АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Доповідач: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Котули Л.Г.

при секретарі Круглик В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 вересня 2014 року по справі за скаргою ОСОБА_3, суб′єкт оскарження: старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Мурихін СергійВолодимирович на постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_2, діючий в якості представника в інтересах ОСОБА_3, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просить суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Мурихіна С.В. та скасувати постанову ВП № 43027454 про відмову у відкритті виконавчого провадження на примусове виконання виконавчого листа № 2-2624/2010 від 09 листопада 2011 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва, винесену 22 квітня 2014 року; зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві МурихінаС.В. відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2624/2010, виданого 09 листопада 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва, про виплату Управлінням Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва державної пенсії ОСОБА_3 в розмірі 91 403,13 гривень і виконати рішення суду.

Свої вимоги заявник обгрунтовує тим, що 01.07.2010 Дніпровським районним судом м. Києва було ухвалено рішення у справі №2-2624/10 за позовом ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва та 09.11.2011 видано виконавчий лист. 30.04.2014 ним було отримано постанову ВП № 43027454 про відмову у відкритті виконавчого провадження на примусове виконання виконавчого листа № 2-2624/2010 від 09.11.2011, виданого Дніпровським районним судом м. Києва від 22.04.2014. Вважає, що посилання у вказаній постанові на п.2 ст. З та на п.4 ч.І ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» є безпідставними, виходячи з положень ч.3 ст. 4 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012. № 4901 -VI та п. 3 Розділу 2 «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012. 05.02.2014 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва було задоволено подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління держави виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Мурихіна С.В. про зміну способу та порядку виконання рішення суду та було ухвалено: «Змінити спосіб та порядок виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 .07.2010 у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання неправомірними та зобов'язання вчинити дії. Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у м. Києві на користь ОСОБА_3 кошти у розмірі 91 403,13 грн., які нараховані Управлінням Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01.07.2010.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 вересня 2014 року в задоволенні скарги ОСОБА_3, суб′єкт оскарження: старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Мурихін СергійВолодимирович на постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження, відмовлено.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції представник заявника подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою скасувати постанову головного держаного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Мурихіна Сергія Володимировича ВП № 43027454 про відмову у відкритті виконавчого провадження на примусове виконання виконавчого листа № 2-2624/2010 від 09.11.2011 року виданого Дніпровським районним суду м. Києва, винесену 22.04.2014 року, та зобов'язати його відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2624/2010 виданого 09.11.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва про виплату Управлінням Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва державної пенсії ОСОБА_3 в розмірі 91 403,13 гривень, і виконати рішення суду, мотивуючи тим, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховані положення ч. 3 ст. 4 та п. 3 Розділу 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року № 4901-УІ із змінами, відповідно до яких виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили подаються до органу державної виконавчої служби; протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2-4, 9 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача, що власне і мав би зробити державний виконавець у даному випадку.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги. Суб′єкт оскарження: старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Мурихін С.В. в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторінабо інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Ухвалюючи судове рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що доводи скарги є необґрунтованими.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом. Отже, завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ, в порядку, передбаченому законом (статті 383, 384 ЦПК, частина четверта статті 82 Закону України «Про виконавче провадження»).

З матеріалів справи вбачається, що 09 листопада 2011 року Дніпровським районним судом м. Києві було видано виконавчий лист на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва у справі №2-2624/10 від 01 липня 2010 року про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (І категорія), яка стала інвалідом III групи у розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, встановлений ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який встановлюється у розмірі, прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахування проведених виплат (а.с. 4-5, 6-9)

05 лютого 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлена ухвала за результатами розгляду подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Мурихіна С.В. про зміну та порядку виконання рішення суду, відповідно до якої було змінено спосіб та порядок виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01липня 2010 року та стягнуто з Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва на користь ОСОБА_3 кошти у розмірі 91 403,13 грн..

При вирішенні даного питання судом першої інстанції встановлено, що відповідно до повідомлення УПФ у Дніпровському районі м. Києва від 18.12.2012 № 19772/08 та постанови виконавчого провадження від 28.12.2012 на виконання рішення Дніпровського району м. Києва проведено перерахунок пенсії ОСОБА_3 та нараховано до виплати стягувачу кошти у розмірі 91 403,13 грн. (а.с.10-12).

Із витребуваних документів виконавчого провадження вбачається, що 16 квітня 2014 року стягував ОСОБА_3 звернулася до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції із заявою про повторне поновлення виконання судового рішення про стягнення з Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва на її користь коштів у розмірі 91 403,13 грн.

22 квітня 2014 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Мурихіним С.В. відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа з тих підстав, що згідно п. 2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" виконання даного рішення суду покладено на органи Державної казначейської служби України (а.с. 44-57).

Перевіряючи доводи сторін, надаючи оцінку пред'явлених ними доказів, колегія суддів виходить з наступного:

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» зазначені інші органи, на які покладається виконання рішень судів, до яких віднесено, зокрема Державне казначейство України.

В матеріалах виконавчого провадження міститься лист Головного управління Казначейства від 26.03.2014 про повернення стягувачу ОСОБА_5 виконавчого документу щодо виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09.11.2011 у зв′язку з неможливістю безспірного списання коштів з рахунку боржника відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845. При цьому, чинним законодавством не передбачено повноваження органу Казначейства на здійснення списання коштів з рахунків боржника відкритих в банківських установах, натомість такі права мають органи Державної виконавчої служби відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки відповідно до частини 3 статті 3 Закону України органи, установи, організації та особи, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не є органами примусового виконання, тому виконання рішень про стягнення коштів іншими органами, на які покладається виконання рішень суду має особливості.

Так, частини 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено, що виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені ч. 1 ст. 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом (01 січня 2013 року), подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені ч. 1 ст. 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Суд першої інстанції на наведене уваги не звернув, дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для відкриття виконавчих проваджень за виконавчим листом.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку виконавчий лист, який було видано до набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», боржником (Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва) за якими є визначений ч. 1 ст. 2 цього Закону суб'єкт, підлягає пред'явленню до органу державної виконавчої служби.

За таких обставин, наведені доводи у скарзі є обгрунтованими, а тому колегія суддів визнає оскаржуване рішення та дії неправомірними, задовольнивши вимогу заявника частково шляхом визнання неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Мурихіна С.В. та скасування постанови ВП № 43027454 від 22 квітня 2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження на примусове виконання виконавчого листа № 2-2624/2010, виданого 09 листопада 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва. В іншій частині скаргу слід залишити без задоволення.

За наведених обставин, колегія суддів, приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції з постановлення нової ухвали з цього питання.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 вересня 2014 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_3, суб′єкт оскарження: старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Мурихін СергійВолодимирович на постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження задовольнити частково. Визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Мурихіна С.В. та скасувати постанову ВП № 43027454 від 22 квітня 2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження на примусове виконання виконавчого листа № 2-2624/2010, виданого 09 листопада 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва. В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Судді: