Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2014 року Будьоннівський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого - судді Грачова Р.Р.,

при секретарі - Корєнєвій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що
діє в особистих інтересах та в
інтересах малолітнього ОСОБА_2 до
виконавчого комітету Будьоннівської
районної в місті Донецьку ради, КП
«Керуюча компанія Будьоннівського
району міста Донецька» про визнання
житловим приміщенням кімнати в
гуртожитку та про визнання права на
житлове приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з
позовом до виконавчого комітету
Будьоннівської районної в місті
Донецьку ради, КП «Керуюча компанія
Будьоннівського району міста
Донецька» про визнання житловим
приміщенням кімнати в гуртожитку та
про визнання права на житлове
приміщення, посилаючись на наступні
обставини.

9 грудня 2002 року АТЗТ «Донецький
хімічний завод» позивачці - ОСОБА_1 було
видано ордер №19 на житлову площу в
гуртожитку, згідно тексту якого вона
набула право зайняття жилої площі в
кімнаті АДРЕСА_1, розміром 12кв.м.

Вказаний ордер їй було видано на
підставі протоколу №23 від 04.12.2002 року
сумісного рішення адміністрації та
профспілкового комітету АТЗТ
«Донецький хімічний завод».

Після її вселення у вказану кімнату в
гуртожитку, 18 грудня 2002 року вона була
поставлена на реєстраційний облік за
адресою АДРЕСА_1.

Основним квартиронаймачем вказаної
кімнати в гуртожитку, згідно ордеру
від 09.12.2002 року та довідки КП «Керуюча
компанія Будьоннівського району міста
Донецька» є позивачка.

На теперішній час окрім неї за даною
адресою зареєстрований її малолітній
син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За час мешкання по вказаній адресі
позивачка добросовісно виконувала
свої обов'язки як наймача житла, з нею
укладались відповідні (типові)
договори користування житловою площею
в гуртожитку.

Позивачка в повному обсязі
здійснювала оплату за користування
житловим приміщенням та сплачувала
комунальні послуги, заборгованості по
квартплаті у неї немає.

В кінці 2011 року позивачка прийняла
рішення про необхідність приватизації
займаної нею житлової кімнати в
гуртожитку, однак співробітники ККП
«Бюро приватизації та обміну
житлового фонду м. Донецька»
повідомили її, що вона не може
скористувалися вказаним правом, з
огляду на те, що займана нею кімната в
гуртожитку НОМЕР_1, згідно з
інвентаризаційною справою є нежилою
«бібліотекою».

Так, займана позивачкою кімната в
інвентаризаційній справі зазначена як
кімната НОМЕР_2 на третьому поверсі,
вказана кімната не є жилою, не має
житлової площі та зазначена як
бібліотека.

В зв'язку з чим, позивачка зверталась
до різних інстанцій з питання дозволу
переводу спірного приміщення кімнати з
нежилого фонду в жилий, однак,
отриму4вала відповіді, що діючим
житловим законодавством не
передбачено заселення нежилих
приміщень в гуртожитках з видачею
ордерів та подальшою реєстрацією.

Просить суд визнати кімнату АДРЕСА_1
житловим приміщенням та визнати за нею
та малолітнім ОСОБА_2 право
користування житловою кімнатою
АДРЕСА_1.

В судове засідання позивачка не
з'явилась, надала суду заяву про
розгляд справи без її участі, позов
просила задовольнити.

Представники відповідачів -
виконавчого комітету Будьоннівської
районної в місті Донецьку ради та КП
«Керуюча компанія в Будьоннівському
районі міста Донецька в судове
засідання не з'явились, були
повідомлені належним чином про час та
місце розгляду справи.

Згідно вимог ст. 224 ЦПК України у
випадку неявки в судове засідання
відповідача, належним чином
повідомленого та від якого не надійшло
заяви про розгляд справи у його
відсутність, якщо вказані ним причини
неявки визнані неповажними, суд може
прийняти заочне рішення на підставі
доказів, які є в матеріалах справи, якщо
позивач не заперечував проти такого
розгляду справи.

В зв'язку, з чим суд вважає можливим
розглянути справу у відсутності
відповідачів, що відповідає положенням
ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов
обґрунтований та підлягає задоволенню
за таких обставин.

Згідно зі статтею 129 ЖК України, на
підставі рішення про надання жилої
площі в гуртожитку адміністрація
підприємства, установи, організації
видає громадянинові спеціальний ордер,
який є єдиною підставою для вселення
на надану жилу площу.

