У Х В А Л А

03 березня 2014 року суддя
Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області Профатило П.І.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, про усунення від обов'язку
утримування дитини,-

В С Т А Н О
В И В :

Позивач звернувся до Слов'янського
міськрайонного суду з позовом до
ОСОБА_2, про усунення від обов'язку
утримування дитини.

Дослідивши матеріали справи,
приходжу до висновку, що незважаючи на
посилання позивача на ст. 110 ЦПК
України, дана позовна заява не
підлягає розгляду у Слов'янському
міськрайонному суді Донецької області,
оскільки з матеріалів справи
вбачається, що відповідач, ОСОБА_2, є
громадянином Російської Федерації, яка
постійно проживає на території
Російської Федерації, а саме: АДРЕСА_1,
про що в своєму позові зазначає сам
позивач, а також підтверджується
рішенням Лебедянського районного
суду Липецької області за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оскарження
батьківства.

Так, відповідно до ст. 414 ЦПК
України, підсудність судам України
цивільних справ з іноземним елементом
визначається цим Кодексом, законом або
міжнародним договором, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Відповідно до ст.66 Закону України
«Про міжнародне приватне право», права
та обов'язки батьків і дітей
визначаються особистим законом
дитини або правом, яке має тісний
зв'язок із відповідними відносинами і
якщо воно є більш сприятливим для
дитини.

З позовної заяви вбачається, що
дитина, спір щодо якої виник, та на
користь якої з позивача стягуються
аліменти проживає на території
Російської Федерації разом з
відповідачем по справі та не має місця
проживання в Україні.

Відповідно до ст. 75 Закону України
«Про міжнародне приватне право»,
підсудність судам України справ з
іноземним елементом визначається на
момент відкриття провадження у справі,
незважаючи на те, що в ході
провадження у справі підстави для
такої підсудності відпали або
змінилися, крім випадків,
передбачених у статті 76 цього Закону.

Статтею 76 ч.1 п.1,2 Закону
передбачено, що суди можуть приймати до
свого провадження і розглядати
будь-які справи з іноземним елементом у
таких випадках:

1) якщо сторони передбачили своєю
угодою підсудність справи з іноземним
елементом судам України, крім
випадків, передбачених у статті 77
цього Закону;

2) якщо на території України
відповідач у справі має місце
проживання або місцезнаходження, або
рухоме чи нерухоме майно, на яке можна
накласти стягнення, або знаходиться
філія або представництво іноземної
юридичної особи - відповідача;

Правила про виключну підсудність
передбачені ст. 77 цього Закону, до даних
правовідносин мають лише одну
підставу, а саме, якщо у справі, яка
стосується правовідносин між дітьми та
батьками, обидві сторони мають місце
проживання в Україні.

Таким чином, оскільки відповідач та
дитина, щодо якої виник спір є
громадянами Російської Федерації, не
мають місця проживання в Україні,
постійно проживають на території
Російської Федерації, а саме: АДРЕСА_1,
тому зазначений позов не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства України, а тому подано з
порушенням правил підсудності
визначених ЦПК України.

Керуючись ст.110 - 122 ч.2 п.1, 414 ЦПК
України, Законом України «Про
міжнародне приватне право» суд,

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження у справі за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
усунення від обов'язку утримування
дитини, відмовити, оскільки даний
позов не підлягає розгляду в порядку у
порядку цивільного судочинства
України .

Ухвала може бути оскаржена в судову
палату по цивільним справам
Апеляційного суду Донецької області
через Слов'янський міськрайонний суд
протягом п'яти днів з дня його
проголошення, а для осіб які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення ухвали, протягом п'яти
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду Донецької
області П.І.
Профатило