Справа № 466/5650/13
Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І.
Провадження № 22-ц/783/1627/14
Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря:
Іванової О.О.,

з участю: представника
відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою відповідача
Публічного акціонерного товариства
"Банк "Фінанси та Кредит" на рішення
Шевченківського районного суду
м.Львова від 18 грудня 203 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до Публічного
акціонерного товариства "Банк "Фінанси
та Кредит", ОСОБА_6 про визнання
договору поруки припиненим, -

в с т а н о
в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_5 звернулася
позовом до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит",
ОСОБА_6 про визнання припиненим
договору поруки № 02/03/08-09, який був
укладений 28.03.2008р. між позивачем та ВАТ
"Банк "Фінанси та Кредит" (ПАТ "Банк
"Фінанси та Кредит") з метою
забезпечення виконання зобов'язань за
укладеним між відповідачами кредитним
договором № 03/08-09 від 28.03.2008р., з огляду
на те, що ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит"
без згоди поручителя збільшив проценти
за користування кредитом.У серпні 2013
року позивач доповнив позовні вимоги
про визнання договору поруки
припиненими посиланням на те, що
позичальник припинив вносити
щомісячні платежі з 08.02.2010 року, що
підтверджується листами-претензіями
банку від 08.02.10 року, які були отримані
позичальником і поручителем, а з
позовом до поручителя звернувся в суд 14
лютоого 2011 року, тобто по збігу
шестимісячного строку, встановленого
ч.4 т.559 ЦК України, в силу припису якої
порука є припинена.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Львова від 18 грудня 2013 року позов
задоволено, визнано припиненим договір
поруки № 02/03/08-09 від 28.03.2008 р., укладений
між ОСОБА_5 та ВАТ "Банк "Фінанси та
Кредит" (ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит").

Відповідач ПАТ Банк "Фінанси та Кредит"
оскаржив рішення суду в апеляційному
порядку, просить рішення скасувати та
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову, покликаючись на
незаконність рішення у зв'язку з
неповним з'ясуванням судом першої
інстанції обставин, що мають значення
для справи, та порушенням норм
матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі відповідач не
погоджується з висновком суду про те,
що оскільки після укладення додаткових
угод до кредитного договору про
підвищення відсоткової ставки
додаткові угоди до договору поруки
укладені не були, то збільшення обсягу
відповідальності поручителя
відбулось без його письмової згоди, та
зазначає, що при підписанні договору
поруки позивач погодився нести
відповідальність в тому числі і по
підвищених процентах, так як п. 2.2
договору поруки передбачено, що
поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що й
боржник, у тому числі по сплаті
підвищених процентів. Апелянт звертає
увагу на позицію, викладену у п.22
Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012
року «Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
а саме: якщо в договорі поруки
передбачено можливість зміни розміру
процентів за основним зобов'язанням
без додаткового повідомлення
поручителя та укладення окремої угоди,
то ця умова стала результатом
домовленості банку і поручителя, а
отже, поручитель дав згоду на зміну
основного зобов'язання. Також
відповідач вказує, що судом не
враховано його заяви про застосування
наслідків спливу позовної давності до
даного позову, так як позивач ще з
моменту отримання вимоги про виконання
зобов'язання в лютому 2010 р. знав або міг
дізнатися про порушення його прав як
поручителя та міг звернутись до суду в
межах трирічного строку позовної
давності, однак звернувся з позовом
лише в липні 2013 р.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи, межі і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів не
знаходить підстав для задоволення
апеляційної скарги з наступних
мотивів.

Відповідно до положень ч.ч.1,4 ст.559 ЦК
України порука припиняється з
припиненням забезпеченого нею
зобов'язання, а також у разі зміни
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг
його відповідальності. Порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Пунктом 4.4.договору поруки №
02/03/08-09 від 28 березня 2008 року
встановлено, що внесення змін і
доповнень у кредитний договір,
внаслідок яких збільшується обсяг
відповідальності поручителя, не
допускається без узгодження з
поручителем.

Додатковими правочинами № 1 від 19
травня 2008 року та № 2 від 28 серпня 2008
року збільшено процентну ставку за
кредитним договором № 03/08-09 від 28.03.20008
року відповідно з 18% до 19,5% та 20,5 %.
Відповідачем - ПАТ «Банк Фінанси та
Кредит» не надано доказів, які б
свідчили про те, що укладення
вищеназваних правочинів було
узгоджено з поручителем -ОСОБА_5.

За таких обставин є всі підстави
вважати, що внесення 19 травня 2008 року та
28 серпня 2008 року банком та
позичальником змін до кредитного №
03/08-09 від 28.03.20008 року, внаслідок яких
було збільшено обсяг відповідальності
поручителя ОСОБА_5, відбулося без згоди
поручителя ОСОБА_5, що у відповідності
до вимог ч.1 ст.559 ЦК України давало
підстави для висновку про припинення
договору поруки № 02/03/08-09 від 28.03.2008
року, укладеного між ПАТ «Банк »Фінанси
та Кредит» і ОСОБА_5.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про задоволення позову і
визнання договору поруки припиненим з
підстави, встановленої ч.1 ст.559 ЦК
України ґрунтується на матеріалах
справи і є законним.

В обгрунтування позовних вимог
позивач посилався також на наявність
обставин, встановлених ч.4 ст.559 ЦК
Уукраїни, однак, оскільки
задовольняючи позов суд першої
інстанції не обґрунтовував своє
рішення посиланням на ч.4 ст.559 ЦК
України, то у зв»язку з цим, колегія
суддів не вбачає підстав для
обґрунтування законності рішення суду
першої інстанції посиланням на
наявність обставин, встановлених ч.4
ст.559 ЦК України.

Водночас колегія суддів не приймає до
уваги доводів апелянта про не
врахування судом першої інстанції його
заяви про застосування наслідків
спливу строку позовної давності,
оскільки на думку колегії суддів,
строк позовної давності в даному
випадку ОСОБА_5 не пропущено, так як про
збільшення обсягу відповідальності, а
саме про укладення додаткового
правочину № 1 від 19 травня 2008 року та
додаткового правочину № 2 від 28 серпня
2008 року, якими було збільшено процентну
ставку по кредитному договору № 03/08-09
від 28 березня 2008 року, поручитель
ОСОБА_5 могла дізнатися лише після
отримання копії позовної заяви ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» про
солідарне стягнення з поручителя
ОСОБА_5 заборгованості по кредитному
договору № 03/08-09 від 28 березня 2008 року,
яка надійшла до Сихівського районного
суду м.Львова 14.02.2011 року за вх. № 1679, а з
позовом про визнання припиненим
договору поруки № 02/03/08-09 від 28.03.2008 року
поручитель ОСОБА_5 звернулася до суду 25
липня 2013 року, тобто в межах трирічного
строку позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки колегія суддів вважає, що
оскаржуване рішення ухвалено з
додержанням вимог закону, доводи
апеляційної скарги законності і
обґрунтованості оскаржуваного рішення
не спростовують, тому апеляційну
скаргу належить відхилити, оскаржуване
рішення - залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313,п.1 ч.1
ст.314, ст.ст.317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відповідача
Публічного акціонерного товариства
"Банк "Фінанси та Кредит"- відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Львова від 18 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий:
Тропак О.В.

Судді
Приколота Т.І.

Федоришин А.В.