Так, 4 грудня 2002 року АТЗТ
«Донецький хімічний завод» - ОСОБА_1 був
виданий ордер №19 на житлову площу в
гуртожитку за адресою АДРЕСА_1, що
свідчить про набуття позивачкою
правової підстави для вселення у
вказану кімнату гуртожитку.

11 листопада 2010 року у позивачки
ОСОБА_1 народилася дитина - ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження, актовий запис №177.

23 серпня 2013 року позивачка ОСОБА_1,
внаслідок укладення шлюбу змінила
прізвище на «ОСОБА_1», що
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу, актовий запис №71.

Після вселення у спірну кімнату
гуртожитку, позивачка зареєструвалась
за адресою АДРЕСА_1, а в після
народження дитини у вказаній кімнаті
був зареєстрований і ОСОБА_2, що
підтверджується довідкою наданою КП
«Керуюча компанія Будьоннівського
району міста Донецька» від 05.08.2013 року.

Судом встановлено, що за час
мешкання у спірній кімнаті позивачка
добросовісно виконувала свої обов'язки
як наймач житла, з нею укладались
відповідні (типові) договори
«користування житловою площею в
гуртожитку», вона в повному обсязі
здійснювала плату за користування
житловим приміщенням та сплачували
комунальні послуги.

Так, як встановлено в судовому
засіданні, що з метою приватизації
вказаної спірної кімнати позивачка
звернулася з заявою до ККП «Бюро
приватизації та обміну житлового
фонду м. Донецька» на що отримала
відповідь про те, що вона не може
скористувалися вказаним правом, з
огляду на те, що займана нею кімната в
гуртожитку НОМЕР_1, згідно з
інвентаризаційною справою є нежилою
«бібліотекою».

Дійсно, як вбачається з технічного
паспорту на будинок (гуртожиток)
АДРЕСА_1, приміщення бібліотеки НОМЕР_2
використовується як житлова кімната.

Разом з тим, при зверненні позивачки
до прокуратури Будьоннівського району
міста Донецька, її звернення було
розглянуто виконкомом Будьоннівської
районної в м. Донецьку ради та
повідомлено позивачку про те, що діючим
житловим законодавством не
передбачено заселення нежилих
приміщень в гуртожитках з видачею
ордерів та наступною реєстрацією
громадян, в зв'язку з чим було
рекомендовано звернутися до Інспекції
Державного архітектурно -
будівельного контролю для
переоформлення нежилого приміщення в
жиле.

Після чого вона звернулася до
Інспекції Державного архітектурно -
будівельного контролю, на що отримала
відповідь про те, що чинним
законодавством встановлено лише право
на переобладнання, перепланування
житлових і підсобних приміщень, а не
нежитлових приміщень гуртожитків та
виключно з дозволу власника
гуртожитку, органу місцевого
самоврядування, за умови відсутності
порушень прав та інтересів інших
громадян, які проживають в гуртожитку,
що підтверджується листом від 28.12.2012
року №В/1689

Так, судом встановлено наступне.

Згідно зі статтею 50 ЖК України, жиле
приміщення, що надається громадянам
для проживання має бути
благоустроєним стосовно умов даного
населеного пункту, відповідати
встановленим санітарним та технічним
вимогам.

Так відповідно до висновку судової
будівельно - технічної експертизи №
6458/24 від 17.12.2013 року, кімната АДРЕСА_1
нормам протипожежної безпеки,
санітарно - технічним нормам не
протиречить та відповідає
архітектурно - будівельним нормам. На
теперішній час кімната АДРЕСА_1 є
житловим приміщенням та може
використовуватись як житлове
приміщення.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що спірна кімната АДРЕСА_1 є
житловим приміщенням.

Виходячи з викладеного, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1, що діє в особистих
інтересах та в інтересах малолітнього
ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Будьоннівської районної в місті
Донецьку ради, КП «Керуюча компанія
Будьоннівського району міста
Донецька» про визнання житловим
приміщенням кімнати в гуртожитку та
про визнання права на житлове
приміщення підлягають задоволенню та
вважає за необхідне визнати жилою
кімнату АДРЕСА_1 та визнати за
позивачкою право користування
вказаною кімнатою.

На підставі ст.ст. 50,129 ЖК України та
керуючись ст.ст. 213, 214, 215, 224 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, що діє в
особистих інтересах та в інтересах
малолітнього ОСОБА_2 до виконавчого
комітету Будьоннівської районної в
місті Донецьку ради, КП «Керуюча
компанія Будьоннівського району міста
Донецька» про визнання житловим
приміщенням кімнати в гуртожитку та
про визнання права на житлове
приміщення - задовольнити.

Визнати жилою кімнату АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 право користування
кімнатою АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданої
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя: