АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2014 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Чупікової В. В.

суддів Перепелюк І.Б., Яремка В.В.

секретаря Кучера С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2013 року,

встановила:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» у червні 2013 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 30 969 грн. 08 коп..

Згідно договору DNH4KP20830611 від 25 жовтня 2005 року ОСОБА_1 отримав в банку кредит в сумі 1 891 грн. 50 коп. зі сплатою відсотків у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 25 жовтня 2006 року.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає «Договір», за яким позичальник повинен щомісячно надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості, яка складається з кредиту, відсотків, комісії та інших витрат згідно Умов.

В порушення вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК України ОСОБА_1 вимог договору не виконував, заборгувавши банку станом на 14 червня 2013 року 30 969 грн. 08 коп., в тому числі: 1 717 грн. 41 коп. борг за кредитом; 9 120 грн. 64 коп. борг по процентах за користування кредитом; 18 180 грн. 12 коп. пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1 450

№22ц-1678/2013 рік Головуючий у 1 інстанції Олексюк Т.І.

Категорія 19/27 Доповідач Чупікова В.В.

грн. 91 коп. штраф (процентна складова).

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2013 року в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

ПАТ КБ «Приватбанк» подало на вказане рішення апеляційну скаргу. Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги по суті заявлених вимог.

Вважає, що судом порушені норми матеріального і процесуального права. Зазначають, що звернувся до суду за захистом свого цивільного права в межах позовної давності.

Суд неповно з'ясував обставини справи, застосував сплив позовної давності без подання заяви відповідачем.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що заява позичальника №DNH4KP20830611 від 25 жовтня 2005 року разом із Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт), Тарифами складають кредитно - заставний договір. ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 1 891 грн. 50 коп. зі строком погашення до 25 жовтня 2006 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09% у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту на придбання домашнього кінотеатру та телевізора. Відповідач зобов'язувався здійснювати погашення заборгованості за кредитом щомісяця з 01 по 07 число по 180,17 грн. на рахунок №3397/а.с.6-7/.

Позивач виконав свої зобов'язання по кредитному договору, що підтверджується рахунком від 25.10.2005 року, накладною та актом прийому передач товару на а.с.8-10, меморіальним ордером про перерахування банком коштів за товар(а.с.97).

Відповідач здійснив один платіж по поверненню кредиту 8 листопада 2005 року, що підтверджується випискою по рахунку №3397, який було відкрито позивачем для здійснення відповідачем погашень за кредитом, розрахунком заборгованості за договором №DNH4KP20830611 від 25 жовтня 2005 року, меморіальними ордерами(а.с.92-94, 4-5). В подальшому зобов'язання по поверненню кредиту відповідачем не виконувалися у зв'язку з чим виникла зазначена в позові заборгованість.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся з позовом 27.06.2013 року тобто за межами строку позовної давності, та з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Такий висновок суду першої інстанції зроблений з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до пункту 4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

Так, відповідно до п.5.5. вказаних Умов терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років(а.с.55).

Про порушення свого права банк міг довідатися 25.06.2006 року, про захист порушеного права звернувся до суду 27.06.2013 року(а.с.2, 7).

Статтею 267 ЦК України визначено, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом незалежно від спливу позовної давності. Сплив позовної давності є підставою для відмови у позові тільки у разі подачі заяви відповідача про її застосування до винесення рішення.

З матеріалів справи убачається, що відповідач ОСОБА_1 не приймав участі у розгляді справи в суді першої інстанції, на адресу суду не надсилав заяв про застосування позовної давності до вимог позивача(а.с.42, 57, 61).

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції керувався приписами п.31 постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що витікають із кредитних правовідносин» щодо врахування положень пункту 7 частини 13 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» про заборону вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, а тому строк давності у даних справах повинен застосовуватися незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Проте, постановою Верховного Суду України від 20.11.2013 року у справі 6-12 цс.13, прийнятою в порядку ст.355 ЦПК України, і яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України при розгляді справ, визначено, що пункт 7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» , яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, у системному зв'язку з самою ч.11 ст.11 зазначеного Закону стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямований на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту споживача як слабшої сторони споживчого кредиту.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді вказаної справи необхідно керуватися приписами ст. 267 ЦК України, згідно з якими без заяви відповідача ОСОБА_1 про застосування позовної давності до заявлених банком позовних вимог не має підстав для відмови в позові через сплив позовної давності.

Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст.549 цього ж Кодексу, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного грошового зобов`язання за кожен день прострочення зобов`язання.

Пунктами 5.1, 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) /а.с.49-56/, при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки платежу. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

Розрахунком на а.с.4-5 встановлено, що станом на 14.06.2013 року утворилася заборгованість по крединому договору у розмірі 30 969 грн. 08 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 1 717 грн. 41 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом 9 120 грн. 64 коп., пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за кредитним договором у розмірі 18 180 грн. 12 коп., штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн. та штрафу (процентна складова) у розмірі 1 450 грн. 91 коп. Наведений розрахунок відповідач не оспорював та не спростував належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» є обґрунтованими, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Виходячи із вимог закону, з урахуванням того, що заборгованість по тілу кредиту та процентах складає 10 838 грн. 05 коп. (1 717 грн. 41 коп. + 9 120 грн. 64 коп.), а розмір неустойки складає 20131,03 грн. (18 180,12 грн. + 1450,91 грн., + 500 грн.), що на 9393,62 грн. перевищує розмір збитків, то колегія суддів вважає, що розмір пені за несвоєчасність виконання зобов'язань підлягає зменшенню до 5000 грн.

Таким чином, з відповідача на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підлягає стягненню: 1 717 грн. 41 коп. - заборгованість за кредитом, 9 120 грн. 64 коп. - заборгованості по процентах за користування кредитом; 5000 грн.- пені за несвоєчасність виконання зобов'язань; 500 грн. штрафу (фіксована частина) і 1 450,91 грн. штрафу (процентна складова), всього: 17 788 грн. 96 коп.

З урахуванням вимог ст.88 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 177,89 грн. + 88,95 грн. = 266,84 грн.

На підставі ст.ст.267, 546, 549, 629, 551, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст.209, 218, 309, 88 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2013 року скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, проживає: АДРЕСА_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість станом на 14.06.2013 року в розмірі: 1 717 грн. 41 коп. - заборгованість за кредитом, 9 120 грн. 64 коп. - заборгованості по процентах за користування кредитом; 5000 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань; 500 грн. штрафу (фіксована частина) і 1 450,91 грн. штрафу (процентна складова), всього: 17788 грн. 96 коп. (сімнадцять тисяч сімсот вісімдесят вісім гривень дев'яносто шість копійок).

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, проживає: АДРЕСА_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в розмірі 266,84 грн.(двісті шістдесят шість грн. вісімдесят чотири копійки).

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: