Придніпровський районний суд
Справа № 711/1622/14-ц
У Х В А Л А

24 лютого 2014 року
м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного
суду м.Черкаси Михальченко Ю.В.
розглянувши заяву про забезпечення
позову публічного акціонерного
товариства «АВТОКРАЗБАНК» по
цивільній справі за його позовом до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
-

встановив:

24.02.2014 приватне акціонерне
товариство «Автокразбанк» звернувся
до Придніпровського районного суду
м.Черкаси заявою про забезпечення
позову по цивільній справі за його
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Мотивуючи свою заяву тим, що в
провадженні Придніпровського
районного суду м.Черкас знаходиться
цивільна спрва 711/10310/13-ц за позовом
Публічного акціонерного товариства
«АВТОКРАЗБАНК» (надалі - «Банк») до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№1 від 28.12.2011 року (надалі - «договір
кредиту»),

В якості забезпечення виконання
зобов'язань за договором кредиту, на
підставі Договору застави №01/S-1,
посвідченого приватним нотаріусом
Черкаського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 29.12.2011 року за реєстровим
№2349, позичальник ОСОБА_1 передав в
заставу Банку рухоме майно, а саме:
автомобіль HYUNDAY моделі ТUCSON 2.0 5МТ4, 2011
р.в., д.н.з. НОМЕР_1, а Поручитель ОСОБА_2
поручилась всім своїм майном, що
підтверджується договором поруки
№01-П/Ч від 28.12.2011 року, укладеним між ПАТ
«АКБ Банк» та ОСОБА_2

Відповідач неодноразово попереджався
Банком про існуючу заборгованість та
про необхідність термінового її
погашення, підтвердженням чого є
відповідні вимоги, що були направлені
на адресу Боржника та майнового
поручителя .

Станом на сьогодні майно боржника
перебуває в незадовільному стані, що
підтверджується актами перевірки
майна від 19.04.2013 року, 12.06.2013 року, 18.12.2013
року, що були складені представниками
Банку під час виїзду за місцем
знаходження авто, що в свою чергу
свідчить про те , що заставна вартість
майна суттєво зменшилась.

Відповідач 1, Відповідач 2 не погашають
добровільно заборгованість за
кредитним договором, а навпаки
намагаються уникнути відповідальності
шляхом затягування судового процесу у
даній справі, виникає небезпека
знищення, передачі (відчуження) та
приховування майна, яким володіє
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 третім особам, а тому
постає питання про вжиття заходів
забезпечення позову, передбачених ст.152
ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, з метою
забезпечення реального виконання
ухваленого рішення суду у даній справі
та впровадження необхідних заходів
щодо охорони матеріально- правових
інтересів позивача проти несумлінних
дій відповідача, який за час розгляду
справи може приховати майно, продати,
знищити або знецінити а тому просять
забезпечити подану ПАТ «АКБ Банк»
позовну заяву шляхом накладення арешту
на все майно та грошові кошти, що
належать ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2), ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер (НОМЕР_3) в межах суми звернення
стягнення.

Вивчивши вимоги в заяві про
забезпечення позову та матеріали
справи, суддя вважає, що дана заява не
підлягає до задоволенню. В заяві не
зазначено в чому саме може бути
утруднення або унеможливлення
виконання рішення суду. Позивачем не
наведено жодного доказу, які дії
відповідачів можуть становити реальну
загрозу зробити неможливим або
утруднити виконання рішення суду,
оскільки договір кредиту забезпечений
договором застави транспортного
засобу. Не наведено жодного доводу
припускати, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити,
або зробити неможливим виконання
рішення суду.

З матеріалів справи не вбачається, на
яке майно або банківські рахунки
потрібно накласти арешт, відсутні
докази належності по праву приватної
власності за відповідачами будь-якого
майна.

Таким чином, враховуючи, що позивачем
не обґрунтовано належно вид
забезпечення позову, не доведено, що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду у випадку
винесення його на користь позивача, не
доказано, що відповідач в подальшому
буде ухилятись від виконання такого
рішення суду, суддя приходить до
висновку, що заява позивача про
забезпечення позову є необґрунтованою,
а тому не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ст.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 р.
№9 «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема,
в тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних
вимог, дані про особу відповідача, а
також відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати
особа, котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись
ст.151,153,209,293 ЦПК України, суддя -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви
про забезпечення позову публічного
акціонерного товариства
«АВТОКРАЗБАНК» по цивільній справі за
його позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, а саме про накладення арешту
на все майно та грошові кошти, що
належать ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2), ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер (НОМЕР_3) в межах суми звернення
стягнення.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Черкаського
апеляційного суду через суд першої
інстанції протягом 5 днів з дня її
проголошення.

Головуючий суддя: Ю. В. Михальченко