справа № 2010/2-1464/11
провадження 2/619/9/14
17 лютого 2014 року Дергачівський
районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді
судового засідання -
розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Дергачі
Харківської області цивільну справу за
позовом заступника прокурора
Харківської області в інтересах
держави в особі Черкасько-Лозівської
сільської ради Дергачівського району
Харківської області до ОСОБА_2, третя
особа відділ Держземагенства в
Дергачівському районі Харківської
області про визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку, визнання недійсним
запису про реєстрацію державного акту,
витребування майна із чужого
незаконного володіння,
Заступник прокурора Харківської
області в інтересах держави в особі
Черкасько-Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської
області звернувся до суду з позовом, в
якому просить визнати недійсним
державний акт серії ЯД № 032611 від 12.03.2008
року на право власності на земельну
ділянку, площею 0,2231га, по АДРЕСА_1,
виданий на ім'я ОСОБА_2; визнати
з незаконного володіння ОСОБА_2 указану
вище земельну ділянку посилаючись на
те, що прокуратурою Дергачівського
району Харківської області проведено
перевірку дотримання вимог земельного
законодавства під час відведення
земельних ділянок, розташованих у с.
Черкаська Лозова Дергачівського
району, за результатами якої 22.06.2009 року
винесено постанову про порушення
кримінальної справи за фактом
перевищення службових повноважень та
підроблення службовими особами
Черкасько-Лозівської сільської ради,
зокрема, рішення ХХVI сесії V скликання
від 01.02.2008 року, яким передано ОСОБА_2 у
приватну власність земельну ділянку
площею 0,2231га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.
Цивільно-правові наслідки дій
Черкасько-Лозівського сільського
голови полягають у видачі ОСОБА_2
державного акта на право власності на
земельну ділянку, за відсутності
такого права. Так, у державному акті на
право власності на земельну ділянку
від 12.03.2008 року підставою для видачі
ОСОБА_2 зазначено рішення ХХVI сесії V
скликання Черкасько-Лозівської
сільської ради від 01.02.2008 року. З огляду
на відсутність прийнятого у
встановленому порядку рішення
компетентного органу про передачу
земельної ділянки у власність
відповідне право ОСОБА_2, в силу ст. 116 ЗК
України, не набуте. Відсутність у
ОСОБА_2 права власності на спірну
земельну ділянку зумовлює
необхідність визнання недійсним
запису про державну реєстрацію даного
Представник прокуратури
Дергачівського району Харківської
області позовні вимоги підтримав та
надав Вирок Жовтневого районного суду
м. Харкова від 05.06.2013 року, який набрав
законної сили, яким встановлено факт
підроблення Черкасько-Лозівським
сільським головою вищевказаного
рішення.

Представник третьої особи
Черкасько-Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської
області в судове засідання не з'явився,
про причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч.3 ст. 35 ЦПК України
повідомлення про згоду на участь у
справі до суду не надано, тому справа
розглядається без участі представника
третьої особи.

Представник відділу Держземагенства в
Дергачівському районі Харківської
області до судового засідання не
з'явився. Відповідно до ч.3 ст. 35 ЦПК
України повідомлення про згоду на
участь у справі до суду не надано, тому
справа розглядається без участі
представника третьої особи.

Відповідач ОСОБА_2 до судового
засідання не з'явився, причини неявки
суду не повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, однак, поштова кореспонденція
неодноразово повернута до суду за
закінченням терміну зберігання.

Вивчивши наявні у справі докази,
оцінивши їх в сукупності, суд приходить
до висновку про задоволення позову,
виходячи з наступного.

Рішенням від 01 лютого 2008 року ХХVI
сесії V скликання Черкасько-Лозівської
сільської ради Дергачівського району
Харківської області ОСОБА_2 передано у
приватну власність земельну ділянку
для здійснення ритуальних послуг та на
здійснення торгівельної діяльності
ритуальною атрибутикою для поховання в
с. Лісне площею 0,2231га по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 126 Земельного
Кодексу України право власності на
земельну ділянку посвідчується
державним актом, крім випадків,
визначених частиною другою цієї
статті.

На підставі зазначеного вище
рішення ОСОБА_2 12 березня 2008 року видано
державний акт серії ЯД №032611 на право
власності на земельну ділянку площею
0,2231га по АДРЕСА_1, яка призначена для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд.

Стаття 13 Конституції України
передбачає, що земля є об'єктом права
власності Українського народу. Від
імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. ст. 142-145 Конституції
України до матеріальної основи органів
місцевого самоврядування належить,
зокрема, земля, управління якою
здійснюють територіальні громади
через органи місцевого самоврядування
в межах їх повноважень шляхом
прийняття рішень.

Статтею 116 ЗК України встановлено, що
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Виходячи з норм ст. 116 ЗК України
рішення органу виконавчої влади чи
місцевого самоврядування про передачу
у власність земельної ділянки є
необхідною передумовою виникнення
права власності на земельну ділянку.

