Справа № 1414/6965/2012
Провадження № 2/488/45/14 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

04 листопада 2014 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі - судді Безпрозванного В.В.,

при секретарях судового засідання Харитоновій І.В, ОСОБА_1,

за участю позивача ОСОБА_2,

представників позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

представників третьої особи ОСОБА_6 та ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, - Відкритого акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Миколаївського обласного управління, про визнання частково недійсним договору добровільного особистого страхування, визнання смерті ОСОБА_8 страховим випадком та стягнення розміру страхового відшкодування з врахуванням індексу інфляції, 3 відсотків річних, пені та відсотків за користування чужими грошима,

В С Т А Н О В И В :

24 травня 2012 року ОСОБА_9 звернувся до суду із зазначеним позовом, неодноразово збільшував позовні вимоги та остаточно просив визнати недійсним п.16.2. договору добровільного особистого страхування № НС -01-08 від 04.08.2008 року з моменту його укладання, визнати страховим випадком смерть ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 25 квітня 2009 року в м. Миколаєві, та стягнути з Страхової компанії Кредо страхове відшкодування у розмірі 311947,69 грн., інфляційне збільшення в розмірі 110117,53 грн., три відсотка річних 48920,24 грн. на залишок суми страхового відшкодування, передбачену договором пеню в розмірі 59488,42 грн. за не сплату страхового відшкодування, відсотки за користування коштами несплаченого страхового відшкодування в розмірі -268491,99 грн., а всього стягнути 798965,87 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_9 вказував, що 04 серпня 2008 року між ОСОБА_10 та Страховою компанією Кредо укладено договір добровільного особистого страхування № НС-01-08. За договором вигодонабувачем є ВАТ Державний ощадний банк України, з яким 04 серпня 2008 року ОСОБА_10 уклав договір № 130 про надання кредиту в розмірі 360 000 грн. Страхова сума за договором добровільного особистого страхування також складала 360 000 грн.

25 квітня 2009 року ОСОБА_10 помер. Вважаючи передчасну смерть батька страховим випадком, позивач, як спадкоємець, звернувся до Страхової компанії Кредо із заявою про виплату страхового відшкодування, але листом від 14.08.2009 р. за № 658 йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки смерть ОСОБА_8 настала через загострення хронічної ішемічної хвороби серця, ускладненого серцево-судинною недостатністю, тобто не визнана страховим випадком у відповідності до пункту 16.2 Договору страхування від 04 серпня 2008 року.

На думку позивача, до таких висновків Страхова компанія Кредо прийшла на підставі неправомірного акту судового-медичного дослідження трупа ОСОБА_8 № 721, складеного 26.04-06.05.2009 року судмедекспертом Миколаївського бюро СМЕ ОСОБА_11, а також протиправного роз?яснення завідуючого відділом експертизи трупів цього ж бюро ОСОБА_12 та висновку спеціалістів № 34-к Запорізького обласного бюро СМЕ щодо акту судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_8 № 721, які надані відповідачеві за його зверненням.

В судовому засіданні ОСОБА_9 підтримав позов та вказував, що на момент укладення Договору страхування батько взагалі не хворів, в лікувальні установи не звертався, систематично проходив медичні комісії для отримання допуску до державної таємниці. Посилався на неправомірність висновку № 721 судмедексперта ОСОБА_11 про причину смерті ОСОБА_8, неправомірність роз?яснень та висновку спеціалістів, які дослідження трупа не проводили, а відтак просив позов задовольнити, визнавши смерть батька страховим випадком.

Крім того, на підставі статті 18 ЗУ Про захист прав споживачів, ст. 991 ЦК України, п.6. ст.26 ЗУ Про страхування просив визнати пункт 16.2 вказаного договору страхування недійсним, стягнувши з відповідача страхове відшкодування та матеріальну шкоду, повязану із його невиплатою.

Представники позивача в судовому засіданні позов також підтримали, просили його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судому засіданні заперечував проти задоволення позову, вказував на безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Вважав, що смерть ОСОБА_8 викликано загостренням хронічного захворювання серця, тому не відноситься до страхового випадку.

Представники третьої особи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову. Зазначали, що умови укладеного з ОСОБА_10 кредитного договору повністю виконані позивачем ОСОБА_9

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 є необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 04 серпня 2008 року між ТДВ СК Кредо, батьком позивача ОСОБА_10 та ВАТ Державний ощадний банк України, правонаступником якого є ПАТ Державний ощадний банк України, укладено договір добровільного особистого страхування № НС-01-08 (надалі-Договір) з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 130 від 04.08.2008 року, що укладений між ОСОБА_10 та ВАТ Державний ощадний банк України, який за договором добровільного особистого страхування є вигодонабувачем, тобто призначеною страхувальником особою для одержання страхової виплати (а.с.9,10).

25 квітня 2009 року ОСОБА_10 помер, після його смерті спадкоємцем прав та обовязків на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19 листопада 2009 року Державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори, є позивач ОСОБА_9, який на час розгляду справи повністю виконав умови укладеного спадкодавцем кредитного договору (а.с.13,14, 170).

