АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

27 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого - судді Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення штрафу за попереднім
договором, судових витрат за
скасованим судовим рішенням та
виконавчого збору, за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3
на ухвалу Дарницького районного
суду м. Києва від 29 жовтня 2013 року ,-

встановила:

У червні 2013 р. ОСОБА_1 звернувся до суду
з вказаним позовом, в якому посилався
на те, що 09 листопада 2007 року між ним
та відповідачем ОСОБА_2 було укладено
попередній договір купівлі-продажу
частини житлового будинку.

Оскільки відповідач відмовилась від
укладення основного договору, просив
стягнути з останньої неустойку
відповідно до п.п. 3.4 попереднього
договору у виді штрафу в сумі 100 000
грн.

Також просив стягнути з відповідача
судові витрати, сплачені відповідно
до заочного рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 18 грудня 2009
року, зміненого рішенням
Апеляційного суду Київської області
від 19 серпня 2010 року, які в подальшому
були скасовані судом касаційної
інстанції, судові витрати за розгляд
апеляційної та касаційної скарг та
виконавчий збір в сумі 10 500,99 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду
м. Києва від 29 жовтня 2013 року позовну
заяву визнано неподаною та повернуто
позивачу.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просить скасувати
вказану ухвалу суду та направити
справу для подальшого розгляду до
Дарницького районного суду м. Києва.
Посилався на порушення судом норм
процесуального права.

В судове засіданні сторони не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлялись судом належним
чином.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного судового рішення,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про повернення
позовної заяви позивачу, суд першої
інстанції виходив з того, що питання
щодо повернення безпідставно
сплачених коштів за скасованим
судовим рішенням відповідно до ч.2 ст.
380 ЦПК України відноситься до
компетенції суду, який його ухвалив.

Питання про повернення судових витрат
віднесено до компетенції того суду,
на рахунок якого сплачені кошти, а
про повернення виконавчого збору - до
компетенції виконавчої служби, а тому
потреби звертатися до суду в
порядку позовного провадження з цього
питання не має.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду.

Як вбачається зі змісту позовних
вимог, позивачем заявлено позовні
вимоги про стягнення з відповідача
неустойки у виді штрафу в сумі 100 000
грн. за відмову від укладення
договору купівлі-продажу, відповідно
до п. 3.4 попереднього договору.

Разом з тим, наявні в матеріалах
справи судові рішення, на які
посилався суд першої інстанції,
свідчать про те, що вони ухвалювались
з приводу розгляду іншої позовної
вимоги - стягнення авансу за
попереднім договором в сумі 101 000 грн.
відповідно до п. 4.2 попереднього
договору.

За таких підстав висновок суду про те,
що заявлені вимоги повинні
розглядатись в порядку вирішення
питання про поворот виконання
відповідно до ст.380 ЦПК України є
необґрунтованим.

Вирішення питання доцільності
звернення позивача з тими чи іншими
вимогами на стадії вирішення питання
про відкриття провадження у справі
законом не передбачено.

Як вбачається зі змісту поданої заяви,
позивач звертався не з заявою про
повернення судових витрат, а з позовом
про стягнення вказаних коштів, як
збитків, які він поніс у зв'язку з
розглядом справи.

Оскільки висновки суду першої
інстанції не відповідають обставинам
справи та зроблені з порушенням норм
процесуального права, ухвала
Дарницького районного суду м. Києва від
29 жовтня 2013 року підлягає скасуванню
з передачею питання на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312 - 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_3задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м.
Києва від 29 жовтня 2013 рокускасувати,
передати питання відкриття
провадження у справі на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 22-ц/796/3257/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Коренюк  А.М.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Кирилюк Г.М.