печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Остапчук Т.В.
,

при секретарі - Кондратенко
Т. М.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" про
визнання кредитного договору частково
недійсним

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання частково недійсним договору
про надання споживчого кредиту. Свої
вимоги обгрунтовує тим, що 13.02.2008р.
уклав договір про надання споживчого
кредиту № 014/4070/82/38075 з відповідачем,
відповідно до якого отримав грошові
кошти в розмірі 30000 доларів США. Вважає
п.16.3 договору про надання споживчого
кредиту такими, що не відповідають
чинному законодавству, оскільки
встановлені штрафні санкції -пеня в
розмірі 0,5% від суми заборгованості за
кожний день у 20 разів перевищує
облікову ставку НБУ та положення
відповідної ліцензії Національного
банку не надає право встановлювати та
нараховувати штрафні санкції в
іноземній валюті . Тому просить визнати
пункт 16.3 Договору недійсним.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, направив на
адресу суду заяву про розгляд справи за
його відсутності та зазначив, що
позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове
засідання не з"явився , направив
письмові заперечення на позов.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, приходить до наступного .

13.02.2008р. між ОСОБА_1 та Відкритим
акціонерним товариством "Райффайзен
Банк Аваль" (правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
"Райффайзен Банк Аваль") укладено
договір про надання споживчого кредиту
№ № 014/4070/82/38075. Відповідно до
укладеного договору відповідач
зобов'язувався надати позивачу кредит
в розмірі 30 000доларів США, а позивач
зобов'язувався повернути кредит та
сплатити відсотки за користування
кредитом в розмірі 13,25% з остаточним
терміном погашення кредиту не пізніше
13.02.2018р.

Відповідач свої зобов'язання за
кредитним договором виконав, надав
позивачу кредитні кошти в іноземній
валюті. На момент укладення кредитного
договору не існувало заборони , яка б
перешкоджала позивачу отримати
грошові кошти в іноземній валюті.

З умовами договору про надання
споживчого кредиту позивач
ознайомлений при укеладання та визнає
їх прийнятними для себе.

Пунктом 16.3 даного договору передбачено
, що за прострочення виконання
будь-яких грошових зобов"язань за цим
Договором Позичальник вклачує
Кредитору пеню в розмірі 0,5% від
простроченої до оплати суми за кожен
календарний день прострочення .

Встановлений сторонами розмір
неустойки не суперечить ст.549-551 ЦК
України.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит,
сплатити відсотки та інші платежі
передбачені кредитним договором.

Ч. 1 ст.215 ЦК України передбачені
підстави, за наявності яких правочин
може бути визнаний недійсним, а саме:
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частиною
першою-третьою (зміст правочину не може
суперечити цьому кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі, п'ятою (правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним)
та шостою ( правочин, що вчиняється
батьками (усиновлювачами), не може
суперечити правам та інтересам їхніх
малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей) статті 203 ЦК
України.

Таким чином, при підписанні кредитного
договору, всі передбачені чинним
законодавством вимоги для укладення
договорів були дотримані,а тому не
вбачається підстав стверджувати про
невідповідність п.16.3 вимогам
законодавства , на що позивач
посилається у своїй позовній заяві.

Також не знайшли свого підтвердження в
судовому засідання твердження
позивача про нарахування розміру пені
в іноземній валюті , в своїх
заперечення відповідач вказував про
нарахування штрафних санкцій в гривні.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з наведеного, відсутні
підстави для визнання кредитного
договору недійсним, оскільки п.16.3
договору укладений відповідно до норм
чинного законодавства, позивач
добровільно погодився на його
укладення.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 216,549-551,625,1054 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 203, 208, 209, 212, 213, 215
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль"про визнання кредитного
договору частково недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Печерський районний суд м.Києва
протягом десяти днів з дня отримання
копії.

Суддя
Остапчук Т.В.