Справа № 734/4086/13-ц Провадження №
22-ц/795/191/2014 Головуючий у I інстанції
-Іванюк Т.І. Доповідач - Острянський В.
І.Категорія -цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2014 року м. ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОстрянського В.І.,
суддів:Бечка Є.М., Хромець Н.С., при
секретарі:Рудик І.І., за участю:ОСОБА_5,
ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
Козелецького районного суду
Чернігівської області від 06 грудня 2013
року в справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить
оскаржуване рішення суду змінити в
частині розміру стягнутих з нього
аліментів і стягнути з нього на користь
ОСОБА_5 аліменти на утримання
неповнолітних дітей у розмірі 1/9
частини усіх видів заробітку (доходів)
на кожну дитину.

Апелянт вважає, що постановлене
рішення в частині визначення розміру
аліментів є необгрунтованим та
незаконним. Вказує, що суд першої
інстанції відмовився прийняти від
нього докази, які підтверджували інші
обставини, що мають істотне значення,
тобто про наявність у нього батьків,
які є інвалідами. Батьки отримують
пенсію, але цієї пенсії недостатньо для
здійснення їх необхідного лікування.
Батько переніс дуже дороге операційне
втручання і апелянт вважає за
необхідне допомагати своїм батькам
матеріально. Апелянт зазначає, що помер
його рідний брат, залишивши по собі
вдову з двома малолітніми дітьми, яким
він вважає за необхідне також
періодично допомагати. Апелянт
наголошує, що суд першої інстанції
безпідставно не прийняв до уваги його
доводи, неповно з"ясував обставини, що
мають значення для справи, не врахував
матеріальний стан позивачки та
відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача ОСОБА_5 та відповідача ОСОБА_6,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони мають трьох неповнолітніх
дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, доньку
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.3-5), які перебувають на
утриманні матері ОСОБА_5. Відповідач в
добровільному порядку коштів на
утримання дітей не надає.

Статтею 180 Сімейного кодексу України
встановлено імперативне правило,
згідно з яким батьки зобов"язані
утримувати своїх дітей до досягнення
ними повноліття.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина, інші обставини, що
мають істотне значення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачка займається вихованням дітей,
повністю їх утримує, що відповідач
працює та має постійний дохід.

Апеляційний суд погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він відповідає матеріалам
справи і вимогам діючого
законодавства.

Посилання апелянта на наявність у
нього батьків, які є інвалідами і які
потребують матеріальної допомоги та
наявність вдови його брата з двома
малолітніми дітьми, яким він вважає за
необхідне також періодично допомагати
і те що, суд першої інстанції повинен
був враховути ці обставини при
визначенні розміру аліментів, суд не
бере до уваги, оскільки останні не були
предметом розгляду у суді першої
інстанції через відмову суду з
неповажних причин у їх дослідженні.
Також дані обставини не є підствами для
зменшення розміру стягнутих аліментів.

Інших переконливих доводів та доказів
на підтвердження тих обставин, на які
посилається відповідач у апеляційній
скарзі та які могли б слугувати
підставою для зменшення розміру
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей апеляційним судом, відповідачем
не надано.

Не встановивши порушень судом першої
інстанції при ухваленні рішення норм
матеріального чи процесуального права,
які, за змістом ст. 309 ЦПК України можуть
бути підставою для його скасування чи
зміни, та зважаючи на те, що ст. ст.192 СК
України передбачає можливість
зменшення розміру стягнутих за
рішенням суду аліментів за позовом
платника аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного його стану
чи погіршення здоров"я, апеляційний суд
не знаходить підстав для задоволення
апеляційної скарги.

Враховуючи, що ухвалене судом рішення
відповідає матеріалам справи і вимогам
матеріального та процесуального
закону, а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків оскаржуваного
рішення, підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Козелецького районного суду
Чернігівської області від 06 грудня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: