У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів палати в цивільних
справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі суддів:
Чужі Ю.Г. (головуючий), Леска В.В.,
Кондора Р.Ю., при секретарі Голінко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ужгороді цивільну
справу за апеляційною скаргою
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Свалявському районі на
ухвалу Воловецького районного суду від
20 січня 2014 року про відмову у
задоволенні заяви про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Воловецького районного суду від 07.02.2012
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Свалявському районі про
визнання права на страхові виплати у
розмірі, встановленому судовим
рішенням і сплату заборгованості по
страховим платежам, -

в с т а н о в и л а :

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Свалявському районі
(далі - Фонд) оскаржив в апеляційному
порядку ухвалу Воловецького районного
суду від 20.01.2014 року, якою відмовлено
Фонду у задоволенні заяви про перегляд
рішення Воловецького районного суду
від 07.02.2012 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

В обґрунтування апеляційної скарги
Фонд посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення судом норм процесуального
права, в зв'язку з чим ставить питання
про скасування ухвали місцевого суду
та постановлення нової ухвали про
задоволення заяви.

Заслухавши представника
представників апелянта та
представника позивача, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга до задоволення не
підлягає з таких підстав.

Встановлено, що 20.12.2013 року Фонд
звернувся до суду з заявою про перегляд
у зв'язку з нововиявленими обставинами
рішення Воловецького районного суду
від 07.02.2012 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до Фонду, треті особи: ВАТ
«Воловецький лісокомбінат» та
державний інспектор праці
Територіальної державної інспекції
праці у Закарпатській області Лопіт
І.І., про визнання права на страхові
виплати у розмірі, встановленому
судовим рішенням і сплату
заборгованості по страховим платежам.
Вимоги Фонд мотивував тим, що на даний
час йому стало відомо, що ухвалою
Вищого адміністративного суду від
20.11.2013 року скасовано постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12.12.2011 року
в частині відмови у задоволенні
позовної вимоги Фонду щодо визнання
неправомірними дій державного
інспектора праці територіальної
державної інспакції у Закарпатській
області Лопіт І.І. та визнання
протиправним припису № 07-09-010/1110-1583 від
18.11.2009 року щодо перерахунку
щомісячного відшкодування шкоди
ОСОБА_3 і залишено в силі постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 10.03.2011 року,
яким дії інспектора праці визнані
неправомірними, а припис скасовано.

Дану обставину Фонд вважає
нововиявленою щодо рішення
Воловецького районного суду від 07.02.2012
року, оскільки ні суду, ні учасникам
судового процесу по цій справі, на той
час, не було відомо про неправомірність
дій інспектора праці та скасування
його припису щодо проведення
перерахунку щомісячного відшкодування
шкоди потерпілому ОСОБА_3

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 361 ЦПК
України одною з підстав для перегляду
рішення суду у зв'язку з нововиявленими
обставинами є скасування судового
рішення, яке стало підставою для
ухвалення рішення, що підлягає
перегляду.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, від 30.03.2012 року № 4 «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»
скасування судового рішення (пункт 3
частини другої статті 361 ЦПК) може бути
визнано нововиявленою обставиною лише
в тому випадку, коли суд обґрунтував
ухвалене судове рішення скасованим
(воно було підставою для ухвалення
такого судового рішення) або виходив із
нього, хоча прямо й не посилався на
нього на підтвердження наявності
вказаних обставин, а також якщо
наслідком скасування судового рішення
є інше за змістом вирішення спору.

Вирішуючи питання про скасування
судового рішення із зазначених
підстав, суди мають виходити з
преюдиційного зв'язку судових рішень,
зокрема, із того, що між рішеннями має
існувати матеріально-правовий зв'язок,
факти, встановлені в одній із справ,
мають значення для іншої справи.

Зі змісту рішення суду, про перегляд
якого ставить питання Фонд, видно, що
суд обґрунтував його рішенням
апеляційного суду Закарпатської
області від 17.07.2008 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до Фонду та ВАТ
«Воловецький лісокомбінат» про
стягнення заборгованості по страховим
платежам, яким визначено розмір
щомісячних страхових виплат ОСОБА_3

Дане судове рішення не скасоне і має
силу приюдиції.

Тому факт скасування припису
інспектора праці не може означати
протилежне вирішення питання, щодо
обов'язку Фонду проводити потерпілому
ОСОБА_3 перерахунок страхових виплат.

Крім цього, постановою Закарпатського
окружного адміністративного суду від
29.03.2012 року, яка залишена без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14.11.2013 року
і ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 24.12.2013 року позов Фонду
про скасування аналогічного припису
територіальної державної інспекції
праці у Закарпатській області від
26.05.2010 року відмовлено.

Тому обствини на які вказує Фонд
визнати нововиявленими неможна.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що ухвала суду першої інстанції
про відмову у задоволенні заяви Фонду
про перегляд судового рішення за
новивиявленими обставинами
постановлена з дотриманням вимог
закону і підстав для її скасування
немає.

Керуючись ст.ст. 207, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Ухвалу Воловецького районного суду від
20 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Судді: