Справа № 106/9476/13-ц
Євпаторійський міський
суд Автономної Республіки Крим у
головуючого судді Абзатової Г.Г.
при секретарі Марафурової О.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Євпаторія цивільну
справу по позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання права власності
23.12. 2013 року ОСОБА_1 звернувся
в суд з позовом до ОСОБА_2 про
визнання права особистої приватної
власності на квартиру АДРЕСА_1. В
обґрунтування позовних вимог,
зазначив, що з відповідачем він
перебував у шлюбі, який
зареєстровано 24.01.2006 року. Під час
шлюбу, а саме 05.02.2008 року, за його
особисті кошти була придбана вказана
квартира, покупцем якої за договором
купівлі-продажу є саме він. Квартиру
вважає своєю приватною особистою
власністю. Рішенням Євпаторійського
міського суду від 01.10.2013 року шлюб був
розірваний, відповідачка уклала новий
шлюб. Він має намір продати квартиру,
яка йому належить, але, оскільки вона
придбана у період шлюбу з
відповідачкою, нотаріус вимагає
письмову згоду відповідачці на продаж
квартири. ОСОБА_2 відмовляється надати
згоду на продаж квартири, вимагаючи
від нього 12 вартості квартири, таким
чином між сторонами виник спір щодо
права власності на зазначену квартиру.
У судовому засіданні позивач та його
представник адвокат ОСОБА_3 просили
позовні вимоги задовольнити у
Відповідач ОСОБА_2 була належним чином
сповіщена про час та місце розгляду
справи 27.12.2013 року ( а.с.27), 13.01.2014 року (
а.с.36), 27.01.2014 року,( а.с. 46-47), але до суду
не з'явилася, про причини неявки суд не
повідомила, не просила відкласти
розгляд справи з поважних причин, або
розглянути справу за її відсутності.
Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне
рішення, зі згоди позивача, що
відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України.

Суд, вислухав пояснення позивача та
свідка, дослідивши надані докази,
приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні ним правовідносини.

24.01.2006 року сторони по справі уклали
шлюб, який зареєстровано Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві, що
підтверджується копією свідоцтва
про шлюб ( а.с.5).

Рішенням Євпаторійського міського
суду від 01.10.2013 року шлюб між
сторонами розірваний ( а.с.7)

Встановлено и підтверджується
матеріалами справи, що згідно
свідоцтва про право власності на
спадщину від 07.03.2003 року ОСОБА_1
належала 12 частка квартири АДРЕСА_2.
Інша 12 частка квартири належала його
бабусі ОСОБА_4.( а.с.8)

16 січня 2008 року ОСОБА_1( у період шлюбу
з ОСОБА_2) та ОСОБА_4 за біржовим
договором продали квартиру АДРЕСА_2.
Продаж вчинений за 30000 грн.( а.с.9)

05.02.2008 року ОСОБА_1 на своє ім'я
придбав квартиру АДРЕСА_5 за ціною 20
000 грн. ( а.с.10,11)

13.08.2009 року ОСОБА_1 продав квартиру
АДРЕСА_5 за ціною 85200 грн. ( а.с.12) , а
22.08.2009 року придбав на своє ім'я
квартиру АДРЕСА_1 за ціною 65589 грн. 46
коп. ( а.с.13-14). Право власності ОСОБА_1 на
зазначену квартиру зареєстровано у
реєстрі прав власності на нерухоме
майно 23.09.2009 року.( а.с.15)

Отже, судом встановлено, що квартира
АДРЕСА_1 придбана на ім'я позивач у
період шлюбу з відповідачкою ОСОБА_2
та коли шлюбні стосунки ще не були
припинені.

Відповідно до статті 60 Сімейного
кодексу України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
чоловікові та дружині на праві
спільної сумісної власності, якщо не
доведене протилежне.

Разом з тим, відповідно до положень
пункту 3 частини 1, частини 7 статті 57 СК
України особистою приватною
власністю дружини, чоловіка є: майно,
набуте нею, ним за час шлюбу, але за
кошти, які належали їй, йому особисто.
Якщо у придбання майна вкладені крім
спільних коштів і кошти, що належали
одному з подружжя, то частка у цьому
майні, відповідно до розміру внеску, є
його особистою приватною власністю.

Відповідно до частини 3 ст. 10 і частини 1
ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом.

Оскільки Сімейним Кодексом України
презюмується право спільної сумісної
власності на майно, нажите подружжям за
час шлюбу, тому саме позивач має
довести, що спірне майно було придбане
ним у шлюбі за кошти, які належали йому
особисто.

На підтвердження обставин, якими
обґрунтовувались вимоги позову,
позивачем вказується, що кошти на
придбання квартири АДРЕСА_1 у розмірі
65589 грн. були отримані ним від продажу
спочатку квартири, яка належала йому
до укладання шлюбу на праві власності
у порядку спадкування, а також за
рахунок коштів його бабусі ОСОБА_4, яка
передала йому свою частку грошей за
продану квартиру за адресою АДРЕСА_2.
Потім він отримував гроші від
продажу квартири за адресою АДРЕСА_5 .
На підтвердження вказаних обставин
ОСОБА_1 надав суду копії договорів про
продаж ним разом з ОСОБА_4 квартири за
адресою АДРЕСА_2., придбання ним 05.02.2008
року квартири АДРЕСА_5 і продаж ним
вказаної квартири 13.08. 2008 року; та копію
договору від 22 серпня 2009 року про
купівлю ним квартири АДРЕСА_1

Згідно наведених доказів ОСОБА_1 до
реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 мав на праві
власності у порядку спадкування
частку квартири, яку продав у
період шлюбу, на гроші від продажу
цієї квартири за гроші, які належали
йому особисто, 22 серпня 2009 року,
придбав спірну квартиру АДРЕСА_1.

Ці обставини не заперечувались та не
спростовувалися й відповідачем у
справі.

Суд вважає, що позивач довів, що
квартира придбана за його особисті
кошти. Встановлені обставини є
підставою для задоволення його
позовних вимог визнання про особистою
приватною власністю на квартиру
АДРЕСА_1, у цілому.

На підставі викладеного, куруючись п.3
ч. 1, ч. 7 ст. 57 СК України, ст. ст. ст.11, 60, 208,
209, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРИШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особистої приватної
власності на квартиру у цілому,
задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 право особистої
приватної власності у цілому на
квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду АР Крим шляхом
подання через Євпаторійський міський
суд АР Крим протягом 10 днів з дня його
проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом , що його ухвалив,
за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії

Суддя
Г.Г. Абзатова