Справа № 2-31/12
Номер провадження 6/580/111/14
У Х В А Л А

"12" грудня 2014 р. Лебединський районний суд Сумської області

в складі:головуючого - суддіСтеценка В. А

при секретарі - Радковській О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині заяву Товариства з обмеженою відповідальністю КЕЙ-КОЛЕКТ про поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання;

В С Т А Н О В И В:

Лебединським районним судом Сумської області 25.01.2012 року ухвалено рішення по цивільній справі № 2-31/12, яким частково задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Укрсиббанк та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, мешканців вул. Гастелло 126 АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк, що знаходиться вул. Шевченко - 28 м. Суми МФО 351005, код 09807750, п/р № 0113 заборгованість по кредитному договору від 25 квітня 2008 року № 0, яка виникла станом на 07.10.2011 року по простроченій основній сумі кредиту 4 879,33 доларів США, по прострочених процентах за користування кредитом 510,75 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 13 грн. 48 коп., пеню за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 31 грн. 11 коп., штраф за порушення зобовязань, встановлених кредитним договором в сумі 50 грн., а всього 5 390,08 доларів США і 94 грн. 59 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ "Укрсиббанк судовий збір в сумі 430 грн. 68 коп., по 215 грн. 34 коп. з кожного. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

15.02.2012 року після набрання рішенням законної сили Лебединським районним судом видано виконавчі листи про стягнення боргу та судових витрат.

16.03.2012 року виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості в сумі 5 390,08 доларів США і 94 грн. 59 коп. державним виконавцем повернуто стягувачеві - ПАТ УкрСиббанк на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження в звязку з відсутністю майна, на яке може бути звернуто стягнення.

06.04.2012 року виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судового збору повернуто державним виконавцем до Лебединського райсуду на підставі на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження в звязку з їх виконанням.

11.06.2012 року відповідно до договору факторингу право вимоги кредитної заборгованості ПАТ УкрСиббанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 за кредитним договором № 0 від 25.04.2008 року відступлено ТОВ Кей-Колект.

25.10.2012 року ухвалою Лебединського райсуду змінено особу стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ УкрСиббанк на ТОВ Кей-Колект.

11.03.2013 року та 06.11.2013 року державним виконавцем виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості в сумі 5 390,08 доларів США і 94 грн. 59 коп. двічі було повернуто стягувачеві - ТОВ Кей-Колект на підставі п. 8 ч.1 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження в звязку з існуванням обставин, які виключають здійснення виконавчого провадження.

15.10.2014 року представник ТОВ Кей-Колект звернувся до суду з заявою про поновлення строку предявлення виконавчих листів № 2-31/2012 від 15.02.2012 року до виконання, мотивуючи це тим, що даний строк було пропущено з поважної причини внаслідок того, що після ухвалення рішення суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 запевняли, що добровільно виконають вищезазначене судове рішення, а стягувач погодився на проведення усних переговорів стосовно порядку та строків здійснення оплати заборгованості. Проте, відповідачі навмисне затягували здійснення переговорів, в звязку з чим ТОВ Кей-Колект пропустив строк для предявлення виконавчих листів до виконання.

В судовому засіданні представник стягувача підтримав свої вимоги в повному обсязі.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, своїх заперечень, чи клопотань про відкладення розгляду заяви до суду не подав, хоча про дату і місце розгляду справи був сповіщений належним чином.

Представник боржника ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення поданої заяви заперечив, мотивуючи це тим, що боржники після укладення кредитного договору добросовісно сплачували нараховані їм платежі, допустили порушення умов угоди внаслідок підвищення курсу іноземної валюти та незадовільного матеріального стану, внаслідок чого не мають можливості сплатити борг і тому не надавали усних обіцянок виконати судове рішення в добровільному порядку.

Також він мотивував свої заперечення і тим, що рішення Лебединського райсуду від 25.01.2012 року надавало стягувачеві можливість стягнення боргу в примусовому порядку а обіцянки боржників добровільно сплатити борг не заважали стягувачеві звернутись до державної виконавчої служби, тобто не можуть бути підставою, яка свідчить про поважність причин пропуску строку предявлення виконавчих листів до виконання і обгрунтовує вимоги стягувача про його поновлення.

Крім того, він мотивував свої заперечення і тим, що представником стягувача не надано в судове засідання доказів проведення з відповідачами усних переговорів щодо сплати боргу та доказів згоди боржниками добровільно виконати судове рішення.

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява про поновлення строку предявлення до виконання виконавчих листів до задоволення не підлягає, виходячи з нижче викладеного.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України Про виконавче провадження виконавчі листи можуть бути предявленими до виконання протягом року.

Відповідно до ст. 23 Закону України Про виконавче провадження сроки предявлення виконавчого документа до виконання перериваються його предявленням до виконання.

Срок предявлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

В судовому засіданні було встановлено, що 15.02.2012 року Лебединським районним судом було видано стягувачеві виконавчі листи, які повинні бути предявленими до виконання протягом одного року. Вказані листи неодноразово подавались стягувачами до Лебединського відділу ДВС, проте були повернуті в звязку з відсутністю у боржників майна для погашення боргу та в звязку з існуванням обставин, які виключають здійснення виконавчого провадження.

Проте, стягувач, в черговий раз отримавши виконавчі листи, повернуті на підставі постанови державного виконавця від 06.11.2013 року, не прийнявши мір для усунення недоліків виконавчих документів та не зважаючи на існування можливості їх повторного предявлення для примусового виконання протягом річного строку з дня їх отримання, 15.10.2014 року звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку для предявлення виконавчих до виконання, мотивуючи свої дії тим, що свого часу повірив запевненням боржників про добровільне виконання судового рішення.

Суд не може взяти до уваги доводи представника стягувача про задоволення його вимог, так як в судовому засіданні було встановлено, що на час подання заяви строк, встановлений чинним законодавством для повторного виконання судовго рішення не закінчився, а виконавчі листи були повернуті стягувачеві не внаслідок пропущення цього строку, а з інших підстав.

В той же час суд бере до уваги заперечення представника відповідачки проти задоволення заяви про поновлення стору, так як в судовому засіданні було встановлено, що на підставі рішення Лебединського райсуду від 25.01.2012 року стягувач мав можливість звернутись за стягненням боргу в примусовому порядку і неодноразово звертався до державного виконавця, що обіцянки боржників добровільно сплатити борг не заважали йому здійснювати стягнення і на думку суду не можуть бути підставою, яка свідчить про поважність причин пропуску строку предявлення виконавчого листа до виконання і обгрунтовує вимоги стягувача про його поновлення.

Крім того, суд приймає до уваги, що з метеріалів справи, досліджених в судовому засіданні (а.с. 24-29, 182, 187-188) вбачається, що боржники після укладення кредитного договору деякий час сплачували нараховані їм платежі, допустили порушення умов угоди внаслідок незадовільного матеріального стану (а.с. 96), проте в судове засідання не було надано доказів надання боржниками стягувачу - ТОВ Кей-Колект згоди добровільно виконати судове рішення.

Тому суд вважає за необхідне заяву стягувача ТОВ КЕЙ-КОЛЕКТ про поновлення строку предявлення виконавчих листів до виконання відхилити.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 209-210, ст. 371 ЦПК України;

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю КЕЙ-КОЛЕКТ про поновлення строку предявлення до виконання виконавчих листів, виданих Лебединським районним судом Сумської області 15.02.2012 року по цивільній справі № 2-31/12 за позовом Публічного акціонерного товариства Укрсиббанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення ухвали, в той же строк після отримання її копії.

Суддя В. А. Стеценко