Справа № 128/5882/13-ц
РІШЕННЯ

іменем України

24 червня 2014 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

при секретарі Гавріловій Т.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи ВДВС Староміського управління юстиції про визнання угоди дійсною, визнання права власності на автомашину, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи ВДВС Староміського управління юстиції про визнання угоди дійсною, визнання права власності на автомашину, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.10.2009 року він купив у ОСОБА_3, через ОСОБА_2, який виступав продавцем автомобіля на авто базарі в м. Вінниці та діяв від імені власника на підставі доручення, автомашину марки «ВАЗ 21104», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1. Вказаний транспортний засіб належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Автомобіль, який купив позивач, він знайшов на авто базарі, а перед цим він знайшов аркуш паперу, на якому було вказано про продаж даної машини та номер телефону. Зателефонувавши на вказаний номер, позивач зустрівся з ОСОБА_2, який надав автомобіль для огляду. З довіреною особою ОСОБА_3 ОСОБА_2, позивач обумовив усі істотні умови договору купівлі продажу. В присутності свідкам ОСОБА_4, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 кошти в сумі 5 тисяч доларів США, що станом на 03.11.2013 року становить 39965 грн. та поїхали робити доручення на даний автомобіль. Довіреність, яку особисто давав ОСОБА_3, була видана нотаріусом на позивача та на його дружину ОСОБА_5. Оформити договір купівлі продажу відповідачі не побажали. Після цього, позивачу було передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та лист ВАТ «Мегабанк» в особі Вінницького Центрального Регіонального відділення, згідно якого банк не заперечує щодо зняття заборони на відчуження автомобіля, який належить ОСОБА_3

З часу купівлі автомашини до 16.10.2013 року, позивач та його дружина користувались, володіли придбаною машиною, так як придбаний товар був переданий покупцю, за нього сплачені кошти, передано документ про право власності. Термін дії доручення до 31.10.2014 року, а тому позивач не поспішав знімати машину з обліку та переоформляти на себе чи на дружину, ніяких проблем і претензій від колишнього власника ОСОБА_3 до подружжя ОСОБА_5, які купили автомашину, не було.

16.10.2013 року позивач їхав по трасі Київ ОСОБА_6. На 320 км цієї траси автомашину зупинили працівники ДАІ і затримали машину, повідомивши, що цим займається ВДВС Замостянського РУЮ м. Вінниці. Як згодом стало відомо позивачу, ОСОБА_3 має величезну заборгованість перед банками. Однак, ОСОБА_3 в категоричній формі відмовився надати позивачу розписку про те, що він отримав від нього 5 тис. доларів США і що продав машину ОСОБА_1 Спочатку ОСОБА_2 підтвердив факт отримання коштів від ОСОБА_1, сказав що напише відповідну розписку, а коли позивач прибув до нього, категорично відмовив йому.

В Котовському РЕВ ДАІ Одеської області, 19.11.2009 року позивач отримав тимчасовий реєстраційний талон про тимчасову реєстрацію вказаної автомашини.

Позивач вважає, що його обманули, отримавши кошти, не дали розписку, приховали той факт, що у відповідача ОСОБА_3 є заборгованість перед банками, що ставить під сумнів обставини, викладені в листі з банку.

Оскільки права позивача, як покупця, були порушені діями відповідачів, він звернувся з відповідною скаргою на їх дії до прокуратури.

За наведених обставин ОСОБА_1 звертається до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі продажу автомобіля, укладений між ним та ОСОБА_3 31.10.2009 року та визнати за ним право власності на автомобіль, який являється предметом даного правочину.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 не зявилася, надавши суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги свого довірителя підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, судові витрати залишивши за собою.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду заперечення згідно яких просить справу розглянути в його відсутність, позов не визнає та заперечує проти його задоволення, оскільки між ним та позивачем не виникало будь якого правочину відносно транспортного засобу марки «ВАЗ 21104», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1. З метою можливості керування даним транспортним засобом, ОСОБА_3 уповноважив його експлуатувати даний транспортний засіб на підставі довіреності. Він наполягав на проведенні усіх необхідних процедур перереєстрації автомашини в органах ДАІ УМВС України, посилаючись на лист Вінницького ЦРВ ВАТ «Мегабанк», згідно якого транспортний засіб був придбаний шляхом кредитування, на що позивач повідомив, що з урахуванням того, що кредит погашено в повному обсязі, проведе дану процедуру пізніше, аргументуючи відсутністю на той момент зайвих коштів, чим свідомо поставив під сумнів легітимність факту продажу даного автомобіля у відповідності до вимог чинного законодавства України. Під час оформлення довіреності нотаріусом, даний транспортний засіб було перевірено через Державний реєстр обтяжень рухомого майна на предмет наявності таких обтяжень, за результатами якого обтяження по даному автомобілю не виявлено. Крім того, затримання автомобіля проводилося по виконавчим листам, виданих Ленінським районним судом м. Вінниці від 03.12.2009 року, Київським районним судом м. Харкова від 15.01.2010 року, що в свою чергу спростовує твердження позивача в частині приховування відомостей про наявність обтяжень, оскільки на момент оформлення довіреності від 31.10.2009 року будь які обтяження по даному автомобілю були відсутні. Крім того, на момент оформлення вказаної вище довіреності, він не приймав участь у будь якому правочині відносно автомобіля, будь які вимоги та претензії з його боку відносно транспортного засобу до ОСОБА_1 та ОСОБА_3, відсутні.