Згідно пунктів 2,9 Договору обєктом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з життям, здоровям та працездатністю страхувальника, а розмір страхової суми, в межах якої страховик несе відповідальність, дорівнює сумі отриманого страхувальником кредиту, тобто 360000 грн. Термін дії договору до 03 серпня 2009 року.

Пунктом 10.3 Договору визначено, що страховим випадком визначається смерть ОСОБА_13 внаслідок захворювання за умови, що це захворювання сталося під час дії цього Договору та підтверджене документами, виданими компетентними органами (медичними закладами) у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту 16.2 Договору страхування страховим випадком не визнається подія, яка сталася внаслідок загострення або ускладнення хронічної хвороби, на яку ОСОБА_13 був хворий на момент укладання Договору страхування.

Згідно статті 979 Цивільного Кодексу України (надалі ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 2 статті 8 ЗУ Про страхування визначено, що Страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до статті 990 ЦК України та статті 25 ЗУ Про страхування страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором і страхового акту.

Згідно пунктів 17.1, 17.2 Договору у разі настання події, яка підлягає під ознаки страхового випадку, вигодонабувач або спадкоємці страхувальника, можуть звернутися до страховика для отримання страхової виплати.

З матеріалів справи вбачається, що СК Кредо відмовила Банку, як вигодонабувачу, та позивачу у виплаті страхової суми з тих підстав, що смерть ОСОБА_8 не є страховим випадком, що підтверджено актом № 955/09 від 14 липня 2009 року та листом від 14.07.2009 року за № 473 (а.с.143 справа № 2ц-12-643/11 Центрального районного суду м.Миколаєва).

Актом судово-медичного дослідження № 721 від 26 квітня 2009 року Миколаївського обласного бюро СМЕ та довідкою про смерть визначено, що причиною смерті ОСОБА_8 є захворювання хронічної ішемічної хвороби серця, яка була ускладнена гострою серцево-судинною недостатністю (а.с.24-26).

В процесі розгляду справи судом призначено комісійну судову медичну експертизу щодо встановлення причин смерті ОСОБА_8 (а.с.287,288).

Висновком експертів Одеського обласного бюро судово-медичних експертиз № 233 від 02 вересня 2013 року визначено, що згідно з даними акту судово-медичного дослідження № 721 від 26.04.-06.05.2009 року (труп ОСОБА_14Д.) при дослідженні трупа виявлено такі морфологічні ознаки хронічного захворювання (ішемічна хвороба серця): збільшення маси і розмірів серця, стенозирующий атеросклероз судин серця, постінфарктний кардіосклероз. Наявність зазначених даних при відсутності травматичних змін, морфологічних ознак інших серйозних захворювань, ознак токсичного ураження, дає експертам підстави встановити наявність причинного зв'язку між наявним у ОСОБА_8 серцево-судинним захворюванням і смертю ОСОБА_8 Далеко зайшлі патологічні зміни судин серця і серцевого м'яза дозволяють стверджувати, що захворювання у ОСОБА_14 мало хронічний характер, розвивалося тривалий час (кілька років) до моменту смерті.

Більш точно встановити момент початку захворювання у ОСОБА_8 не представляється можливим. Експертна комісія зазначала, що за наявності подібного хронічного захворювання смерть, як правило, настає в результаті загострення наявного хронічного процесу (а.с. 38-48 т. ІІ).

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ПАТ СК Кредо щодо відмови у виплаті страхового відшкодування є правомірними та такими, що відповідають діючому законодавству та умовам Договору, а відтак вимога ОСОБА_2 щодо стягнення страхового відшкодування є неправомірною та необґрунтованою, в звязку із чим задоволенню не підлягає.

Також не підлягає задоволенню вимога позивача щодо визнання пункту 16.2 Договору недійсним, оскільки частиною 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, але доказів таких порушень закону суду не надано.

Посилання позивача на те, що п. 16.2 Договору суперечить законодавству України, є необґрунтованим та спростовується дослідженими доказами.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору. Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими до актів цивільного законодавства.

Сторони, підписавши Договір, відповідно письмово погодили його умови.

На підставі встановлених обставин справи суд приходить до переконання, що ОСОБА_10 в момент укладення Договору чітко розумів природу і його зміст, права та обовязки сторін.

Твердження позивача про добрий стан здоровя батька на момент укладання Договору спростовується висновками експертів про наявність у ОСОБА_8 за життя хронічної ішемічної хвороби серця, а його посилання на фальсифікацію висновків первісної експертизи трупа доказами не підтверджено.

В протиріччя вимог частини 1 статті 60 ЦПК України позивачем не доведено тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, в звязку із чим суд відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.208-209, 212-215 та 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, - Відкритого акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Миколаївського обласного управління, про визнання частково недійсним договору добровільного особистого страхування, визнання смерті ОСОБА_8 страховим випадком та стягнення розміру страхового відшкодування з врахуванням індексу інфляції, 3 відсотків річних, пені та відсотків за користування чужими грошима- відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення. можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. В. Безпрозванний