Справа № 755/573/14-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2014 р.

м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.
Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали
позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з
додатковою відповідальністю «Провіта»
про стягнення страхового
відшкодування, пені та 3% річних за
несвоєчасну виплату страхового
відшкодування,

в с т а
н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста
Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Провіта» про
стягнення страхового відшкодування,
пені та 3% річних за несвоєчасну виплату
страхового відшкодування.

Відповідно ч.2 ст.109 Цивільного
процесуального кодексу України позови
до юридичних осіб пред'являються в суд
за їхнім місцезнаходженням.

Звертаючись з позовом до суду, позивач
зазначив місцезнаходження відповідача
- Товариства з додатковою
відповідальністю «Провіта» - м. Київ,
вул. Івана Дубового, 18, що територіально
відноситься до юрисдикції
Дніпровського районного суду міста
Києва.

Разом з тим, відповідно даних, які
містяться в Єдиному державному
реєстрі підприємств та організацій
України, місцезнаходження юридичної
особи - Товариства з додатковою
відповідальністю «Провіта» - Київська
область, Вишгородський район, місто
Вишгород, вулиця Набережна, буд.7.

В той же час, підсудність справ за
вибором позивача визначена у статті 110
Цивільного процесуального кодексу
України, якою безпосередньо
передбачено розгляд позовів, що
виникають з діяльності філії або
представництва юридичної особи, можуть
пред'являтись також за їх
місцезнаходженням. (ч.7 ст.110 Цивільного
процесуального кодексу України)

Згідно з положенням частини третьої
статті 95 Цивільного кодексу України
філії та представництва не є
юридичними особами. Вони наділяються
майном юридичної особи, що їх створила,
і діють на підставі затвердженого
положення.

Таким чином, коло повноважень
відокремленого підрозділу юридичної
особи стосовно здійснення у суді
повноваження сторони у справі від
імені цієї особи визначається
установчими документами останньої,
положенням про відособлений підрозділ,
яке затверджено юридичною особою, або
довіреністю, виданою нею ж у
встановленому порядку керівникові
цього підрозділу.

При цьому слід мати на увазі, що
стороною у справі є юридична особа, від
імені якої діє відособлений підрозділ,
і рішення приймається саме стосовно
підприємства чи організації -
юридичної особи, але в особі її
відокремленого підрозділу.

Як роз'яснено у п.38 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року за №3 «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ», територіальна
підсудність справи за участю філії або
представництва юридичної особи
визначається відповідно до вимог
частини сьомої статті 110 ЦПК також за їх
місцезнаходженням, якщо їм надано
право здійснювати повноваження
сторони від імені юридичної особи
(стаття 95 ЦК). Відомості про філії та
представництва юридичної особи
включаються до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців (стаття 16 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців»).

Оскільки філія або представництво
юридичної особи діють у межах наданих
їм повноважень, то пред'явлення позову
за їх місцезнаходженням можливе лише
тоді, коли спір випливає саме з їх
діяльності.

У разі відсутності у філії або
представництва юридичної особи
відповідних повноважень та/або коли
спір не пов'язаний з їх діяльністю,
позовна заява повертається позивачеві
для подання до належного суду (стаття 115
ЦПК) або якщо провадження у справі
відкрито - передається судом до
належного суду (стаття 116 ЦПК).

Таким чином, виходячи з предмету
спірних правовідносин, де одним із
суб'єктів виступає страхова компанія, а
відносини, які виникли між сторонами
спору регулюються положеннями
спеціального законодавства, в даному
випадку Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», тому ця справа підсудна
загальному місцевому суду, однак
підсудність справи має визначатись за
місцезнаходженням відповідача, як це
передбачено ч.2 ст.109 Цивільного
процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, відсутні
підстави для розгляду позову ОСОБА_1 до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Провіта» про
стягнення страхового відшкодування,
пені та 3% річних за несвоєчасну виплату
страхового відшкодування в межах
юрисдикції Дніпровського районного
суду міста Києва, оскільки розгляд
даної категорії позовів, які
стосуються виплати страхового
відшкодування, розглядаються за
місцезнаходженням юридичної особи, як
це передбачено ч.2 ст.109 Цивільного
процесуального кодексу України, при
цьому місцезнаходження юридичної
особи Товариства з додатковою
відповідальністю «Провіта» - Київська
область, Вишгородський район, місто
Вишгород, вулиця Набережна, буд.7, тому
позовна заява підлягає поверненню
позивачу для подання позову до
належного суду з дотриманням вимог ч.2
ст.109 Цивільного процесуального
кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України
«Про судовий збір» сплачена сума
судового збору повертається ухвалою
суду в разі повернення заяви або
скарги.

Враховуючи наведене та керуючись п.4 ч.3
ст.121, 209-210 Цивільного процесуального
кодексу України, суддя

у х в а л
и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з
додатковою відповідальністю «Провіта»
про стягнення страхового
відшкодування, пені та 3% річних за
несвоєчасну виплату страхового
відшкодування повернути позивачу, для
подання до належного суду.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять)
грн. 41 коп., який сплачено на підставі
квитанції №137/160 від 23 грудня 2013 року на
рахунок №0005 МФО №820019, відкритий в
ГУДК України в м. Києва, отримувач УДК в
Дніпровському районі м. Києва.

Роз'яснити позивачу його право подати
позовну заяву до Вишгородського
районного суду Київської області, а
правилами територіальної підсудності,
як це передбачено ч.2 ст.109 Цивільного
процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У
разі, якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я