Відповідач ОСОБА_6 та представник третьої особи - ВДВС Староміського управління юстиції в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином шляхом оголошення в газету «Вінниччина» від 13.06.2014 року.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено по справі, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АВС/003314, ОСОБА_3 являється власником автомобіля марки «ВАЗ 21104», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, тип легковий седан В, кузов № ХТА 032, сірого кольору. В даному свідоцтві наявна відмітка: Д/Р ЄГП 187965 13.09.2006 року; ОСОБА_8 МВЧ 32025804.01.2005 року; кредит «Мегабанк» - відчуження заборонено (а.с.25).

Згідно повідомлення № 76-07/982 від 25.07.2009 року, ВАТ «Мегабанк» в особі Вінницького ЦРВ ВАТ «Мегабанк» не заперечує щодо зняття заборони на відчуження вказаного вище автомобіля, власником якого являється ОСОБА_3, оскільки кредит погашено в повному обсязі (а.с. 22).

04.10.2009 року ОСОБА_3 уповноважив, з правом дії кожного самостійно: ОСОБА_2 та ОСОБА_9, з правом тимчасового використання за межами України, за умови отримання відповідного свідоцтва в органах ДАІ, розпоряджатись від його імені (продати, обміняти, страхувати, здати в оренду та ін.) належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АВС/ 003314, виданого Вінницьким МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області 15.09.2006 року, автомобілем марки «ВАЗ 21104», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, тип легковий седан В, кузов № ХТА 032, сірого кольору, що підтверджується довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрованою в реєстрі за № 1171 (а.с.21).

Згідно довіреності, посвідченої 31.10.2009 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_10 та зареєстрованої в реєстрі за № 2515 04.10.2009 року, ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_1 та ОСОБА_5, кожен з яких має право виконувати повноваження незалежно один від одного, користуватися з правом тимчасового використання за межами України, за умови отримання відповідного свідоцтва в органах ДАІ, а також розпоряджатися (продати, обміняти, здавати в оренду) належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АВС/ 003314, виданого Вінницьким МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області 15.09.2006 року, автомобілем марки «ВАЗ 21104», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, тип легковий седан В, кузов № ХТА 032, сірого кольору (а.с.19 - 20).

19.11.2009 року Котовським РЕВ ДАІ Одеської області на імя ОСОБА_1 було видано тимчасовий реєстраційний талон серії ДАО № 968850 на автомобіль марки «ВАЗ 21104», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, тип легковий седан В, кузов № ХТА 032, сірого кольору (а.с.24).

16.10.2012 року о 15 год. 00 хв. на 320 км автодороги Київ ОСОБА_6 було, в звязку з арештом, проведено огляд та затримання транспортного засобу - автомобіля марки «ВАЗ 21104», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, тип легковий седан В, кузов № ХТА 032, сірого кольору, яким керував ОСОБА_1 (а.с.23).

Вважаючи, що права позивача, як покупця вказаного транспортного засобу, були порушені діями відповідача ОСОБА_3, він звернувся з відповідною скаргою на його дії до прокуратури (а.с.103).

Постановою старшини міліції слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку СВ Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області від 25.02.2014 року, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003665 від 12.11.2013 року, закрито в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 ознак складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України (а.с.117 - 120).

Стаття 220 ЦК України вказує, що в разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, вказана стаття говорить і про те, що якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовим доказом, і відбулося повне чи часткове виконання договору, але одна з сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У статті 656 ЦК України, зазначено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому; предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Момент виконання обов'язку продавця передати товар зазначений у ст. 664 ЦК України, згідно якої обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

2. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Статтею 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до ст. 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

2. Якщо ціну встановлено залежно від ваги товару, вона визначається за вагою нетто, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу.

3. Якщо договором купівлі-продажу встановлено, що ціна товару підлягає зміні залежно від показників, що зумовлюють ціну товару (собівартість, затрати тощо), але при цьому не визначено способу її перегляду, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на момент передання товару.

Якщо продавець прострочив виконання обов'язку щодо передання товару, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на день передання товару, встановлений у договорі, а якщо такий день не встановлений договором, - на день, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу.

Положення цієї частини про визначення ціни товару застосовуються, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання.

Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених позивачем вимог суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що сторони досягли домовленості по всіх істотних умовах договору купівлі-продажу, відбулося повне виконання договору, але одна з сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є суду доведеними та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.220, 255, 656, 662, 664, 691 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 27, 31, 60, 79, 84, 131, 197, 208, 209, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати дійсним договір купівлі - продажу, укладений 31 жовтня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, згідно якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 купив за ціною 39965 грн. 00 коп. автомобіль марки «ВАЗ 21104», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, тип легковий седан В, кузов № ХТА 032, сірого кольору.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки «ВАЗ 21104», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, тип легковий седан В, кузов № ХТА 032, сірого кольору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :