Справа № 308/5645/14-ц
Провадження № 2/308/4287/14
У Х В А Л А

08 травня 2014 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, перша Ужгородська державна нотаріальна контора про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визначення частки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, перша Ужгородська державна нотаріальна контора про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визначення частки.

Позовна заява не відповідає вимогам п.п. 5, 6 ч. 2, ч. 4 ст. 119 ЦПК України, оскільки не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, а також заява не відповідає іншим вимогам, встановленим законом.

Зокрема, позивачем не зазначено доказів, що підтверджують викладені в позовній заяві обставини або наявність підстав для звільнення від їх доказування в частині позовних вимог про визнання спірного житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами спільною сумісною власністю померлого подружжя, а також не конкретизовано зміст позовних вимог в частині вимог про визнання часток у праві власності на вказане спірне майно подружжя рівними.

В положеннях п. 3.4 ОСОБА_3 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13, розяснено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Згідно розяснень, наданих у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину

Враховуючи наведене, вважаю, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ч. 1 ст. 121 ЦПК України та залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Тому, керуючись ст. 121 ч. 1 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, перша Ужгородська державна нотаріальна контора про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визначення частки залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку, якщо недоліки не будуть усунені в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4