АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/396/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19, 27 Олійник М.Ф.
Доповідач в апеляційній інстанції
Скіць М. І. УХВАЛА
05 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Скіць М. І. суддів
Захарова А. Ф. , Качан О. В. при
секретаріРибасюк О.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» на рішення
Христинівського районного суду
Черкаської області від 23 січня 2012 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
(далі - Банк) до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и л а :
В жовтні 2011 року Банк звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
посилаючись на те, що відповідно до
укладеного 22 серпня 2006 року між ПАТ
«Дельта Банк» (правонаступник ТОВ
«Комерційний Банк «Дельта») та ОСОБА_6
остання отримала кредит в розмірі 1611
грн. 75 коп. на придбання певного
майна/послуг на умовах, визначених
договором із остаточним строком
повернення кредиту та сплати процентів
і комісійних по ньому не пізніше 21
ОСОБА_6 свої зобов'язання за кредитним
договором належним чином не виконує.
Станом на 8 серпня 2011 р. вона має
заборгованість за вказаним кредитним
договором в розмірі 1478 грн. 57 коп., яка
складається із 1077 грн. 50 коп.
заборгованості за сумою кредиту, 15 грн.
55 коп. заборгованості за відсотками, 385
грн. 52 коп. заборгованості за комісіями.
Просили стягнути з ОСОБА_6 на свою
користь заборгованість за кредитним
договором в розмірі 1478 грн. 57 коп. та
судові витрати.
Рішенням Христинівського районного
суду Черкаської області від 23 січня 2012
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк, посилаючись
на неповне встановлення обставин, що
мають значення для справи, порушення
норма матеріального права, просить
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених в суді першої інстанції
приходить до висновку про відхилення
апеляційної скарги.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка
правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення відповідає в повному
обсязі.

Відмовляючи в задоволеннні позовних
вимог Банку до ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем без поважних причин
пропущено трирічний строк позовної
давності звернення до суду з вимогою
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Колегія суддів повністю погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції.

22 серпня 2006 року між Банком та ОСОБА_6
було укладено договір кредиту, згідно
умов якого остання отримала кредит в
сумі 1611 грн. 75 коп. на придбання
позивальником майна (послуг) на умовах,
визначених договором, зі сплатою
щомісячно платежу у розмірі 187 грн.

Банк свої зобов'язання за договором
виконав, надавши 23 серпня 2006 року
відповідачу кредит в розмірі 1611 грн. 75
коп.

Станом на 8 серпня 2011 року за ОСОБА_6
рахується заборгованість за вказаним
кредитним договором в розмірі 1478 грн. 57
коп., яка складається із 1077 грн. 50 коп.
заборгованості за сумою кредиту, 15 грн.
55 коп. заборгованості за відсотками, 385
грн. 52 коп. заборгованості за комісіями.

Пунктом 23 частини першої статті 1
Закону України «Про захист прав
споживачів» визначено, що споживчий
кредит - це кошти, що надаються
кредитодавцем споживачеві на
придбання продукції.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Статтею 627 ЦК
України визначено, що відповідно до
статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Факт укладання між сторонами
кредитного договору 22 серпня 2006 року
підтверджується сторонами та наявними
у справі доказами.

Умови кредитного договору, копія якого
знаходиться в матеріалах справи,
сторони визнають.

Відповідно до п.п. 1.1. п.1 кредитного
договору остаточний термін повернення
кредиту та сплати процентів і
комісійних визначений не пізніше ніж 21
серпня 2007 року.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем до суду подано заяву про
застосування строків позовної
давності.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підстави своїх
вимог або заперечень, надавши докази
відповідно до вимог ст. ст. 57 - 60 ЦПК.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Відповідно до статті 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо за
своїм внутрішнім переконанням.
Результати оцінки доказів
відображаються в рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252
ЦК України строком є певний період у
часі, зі спливом якого пов'язана дія чи
подія, яка має юридичне значення, і
визначається він роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами, а не
посиланням на подію, яка має настати.
Вказівкою на подію, яка має неминуче
настати, визначається термін - певний
момент у часі, з настанням якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення (ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК України).

Статтею 256 ЦК України визначено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Тобто у даному випадку перебіг
позовної давності почався 21 серпня 2007
року.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

За ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Даний кредит є споживчим кредитом в
розумінні Закону України «Про захист
прав споживача», так як кошти надано
кредитодавцем споживачеві на купівлю
товарів/послуг.

У відповідності до ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів»
кредитодавцю забороняється, зокрема
вимагати повернення споживчого
кредиту, строк давності якого минув.

З позовом про стягнення заборгованості
за кредитом, відсотками та комісією
позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до
суду 12.10.2011 року, тобто після спливу
строку позовної давності (21.08.2010 року),
встановленого ст. 257 ЦК України у три
роки. Із заявою про поновлення строків
позовної давності позивач не
звертався.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
згідно приписів ч. 4 с. 267 ЦК України,
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
та вимоги ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів».

За таких обставин, коли позивачем без
поважних причин пропущено трирічний
строк позовної давності звернення до
суду з вимогою про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
колегія суддів вважає доводи
апеляційної скарги не обґрунтованими.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що оскільки є заборгованість за
кредитом, а зобов'язання припиняються
повним виконанням є неправильним,
оскільки зазначене положення закону
враховується за умови не пропущення
строку позовної давності.

Поряд з викладеним, при вирішенні
спору, колегія суддів також враховує
роз'яснення викладені в п. 31 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, від 30.03.2012 р., № 5
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
про те, що враховуючи положення пункту 7
частини тринадцятої статті 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
суди мають виходити з того, що у спорах
щодо споживчого кредитування
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув. У зв'язку із цим
позовна давність за позовом про
повернення споживчого кредиту
застосовується незалежно від
наявності заяви сторони у спорі.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Отже, повно та всебічно з'ясувавши
обставини справи, дослідивши надані
сторонами докази, вислухавши пояснення
сторін у справі, суд першої інстанції
дійшов по суті правильного висновку
про наявність підстав для застосування
наслідків спливу строку позовної
давності.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 307, 308, 314, 315, 218 ЦПК України,
колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
відхилити.

Рішення Христинівського районного
суду Черкаської області від 23 січня 2012
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості
за кредитним договором - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
однак може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :