Справа № 274/3047/14-ц
Провадження № 2/0274/1347/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

02.09.2014 року Бердичівський
міськрайонний суд Житомирської
області в складі судді Зайцева А.В., при
секретарі Рудаковій А.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в місті Бердичеві цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Управління пенсійного Фонду в м.
Бердичеві та Бердичівському районі
про встановлення факту перебування у
трудових відносинах, внесення запису
до трудової книжки, зобов"язання внести
дані до персоніфікованого обліку та
відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в
и в:

Позивачка звернулася до суду із
позовом, в якому просить встановити
факт її перебування у трудових
відносинах з відповідачем як суб"єктом
підприємницької діяльності,
відповідно до трудового договору між
працівником та фізичною особою, яка
використовує найману працю, що
зареєстрований 01 жовтня 2013 року за
№4 Бердичівським центом
зайнятості із 01.10.2013 року по 30.11.2013 року,
та зобов"язати відповідача ОСОБА_2
внести запис до її трудової книжки про
її прийняття на роботу та звільнення, у
відповідності до вимог КЗпП України, а
також внести дані про її заробіток і
стаж до персоніфікованного обліку
Управління пенсійного фонду в
м.Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області, стягнути з
відповідача на її користь 5000 гривень
моральної шкоди, та судові витрати.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала в повному
об'ємі.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнав частково, представник
відповідача - Управління Пенсійного
Фонду в м.Бердичеві та Бердичівському
районі у судове засідання не з"явився,
надав заяву про розгляд справи у його
відсутності та надав заперечення
проти позову, оскільки вважає себе
неналежною стороною по справі.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши зібрані докази по справі,
суд дійшов висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Як було встановлено судом та
вбачається з матеріалів справи, 01.10.2013
року між позивачкою, як працівником, та
відповідачем, як фізичною особою, яка
використовує найману працю, був
заключений трудовий договір № 4.
Відповідно до договору позивачка
зобов'язалась виконувати обов'язки
продавця непродовольчих товарів, а
відповідач зобов'язався виплачувати
заробітну плату.

30 листопада 2013 року, договір було
розірвано на підставі п.1 ст.36 КЗпП
України (за згодою сторін).

Як вбачається з пояснень
позивачки а також матеріалів справи, і
цього не заперечив і сам відповідач
ОСОБА_2, при звільненні позивачки
відповідач відмовився вносити запис до
трудової книжки про час її роботи, та не
подав відповідних даних про її роботу
до Управління пенсійного фонду в
м.Бердичеві та Бердичівському районі,
внаслідок чого у системі
персоніфікованого обліку відсутні
відомості про її заробіток та стаж
роботи.

Відповідно до вимогст.47,116 КЗпП
України власник або уповноважений ним
орган зобов"язаний у день звільнення
видати працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести повний
розрахунок.

Згідно із п. 2.20-1 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок на
підприємствах, в установах і
організаціях, фізичні особи, при
прийомі на роботу, та звільненні
найманого працівника, роблять у
трудовій книжці відповідний запис,
внесені фізичною особою до трудової
книжки дані підтверджуються підписом
посадової особи органу державної
служби зайнятості, який зареєстрував
трудовий договір і засвідчується його
печаткою.

Вирішуючи позовні вимоги щодо
відшкодування моральної шкоди, суд
виходить з положень ст.32, 56 і 62
Конституції України, та ст.237-1 КЗпП
України, про те, що кожен громадянин має
право на відшкодування моральної
шкоди, заподіянної внаслідок порушення
його прав і свобод та законних
інтересів. Визначаючи розмір
відшкодування моральної шкоди суд
враховуючи характер та обсяг заподяних
позивачу страждань, вважає можливим
стягнути з відповідача ОСОБА_2 моральну
шкоду у розмірі визначенному
позивачкою.

Таким чином, по справі
встановлено, що позов є обґрунтованим
та підлягає задоволенню в частині
позовних вимог, заявлених до ОСОБА_2 В
позові до Управління Пенсійного фонду
в м.Бердичеві та Бердичівському районі
- відмовити за безпідставністю.

Відповідно до ст.214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
питання щодо розподілу судових витрат
між сторонами.

Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Оскільки, суд приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог, то судові витрати понесені
позивачкою, підлягають стягненню із
відповідача на її користь.

На підставі викладеного,
керуючись ст.16 ЦК України, ст.115 КЗпП
України, ст.21, 24 Закону України «Про
оплату праці», ст.11,57,60,79,89 ЦПК України,
суд, -

в и р і ш и
в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Встановити факт перебування
ОСОБА_1 у трудових відносинах, з ОСОБА_2,
як суб"єктом підприємницької
діяльності, з 01.10.2013 р. по 30.11.2013 р,
відповідно до трудового договору між
працівником та фізичною особою, яка
використовує найману працю, що
зареєстрований 01.10.2013 р. Бердичівським
міським центром зайнятості за №4.

Зобов'язати ОСОБА_2 внести запис
до трудової книжки ОСОБА_1, про
прийняття її на роботу та звільнення,
відповідно до вимог КЗпП України.

Зобов'язати ОСОБА_2 внести дані
про заробіток і стаж ОСОБА_1 до
персоніфікованого обліку Управління
Пенсійного фонду в м.Бердичеві та
Бердичівському районі Житомирської
області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1та 5000 гривень завданої моральної
шкоди, 300 гривень витрат понесених нею
при оплаті правової допомоги та 243,60 грн
витрат понесених нею при оплаті
судового збору.

В позові до Управління Пенсійного
фонду в м.Бердичеві та Бердичівському
районі - відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Житомирської області через
Бердичівський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його оголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутнім у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подавати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: