, 526, 527, 529, 549 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року), ст.. 358, 370, 391, 1223, 1257, 1268, 1269, 1270,1274 Цивільного кодексу України (редакція 2004 року), підпунктами "а", "б" пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 " Про судову практику у справах про спадкування ", суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні домоволодінням задовольнити повністю.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 домоволодінням, яке розташоване в АДРЕСА_1, зобов'язавши ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні та розпорядженні вказаним домоволодінням шляхом вселення.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Ласковецької сільської ради, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог державного нотаріуса Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової Ольги Михайлівни про виділ частки учасників спільної сумісної власності колгоспного двору, поділ спадкового майна, визнання частково не дійсними правовстановлюючих документів та визнання права власності задовольнити частково.

Визнати недійсним та скасувати рішення виконкому Ласковецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області від 09 лютого 2009 року № 30 «Про оформлення права власності на житловий будинок і господарські будівлі в селі Ласківці Теребовлянського району за гр.. ОСОБА_7» в частині оформлення за ОСОБА_7 права власності на 15/48 частин домоволодіння, що на АДРЕСА_1.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно ОСОБА_7 серії НОМЕР_12 видане 23 березня 2009 року виконкомом Ласковецької сільської ради в частині визнання за ОСОБА_7 права власності на 15/48 частин домоволодіння, що на АДРЕСА_1.

Визнати недійсним та скасувати за ОСОБА_7 реєстрацію права власності на нерухоме майно - домоволодіння, що на АДРЕСА_1, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії НОМЕР_10 від 27 березня 2009 року в частині реєстрації за ОСОБА_7 права власності на 15/48 частин домоволодіння, що на АДРЕСА_1.

Визнати недійсним та скасувати заповіт від 21 липня 2009 року складений ОСОБА_7 та посвідчений та зареєстрований в реєстрі за № 46 секретарем Ласковецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області ОСОБА_24 в частині заповідання 36/48 частин домоволодіння, що на АДРЕСА_1, яке належало на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 як членам колишнього колгоспного двору.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії НОМЕР_2 від 19 липня 2013 року виданого ОСОБА_1 державним нотаріусом Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутовою Ольгою Михайлівною в частині визнання права власності на 36/48 частин домоволодіння, що на АДРЕСА_1, яке належало на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 як членам колишнього колгоспного двору, та яке належало на праві власності ОСОБА_2 як спадкоємцю за заповітом після смерті матері ОСОБА_7.

Визнати недійсним та скасувати за ОСОБА_7 реєстрацію права власності на нерухоме майно - домоволодіння, що на АДРЕСА_1, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії НОМЕР_11 від 19 липня 2013 року в частині реєстрації за ОСОБА_7 права власності на 36/48 частин домоволодіння, що на АДРЕСА_1, яке належало на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 як членам колишнього колгоспного двору, та яке належало на праві власності ОСОБА_2 як спадкоємцю за заповітом після смерті матері ОСОБА_7.

Виділити із спільної сумісної власності та визнати за відповідачкою-позивачкою ОСОБА_2 право власності на 8/48 частин домоволодіння, що на АДРЕСА_1 як за членом колишнього колгоспного двору, до членів якого також належали ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Визнати за відповідачкою-позивачкою ОСОБА_2 право власності на 4/48 частин домоволодіння, що на АДРЕСА_1 як за спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Визнати за відповідачкою-позивачкою ОСОБА_2 право власності на 3/48 частин домоволодіння, що на АДРЕСА_1 як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Визнати за позивачкою-відповідачкою ОСОБА_1 право власності на 9/48 частин домоволодіння, що на АДРЕСА_1 як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Визнати за позивачкою-відповідачкою ОСОБА_1, відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право спільної сумісної власності на 24/48 частин домоволодіння, що на АДРЕСА_1 як за членами колишнього колгоспного двору.

У решті зустрічного позову - відмовити, у зв'язку з безпідставністю заявлених зустрічних позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 114 грн. 70 коп. судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовом немайнового характеру.

Стягнути з Ласковецької сільської ради 114 грн. 70 коп. судового збору необхідного до сплати при зверненні до суду із зустрічним позовом немайнового характеру в дохід держави.

Стягнути з Ласковецької сільської ради 447 грн. 54 коп. судового збору необхідного до сплати при зверненні до суду із зустрічним позовом майнового характеру в дохід держави, пропорційно до задоволених зустрічних позовних вимог майнового характеру.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.В.МАЛЯРЧУК