Справа №2-257/2957/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року Київський районний суд
м. Донецька в складі:

головуючого судді - Лях М.Ю.,

при секретарі - Харитоновій А.Є.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду № 9 цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа відділ реєстрації
актів цивільного стану Київського
районного управління юстиції у м.
Донецьку про визнання шлюбу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_3, третя
особа відділ реєстрації актів
цивільного стану Київського районного
управління юстиції у м. Донецьку про
визнання неукладеним шлюб між ним та
ОСОБА_3 зареєстрований 24 грудня 2005 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Київського районного управління
юстиції м. Донецька, зобов'язати відділ
реєстрації актів цивільного стану
Київського районного управління
юстиції м. Донецька анулювати
зазначений шлюб, мотивуючи свої
позовні вимоги тим, що приблизно з
осені 2004 року в його будинку за
вказаною адресою фактично стала
проживати ОСОБА_3. В цей час він
припинив подружні стосунки зі своєю
колишньою дружиною ОСОБА_5, а 27.05.2005
року розірвав з нею шлюб. З ОСОБА_3 почав
періодично проживати, щоб у домі була
жінка, порядок, окремого житла у неї в м.
Донецьку не було. Оформляти шлюб з
ОСОБА_3 він не збирався, оскільки до
цього був одружений, третій раз
одружуватися не збирався. В осені 2007
року його батько ОСОБА_6 хотів
подарувати йому свою частину будинку
по АДРЕСА_1, яка становила 64/100, решта 36/100
належала йому у спадок від матері.
Оформлення документів після смерті
матері, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1,
займалася ОСОБА_3 за дорученням від
нього, оскільки у нього з нею були
хороші відносини на той момент, а також
він працював на шахті і йому було
ніколи цим займатися. Також він давав
їй для цих цілей свій паспорт
громадянина України. Навесні 2008 року
він розірвав відносини з ОСОБА_3 і вона
припинила у нього жити. При цьому усі
документи на будинок були у ОСОБА_3,
його паспорт вона залишила, але він ним
не користувався, поклав його у будинку
до наявних у нього документів. У той час
він зловживав спиртними напоями та
особливо з приводу документів не
турбувався. В кінці осені 2009 року він
вирішив оформити договір
купівлі-продажу будинку, ОСОБА_7 синові
його другої дружини ОСОБА_5, якого він
виховував з дитинства. В цей час, коли
ОСОБА_7 став займатися оформленням
документів, він виявив, що в його
паспорті стоїть відмітка про те, що він
перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 Відповідно
будинок він повністю продати за
договором купівлі-продажу ОСОБА_7 без
згоди відповідача не міг. Таким чином,
вони оформили договір купівлі-продажу
на 36/100 його частини будинку, а на решту
він написав заповіт на ОСОБА_7, при
цьому в БТІ м. Донецька брали дублікат,
оскільки всі оригінали документів були
у відповідача. З відповідачем шлюб не
укладав, свій підпис у ВРАЦС Київського
РУЮ м. Донецька не ставив, при укладенні
шлюбу з ОСОБА_3 не був присутній. Також
заяву на укладенні шлюбу з ОСОБА_3 він
не подавав. Зараз йому відомо, що шлюб
між ним та відповідачем зареєстрований
24 грудня 2005 року, коли виповнилося 40
днів після смерті його матері. Ніякий
шлюб він в цей день укладати не міг. В
цей день він вживав спиртні напої зі
своїми сусідами ОСОБА_8 і ОСОБА_9 Таким
чином він зрозумів, що всі дії ОСОБА_3
були спрямовані тільки на те, щоб
заволодіти його майном, а саме частиною
будинку і звернувся з відповідною
заявою в прокуратуру Київського району
м. Донецька 07.04.2011 року. Після
проведення перевірки СВ Київського РВ
ДГУ ГУМВС України в Донецькій області
порушено кримінальну справу №04-11-3-1396
за ст. 358 ч.1 КК України за фактом
підробки його підпису в книзі
реєстрації актів цивільного стану при
укладенні шлюбу з ОСОБА_3 У червні 2011
року йому прийшло повідомлення, разом з
відповідними документами з Київського
районного суду м. Донецька, про час
розгляду цивільної справи за позовом
ОСОБА_3 до нього про розподіл спільного
майна подружжя.