Указаним положенням визначено правові
підстави набуття громадянами і
юридичними особами права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності. Такими
підставами є рішення органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, не
заборонених законом, зокрема, із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

3 матеріалів справи вбачається, що
прокуратурою Харківської області
проведено перевірку додержання вимог
земельного законодавства при
прийнятті рішень органом державної
виконавчої влади, за результатами якої
встановлено, що ОСОБА_2 незаконно та
протиправно набув право власності на
земельну ділянку площею 0,2231га, що
розташована по АДРЕСА_1 та призначена
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд Черкасько-Лозівською
сільською радою Дергачівського району
Харківської області 01.02.2008 року на ХХVI
сесії V скликання питання щодо передачі
відповідачу у приватну власність
земельної ділянки не вирішувалося.
Рішення щодо передачі відповідачу у
приватну власність цієї земельної
ділянки сільською радою не приймалося.

Зазначені обставини встановлені також
вироком Жовтневого районного суду м.
Харкова від 05 червня 2013 року, яким
засуджено ОСОБА_3 за ст.ст.365 ч.2, 366 ч.2 КК
України. Вказаний вирок набрав
законної сили.

А саме, вказаним вироком суду
встановлено факт відсутності рішення
Черкасько-Лозівської сільської ради,
яким спірна земельна ділянка була
надана ОСОБА_2, оскільки рішення ХХVI
сесії V скликання від 01.02.2008 року
Черкасько-Лозівської сільської ради, є
підробленим.

Так, ст. ст. 26, 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування з Україні», ст.
12. п. 12 розділу X ЗК України передбачено,
що виключно на засіданнях ради
приймаються рішення про передачу
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян
відповідно до ЗК України.

Частиною 4 статті 61 ЦПК України
передбачено, що вирок у кримінальному
провадженні, що набрав законної сили,
або постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Суд також враховує, що відповідач
ОСОБА_2 не отримував в законному
порядку спірну земельну ділянку,
відповідного рішення сільської ради з
приводу вказаного не виносилося.

Згідно п. б) ст. 81 ЗК України громадяни
України набувають право власності на
земельні ділянки на підставі
безоплатної передачі із земель
державної та комунальної власності.

Відповідно до п. 12 Перехідних положень
ЗК України до розмежування земель
державної та комунальної власності
повноваження щодо розпорядження
землями (крім земель, переданих у
приватну власності, та земель,
зазначених в абзаці, третьому цього
пункту) в межах населених пунктів
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Видача державного акта на право
власності на земельну ділянку без
визначеної законом (ч. 1 ст. 136 ЗК
України) підстави є неправомірною, а
державний акт, виданий з порушеннями
вимог ст. ст. 116,118 ЗК України - недійсним.

Необхідність визнання недійсним
державного акта на право власності на
земельну ділянку у випадку
встановлення судом, що рішення про
передачу земельної ділянки у власність
сільською радою не приймалося,
випливає зі змісту ч.2 ст. 152 ЗК України
та правової позиції Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ (постанова від 20.02.2012 №6-78 цс-11).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п.18 постанови від 06.11.2009 № 9
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» такими є
правочини, що посягають на економічні
інтереси держави, зокрема: правочини,
спрямовані на незаконне володіння,
користування об'єктами права власності
українського народу - землею як
основним національним багатством, що
перебуває під особливою охороною
держави.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

За зміст ост. 330 ЦК України якщо майно
відчужене особою, яка не мала на це
права, добросовісний набувач набуває
право власності на нього, якщо
відповідно до статті 388 цього Кодексу
майно не може бути витребуване у нього.

Спірна земельна ділянка вибула з
володіння держави, не з її волі,
оскільки компетентним органом у
встановленому законом порядку рішення
про передачу земельної ділянки не
приймалося.

Необхідність витребування спірної
земельної ділянки з чужого незаконного
володіння із застосуванням положень
статей 387, 388 ЦК України у випадку
встановлення судом, що земельна
ділянка у встановленому законом
порядку не надавалася, рішення
сільської ради, зазначене в державному
акті на право власності - підроблене,
визначене правовою позицією Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ (постанова від 26.09.2011 №6-34 цс-11).

Пунктом 4 ч.2 ст. 16 ЦК України
передбачено, що одним із способів
захисту цивільних прав передбачено
відновлення становища, яке існувало до
порушення.

Як роз'яснено ч.5 п.10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 року
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» рішення суду
про задоволення позову про повернення
майна, переданого за недійсним
правочином, чи витребування майна із
чужого незаконного володіння є
підставою для здійснення державної
реєстрації права власності на майно,
що підлягає державній реєстрації, за
власником, а також скасування
попередньої реєстрації (статті 19, 27
Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень").

В зв'язку з наведеним позовні вимоги є
законними, обґрунтованими та
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-216 ЦПК
України, суд

вирішив:

Позовні вимоги заступника прокурора
Харківської області в інтересах
держави в особі Черкасько-Лозівської
сільської ради Дергачівського району
Харківської області задовольнити
частково.

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,2231га, для ведення особистого
селянського господарства на території
Черкасько-Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської
області, виданий 12 березня 2008 року
ОСОБА_2 та зареєстрований в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 28.

Визнати недійсним запис в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
щодо права власності ОСОБА_2 на
земельну ділянку площею 0,2231га на
території Черкасько-Лозівської
сільської ради Дергачівського району
Харківської області.

Витребувати у ОСОБА_2 на користь
держави в особі Черкасько-Лозівської
сільської ради Дергачівського району
Харківської області земельну ділянку
площею 0,2231га по АДРЕСА_1, яка призначена
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (кадастровий номер
:00:000:1743).

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано до апеляційного суду
Харківської області через
Дергачівський районний суд
Харківської області протягом десяти
днів з дня його проголошення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
І.М. Нечипоренко