Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2058/14-ц
Провадження № 2/711/1056/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 червня 2014 року Придніпровський районний суд м . Черкаси в складі :

- головуючого Клочко О.В.

- при секретарі Туз Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м . Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним , вказуючи , що він являється сином ОСОБА_4, який помер 8.05.2013 року.

Позивач вказує , що після смерті батька відкрилася спадщина до складу якої входить квартира , яка розташована за адресою м . Черкаси, АДРЕСА_1.

1 квітня 2013 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким зробив розпорядження на все своє майно на користь ОСОБА_2

Даний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_3 1.04.2013 року та зареєстровано в реєстрі за №971.

Заповіт вважає недійсним, оскільки за життя його батько говорив , що вказану квартиру заповість саме на нього.

У відповідності до ст..225 ЦК України просив суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_4, посвідчений 10.04.2013 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав.

ОСОБА_2С та її представник ОСОБА_6 позов не визнали.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 просила суд відмовити позивачу у позові , надавши письмові заперечення на позов.

Заслухавши пояснення сторін , допитавши свідків та дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає, що підстав для задоволення позову ОСОБА_1 у суду не має, оскільки позов не підтверджено жодним доказом.

Відповідно до ст..225 ЦК України правила цієї норми поширюються на ті випадки, коли немає законних підстав для визнання громадянина недієздатним, однак є дані про те , що в момент укладення правочину він перебував у такому стані, коли не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними / тимчасовий психічний розлад, нервове зворушення, тощо / . Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину має призначатися судово психіатрична експертиза.

Розгляд вимог про визнання правочину недійсним з цих підстав здійснюється з урахуванням як висновку судово психіатричної експертизи, так і інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи позивача про те , що в момент його укладення він не розумів значення своїх дій і не міг керувати ними.

Проте , в будь якому випадку, експертний висновок є не беззаперечним фактом, а одним із доказів, який оцінюється у сукупності з іншими доказами у справі.

Так, за обставинами справи , позивачем ОСОБА_1 та його представником на вирішення суду питання щодо призначення та проведення такої судової психіатричної експертизи / посмертної / не піднімалось і не ставилось, відповідне клопотання відсутнє.

В той же час , в ході розгляду справи , питання щодо призначення та проведення вказаної експертизи піднімалось та обговорювалось , проте представником позивача не ініціювалась можливість реального проведення такої експертизи з посиланням на те , що відсутні фактичні дані про наявність у ОСОБА_4 будь якого психічного захворювання, що визнано в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Обовязкове призначення експертизи визначено в статті 145 ЦПК України.

Призначення експертизи є обовязковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами.

Призначення експертизи є обовязковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити:

1/ характер і ступінь ушкодження здоровя

2/психічний стан особи

3/вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Позивачем не надано суду документальних підтверджень про те , що ОСОБА_4 у момент вчинення заповіту від 1.04.2013 року перебував у стані, коли не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними.

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були свідками обставин укладення заповіту від 1.04.2013 року , підтвердили, що особу заповідача ОСОБА_4 нотаріусом встановлено та перевірено його дієздатність , ОСОБА_4 мав хворобу рук, а тому , заповіт було підписано ОСОБА_8 та ОСОБА_7, а будь які дані про те , що ОСОБА_4 вів себе неадекватно , мав психічні розлади вони не бачили, і такі відсутні.

Згідно з Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ЦК України , якщо фізична особа у звязку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом.

Позовні вимоги ОСОБА_1 ніякими доказами не підтверджені , відсутні будь які дані про те , що ОСОБА_4 у момент укладання заповіту перебував у стані, коли не міг розуміти значення своїх дій та не міг ними керувати.

Оскільки відсутні будь які докази на підтвердження позовних вимог ОСОБА_1, в них має бути відмовлено.

На підставі ст..ст.11,60, 213-215, 88 ЦПК України , керуючись ст. 225 ЦК України , суд

В И Р І Ш И В :

В позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у розгляді справи , але не були присутні при проголошенні судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу на протязі десяти днів з дня отримання копії рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ КЛОЧКО О.В.