07 жовтня 2013 року позивач надав
уточнення позовних вимог, в яких
просить визнати недійсним шлюб
зареєстрований 24 грудня 2005 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Київського РУЮ у м. Донецьку,
актовий запис №1041 між ним та ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав повністю, просив їх
задовольнити та пояснив, що приблизно з
осені 2004 року в його будинку періодично
почала проживати ОСОБА_3, оскільки у неї
не було іншого житла в м. Донецьку, це
обумовлювалося тим, що він вважав, що в
домі повинна бути жінка. В цей час він
припинив подружні стосунки зі своєю
колишньою дружиною - ОСОБА_5 та 27.05.2005
року розірвав з нею шлюб. Наміру
створення сім'ї, набуття прав та
обов'язків подружжя з ОСОБА_3 у нього не
було, оформлювати шлюб з нею він не
збирався. Вважає, що всі дії ОСОБА_3
спрямовані на заволодіння його майном,
а саме 32/100 частини домоволодіння
АДРЕСА_1. У зв'язку з цим, він звернувся
до прокуратури Київського району м.
Донецька з відповідною заявою. 30.06.2011
року слідчим СВ Київського РВ ДМУ
ГУМВС України в Донецькій області було
порушено кримінальну справу за
№04-11-3-1396 за ознаками злочину,
передбаченого ч.1 ст. 358 КК України. На
теперішній час, вказана кримінальна
справа на підставі п. 3 ст. 206 КПК України
(в редакції 1960 року) призупинена. Однак
в рамках цієї кримінальної справи була
проведена судово-почеркознавча
експертиза. Вважає, що шлюб укладено
ОСОБА_3 без наміру створення сім'ї,
набуття прав та обов'язків подружжя.
Шлюб є фіктивним, якщо його укладено
жінкою та чоловіком або одним із них
без наміру створення сім'ї та набуття
прав та обов'язків.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2, який діє на підставах
та повноваженнях перевірених судом,
підтримав позовні вимоги у повному
обсязі та надав суду аналогічні
пояснення викладеним у позові. Просить
позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні відповідач
позовні вимоги не визнала повністю,
пояснила, що шлюб було укладено з
позивачем добровільно. Зазначила, що
спільно проживала з позивачем в його
будинку, на запрошення самого позивача.
Також зазначила, що виконувала домашні
обов'язки, займалася приготуванням їжі,
прибиранням, доглядала за хворою
матір'ю позивача, якій було відомо, що
вони подали заяву до служби РАЦС про
реєстрацію їх шлюбу, при цьому вона їх
просила, що незважаючи на вкрай важкий
стан її здоров'я не переносити дату
реєстрацію шлюбу, що ними й було
зроблено. Після реєстрації шлюбу вони
збиралися скромно та формально
відсвяткувати реєстрацію їх шлюбу.
Зазначила, що через деяких час
відносини між ними почали
ускладнюватися, мали місце конфлікти
та сімейні непорозуміння, у зв'язку з
чим вона вимушена була проживати
окремо без позивача. Також зазначила,
що дійсно на прохання позивача під час
спільного з ним проживання вона
займалася його спадковою справою після
смерті матері, при цьому заперечує
будь-яке протиправне використання
особистих документів позивача, зокрема
паспорта громадянина України на ім'я
ОСОБА_1 без волі на це останнього.
Просила у задоволені позовних вимог
відмовити за необґрунтованістю та
недоведеністю.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_4, яка діє на
підставах та повноваженнях
перевірених судом, позовні вимоги не
визнала повністю, та просила у їх
задоволені відмовити за
необґрунтованістю.

