АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/ 796/3063/2014
Головуючий у 1-й інстанції: Литвинова
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючої - Кравець
В.А.,

Суддів - Семенюк
Т.А., Музичко С.Г.

при секретарі -
Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 6 січня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення боргу за
договором позики , -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідача
ОСОБА_1 суми боргу за договором позики.

В мотивування вимог посилався на те, що
відповідачем 13 червня 2012р. у нього було
позичено грошові кошти в розмірі 98876
грн. 25 коп., що на момент укладення
договору було еквівалентно сумі в 12375
доларів США, про що було укладено угоду
про позику грошей, посвідчену
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
Відповідач повинен був повернути
грошові кошти позивачу до 13 червня 2013р.,
разом з тим, в обумовлений сторонами
строк своє зобов'язання не виконав.
Посилаючись на зазначені обставини,
просив стягнути з відповідача суму
боргу за договором позики, три проценти
річних за прострочення виконання
грошового зобов'язання в розмірі 406 грн.
75 коп., витрати на правову допомогу в
розмірі 1000 грн., вартість послуг
нотаріуса за складання довіреності в
розмірі 250 грн. та судові витрати.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 6 січня 2014 року позов
задоволено частково. Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
борг за договором позики в розмірі 80526
грн. 25 коп., витрати по сплаті судового
збору в розмірі 805 грн. 26 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник відповідача подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення Печерського
районного суду м. Києва та ухвалити
нове про відмову у задоволенні позову,
посилаючись на те, що висновки суду не
відповідають обставинам справи та
наявним в матеріалах справи доказам,
рішення суду ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

В судовому засіданні позивач скаргу
не визнав.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідач взяті на себе зобов'язання
за договором позики не виконав,
заборгованість є не погашеною.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та ґрунтується на вимогах
закону.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України,
зобов'язання мають виконуватись
належним чином та у встановлений строк.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити
грошові кошти тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі,
на підтвердження договору позика та
його умов може бути представлена
розписка позичальника.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем), у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 позичив
у ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 98876
грн. 25 коп., що на момент укладення
договору було еквівалентно сумі в 12375
доларів США, про що було укладено угоду
позики грошей, посвідчену приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 (а.с.5).

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання зобов'язання,
якщо він не виконав його у строк,
передбачений умовами договору або
встановлений законом.

Суд дійшов вірного висновку про
обґрунтованість вимог позивача та
необхідність стягнення з відповідача
суми боргу відповідно до вимог ч. 2 ст.
625 ЦК України.

Таким чином, вимоги позивача про
повернення боргу є законними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають частковому задоволенню в
розмірі 80526 грн. 25 коп.

При цьому суд дав вірну оцінку
поясненням позивача з приводу того, що
здійснивши платіж в сумі 18350 грн.,
відповідач погашав інші боргові
зобов»язання перед ним, оскільки
відповідних доказів на підтвердження
зазначених обставин відповідачем не
надано.

Посилаючись у апеляційній скарзі на
порушення судом норм процесуального
права щодо розгляду справи у частині
оцінки доказів , апелянт жодним чином
не навів обставин, які би заслуговували
на увагу та ставили під сумнів висновки
суду, викладені у рішенні , яке ухвалено
за правилами цивільного судочинства.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи,
які б давали підстави до скасування
рішення суду, оскільки при розгляді
справи у апеляційному суді скаржник не
надав будь - яких переконливих доказів
на спростування вимог позивача.

Таким чином , суд першої інстанції
всебічно і об'єктивно дослідив всі
обставини справи, зібраним доказам дав
вірну правову оцінку й постановив
рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і на
суть прийнятого рішення не впливають.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 6 січня 2014 року в справі -
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий
Судді