Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2014 р.

м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду
м. Києва Савлук Т.В., вивчивши матеріали
позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа Головне управління
юстиції в м. Києві про визнання права
власності на спадкове майно,

в
с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду
міста Києва надійшла позовна заява
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа
Головне управління юстиції в м. Києві
про визнання права власності на
спадкове майно.

Відповідно до ст.1 Цивільного
процесуального кодексу України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтереси юридичних осіб,
інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного
процесуального кодексу України
визначено, що здійснюючи правосуддя,
суд захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Форма і зміст позовної заяви визначена
в статі 119 Цивільного процесуального
кодексу України, як передбачено нормою
даної статті, позовна заява повинна
містити: найменування суду, до якого
подається заява; ім'я (найменування)
позивача і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі; зміст позовних вимог; ціну
позову щодо вимог майнового характеру;
виклад обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги; зазначення
доказів, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування; перелік
документів, що додаються до заяви.

Як роз'яснено у п.7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 2009
року за №2 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» позовна заява
подається до суду в письмовій формі і
за змістом повинна відповідати вимогам
статті 119 ЦПК У зв'язку з цим суди мають
звертати особливу увагу, зокрема, на
те, що у позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

На підставі ухвали Дніпровського
районного суду міста Києва від 11 грудня
2013 року позивачу ОСОБА_1 надано строк
для виправлення недоліків до 20 грудня
2013 року, який не може перевищувати п'яти
днів з дня отримання ухвали суду, з
підстав, викладених в ухвалі суду, в
тому числі у зв'язку з несплатою
судового збору.

08 січня 2014 року позивач ОСОБА_1, на
виконання ухвали суду, подала
доповнення до позовної заяви, за
змістом яких просила суд вжити заходів
для забезпечення позову шляхом
витребування правовстановлюючих
документів на спірну квартиру та
призначити у справі товарознавчу
експертизу оцінки вартості нерухомого
майна, в той же час позивачем залишено
поза увагою вимоги суду про надання
доказів щодо сплати судового збору та
надання доказів, а саме: постанову
державного нотаріуса про відмову у
видачі свідоцтва про право власності
на спадкове майно, відомості про
наявність заведеної спадкової справи
відносно майна спадкодавця, чиє майно
безпосередньо має намір успадкувати
позивач; звернення позивача до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті
спадкодавця, в тому числі, Витяги із
Спадкового реєстру, як це передбачено
Порядком вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, який затверджений
Наказом Міністерства юстиції України
від 22 лютого 2012 року №296/5,
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 22 лютого 2012 року за №282/20595.

Також звертаю увагу позивача, що
відповідно до частини першої статті 133
Цивільного процесуального кодексу
України, особи, які беруть участь у
справі і вважають, що подання потрібних
доказів є неможливим або у них є
складнощі в подані цих доказів, мають
право заявити клопотання про
забезпечення цих доказів, однак
позивачами не долучено до позову
доказів, які мали підтвердити
звернення позивачів із заявою про
витребування доказів в порядку
визначеному у статті 133 Цивільного
процесуального кодексу України.

Таким чином, позивачі мають можливість
реалізувати своє право на
витребування доказів шляхом звернення
до суду із заявою про забезпечення
доказів в порядку визначеному ст.133
Цивільного процесуального кодексу
України, однак розгляд заяви про
забезпечення доказів має передувати
зверненню позивача з позовом до суду.

З огляду на викладене, суддя приходить
до висновку, що в межах визначеного
судом строку позивачем не виконано
вимоги суду, які викладені в ухвалі від
11 грудня 2013 року, в той же час
відсутність належним чином оформленої
позовної заява, яка має відповідати
вимогам ст.119 Цивільного
процесуального кодексу України,
унеможливлює вирішення питання про
відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 121 Цивільного
процесуального кодексу України, коли
позивач відповідно до вказівок судді у
встановлений строк не виконає всі
перелічені в статтях 119 і 120 Цивільного
процесуального кодексу України вимоги,
заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
119-121, 209-210 Цивільного процесуального
кодексу України, -

у х
в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа Головне управління
юстиції в м. Києві про визнання права
власності на спадкове майно вважати
неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснюю позивачу, що повернення
заяви не перешкоджає повторному
зверненню із заявою до суду, якщо
перестануть існувати обставини, що
стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У
разі, якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я :