Представник третьої особи відділу
реєстрації актів цивільного стану
Київського районного управління
юстиції у м. Донецьку до суду не прибув,
про час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, та
своєчасно, надав суду заяву про розгляд
справи у їх відсутність де також
зазначив, що громадянами ОСОБА_1 і
ОСОБА_3, а саме: нареченими була подана
заява про державну реєстрацію шлюбу, що
підтверджувалось журналом обліку заяв
про шлюб, але згідно переліку
документів відділ реєстрації актів
цивільного стану зі строком їх
зберігання, затвердженого
Міністерством юстиції України та
номенклатури справ відділу, строк
зберігання заяв та журналів щодо
державної реєстрації шлюбу становить 3
роки, таким чином вищезазначені
документи були утилізовані. 24 грудня 2005
року у відділі державної реєстрації
актів цивільного стану Київського
районного управління юстиції м.
Донецьку був зареєстрований шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, актовий запис №1041, в
графі 10 якого власноручно проставлені
підписи осіб, які зареєстрували шлюб.
Суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутність представника
третьої особи.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, всебічно та повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позовна заява, об'єктивно
оцінивши докази, що мають істотне
значення для її розгляду і вирішення по
суті, приходить до висновку, що позовна
заява не підлягає задоволенню з огляду
на наступне.

Судом встановлено, що 24 грудня 2005 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено
шлюб, що підтверджується копією
свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.11).

З копії листа слідчого СВ Київського РВ
ДМУ ГУМВС України в Донецькій області
вбачається, що ОСОБА_10 повідомляється
про те, що на його заяву від 09.09.2011 року
знаходиться кримінальна справа
№04-11-3-1396, порушена за ознаками складу
злочину передбаченого ч.1 ст. 358 КК
України. На даний час досудове слідство
за даною кримінальною справою зупинено
у порядку п.3 ч.1 ст. 206 КПК України.

Відповідно до копії висновку експерта
від 22 серпня 2011 року за №510 підписи у
строчці « 10» «підписи осіб, що
зареєстрували шлюб» в графі
«Наречений» в актовому запису про шлюб
№1041 від 24.12.2005 року, ймовірно виконано
не ОСОБА_1, а іншою особою. Виявити
викриваючи ознаки у об'ємі, необхідному
для категоричної відповіді на
запитання, не надається можливим із-за
стислості досліджуваного об'єкту.
Вирішити питання, чи виконана надпис у
графі «Наречений» від імені ОСОБА_1 у
актовому записі про шлюб №1041 від 24.12.2005
року ОСОБА_3 або іншою особою не
надається можливим, так як у висновку
порівняльного дослідження не
надається виявити сукупність ознак,
достатніх для позитивного або
негативного висновку про виконавця.
Пояснюється це тим, що виконання
підпису з подражанням оригіналу, в
наслідок чого ознаки почерку виконавця
не проявилися у об'ємі необхідному для
ідентифікування. Встановити чи
виконана підпис у рядку "10": «підписи
осіб, зареєстрували шлюб» у графі:
«Наречена» у актовому запису про шлюб
№ 1041 від 24.12.2005 року ОСОБА_3, або іншою
особою не надається можливим, так як у
ході у ході порівняльного дослідження
встановлені, що збіги ознак
нечисленний , їх ідентифікаційна
значимість висока, що обумовлено
простотою будови утворюють підписи
букв і штрихів . Тому вони , за наявності
ознак, що розрізняються , не можуть бути
покладені в основу позитивного (
категоричного або ймовірного ) виводу.
Різняться ознаки не можуть служити
підставою для негативного висновку ,
оскільки не вдалося дати їм однозначну
оцінку : чи є вони варіантами ознак
підпису ОСОБА_3 , не проявилися в
наданому порівняльному матеріалі , або
це ознаки почерку іншої людини.

Згідно копії актового запису про шлюб
№1041 від 24 грудня 2005 року нареченим
вказаний ОСОБА_1, а нареченою ОСОБА_3, де
у графі нареченого під № « 10» стоїть
підпис ОСОБА_1, а у графі наречена
підпис ОСОБА_3, даний акт підписаний
керівником державного органу
реєстрації актів цивільного стану та
спеціалістом.

З копії акту від 10 червня 2011 року за №2
вбачається, що з відділу ДРАЦС
Київського РУЮ у м. Донецька було
вилучено актовий запис №1041 від 24
грудня 2005 року про шлюб ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 на підставі постанови про
проведення вилучення від 06.06.2011 року.

Крім того у судовому засіданні була
оглянута кримінальна справа №04-11-3-1396
за ознаками складу злочину
передбаченого ч.1 ст. 358 КК України,
потерпілий ОСОБА_1, у якій:

на а.с.1 - постанова про порушення
кримінальної справи від 30 травня 2011
року з факту підробки документу за ст.
358 ч.1 КК України.

на а.с.15- копія свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_1, про укладення шлюбу між ОСОБА_1
та ОСОБА_3 24 грудня 2005 року.

на а.с.49-50 протокол допиту свідка ОСОБА_3
де вона зазначила, що приблизно на
початку листопада вона з ОСОБА_1
вирішили зареєструвати їх шлюб. Вони
разом написали заяву про вступ у шлюб
до Київського районного РАЦС м.
Донецька. Кожний з них заяву писав
власноручно. 24.12.2005 року вони прийшли у
РАЦС обоє, розписалися у актовому
запису реєстрації шлюбів, після чого
поїхали додому. Через деякий час ОСОБА_1
почав зловживати спиртними напоями, у
зв'язку з чим у 2008 році його звільнити з
роботи, а саме з шахти ім. О.Ф.Засядько. З
цього часу він більше ніде не працював,
вони жили на її пенсію, а також на
грошові кошти, які вона заробила на
тому, що здавала свою квартиру у м.
Києві. Оскільки він дуже багато пив, у
них на цьому ґрунті постійно виникали
конфлікти, у ході яких він неодноразово
бив її, із-за цього у лютому 2011 року їй
прийшлось піти жити до своєї матері, де
вона проживає і на цей час.

на а.с.87 - постанова про зупинення
досудового слідства від 16 травня 2011
року про зупинення досудового слідства
по кримінальній справі №04-11-03-1396, у
зв'язку з тим, що по даній справі
виконані усі невідкладні слідчі дії,
однак встановити особу, яка вчинила
даний злочин встановити не надалось
можливим.

Будучу допитаною у судовому засіданні
у якості свідка ОСОБА_11 суду пояснила,
що вона є сусідкою позивача, проживає
по одній вулиці, їй відомо що протягом
тривалого часу відповідач як дружина
позивача проживала з ним в його
будинку, а також їй відомо, що вони
розписувалися в РАЦС та святкували
скромно у вузькому колі цю подію,
оскільки в цей день виконувалось 40 днів
з дня смерті матері позивача.

Будучу допитаною у судовому засіданні
у якості свідка ОСОБА_12 суду пояснила,
що вона працювала у РАЦС Київського РУЮ
у м. Донецьку, з часу подання заяви про
укладення шлюбу пройшов час, після
якого прийшли обидві сторони, в
присутності який вона зареєструвала
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Також
відзначила, що реєстрація шлюбу
відбувалася виключно в їх присутності,
після чого ним було видано свідоцтво
про шлюб.

Відповідно до ч. 1 статті 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 статті 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу.

Відповідно до ч. 2 статті 3 Сімейного
кодексу України сім'ю складають особи,
які спільно проживають, пов'язані
спільним побутом, мають взаємні права
та обов'язки.

Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли
дружина та чоловік у зв'язку з
навчанням, роботою, лікуванням,
необхідністю догляду за батьками,
дітьми та з інших поважних причин не
проживають спільно.

Згідно з ч.1 статті 21 Сімейного кодексу
України шлюбом є сімейний союз жінки та
чоловіка, зареєстрований у державному
органі реєстрації актів цивільного
стану.

Згідно з ч. 1 статті 29 Сімейного кодексу
України орган державної реєстрації
актів цивільного стану зобов'язаний
ознайомити наречених з їхніми правами
та обов'язками як майбутніх подружжя
і батьків та попередити про
відповідальність за приховання
перешкод до реєстрації шлюбу.

Відповідно до ч. 1 статті 36 Сімейного
кодексу України шлюб є підставою для
виникнення прав та обов'язків подружжя.

Згідно статті 37 Сімейного кодексу
України шлюб є правозгідним, крім
випадків, встановлених частинами
першої - третьою статті 39 цього кодексу,
а також якщо він не визнаний недійсним
за рішенням суду.

Згідно з ч. 2 статті 40 Сімейного кодексу
України шлюб визнається недійсним за
рішенням суду у разі його фіктивності.
Шлюб є фіктивним, якщо його укладено
жінкою та чоловіком або одним із них
без наміру створення сім'ї та набуття
прав та обов'язків подружжя.

Під час розгляду справи судом були
створені всі необхідні умови для
всебічного та повного дослідження
обставин справи, сторонам було надано
всі можливості для заявлення
необхідних клопотань та надання
доказів, що підтверджується
матеріалами справи.

При цьому, під час розгляду спорів щодо
фіктивності шлюбу судам необхідно
встановити всі обставини справи,
зокрема, стосунки подружжя до шлюбу,
його тривалість, спільне проживання, у
разі тимчасового або роздільного
проживання його причини, ведення
господарства подружжям, набуття
спільного майна, інші докази, які б
свідчили про бажання створити сім'ю чи
про його відсутність.

Разом з тим, незважаючи на наявну
можливість позивачем та його
представником не було доведено
належними та достатніми доказами
наявність підстав, визначених у ч.2
статті 40 Сімейного кодексу України для
визнання недійсним укладеного між ними
шлюбу через з його фіктивністю. Так,
позивач не заперечує що проживав
сумісно певний час з відповідачем, він
працював, заробляв гроші, а відповідач
займалася домашніми справами,
доглядала за його хворою матір'ю, після
смерті якої просив відповідача
зайнятися спадковою справою, скромно
збиралися у вузькому колі з приводу
реєстрації їх шлюбу, проживали разом
протягом тривалого часу та лише після
спливу певного часу та конфліктів на
ґрунті сімейних відносин, в тому числі
зловживання позивачем спиртними
напоями, вони вимушені були жити окремо
один від одного. Вказані обставини
підтверджують наявність спільного
побуту між сторонами, взаємних
обов'язків подружжя, факт спільного
проживання підтверджує існування
почуттів між ними, у зв'язку з чим
доводи позивача, що укладений шлюб з
ОСОБА_3 є фіктивним, без наміру
створення сім'ї, а використання шлюбу в
корисливих цілях з метою отримання
права власності на майно, не
ґрунтуються на зібраних у справі
доказах та не відповідають
встановленим обставинам справи.

При цьому, доводи позивача щодо
відсутність почуттів до відповідача,
не проживання разом протягом тривалого
часу з відповідачем, зловживання
своїми цивільними правами не є
підставами для визнання шлюбу
недійсним, а є підставою для звернення
позивача до суду у встановленому
законом порядку з відповідною заявою
про розірвання шлюбу між сторонами.

Враховуючи наведеного, керуючись
статтями, 3, 2, 29, 36, 39, 40 Сімейного кодексу
України, статтями 203-208 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа відділ реєстрації
актів цивільного стану Київського
районного управління юстиції у м.
Донецьку про визнання шлюбу недійсним -
відмовити.

В судовому засіданні 20 січня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частину. Повний текст рішення суду
виготовлено 27 січня 2014 року.

Апеляційну скаргу на рішення може бути
подано до Апеляційного суду Донецької
області через Київський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти дів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Київського районного суду

м. Донецька
М.Ю. Лях