Справа № 369/3057/13-ц Головуючий у І
інстанції Ковальчук Л.М.Провадження №
22-ц/780/136/14 Доповідач у 2
інстанції КулішенкоКатегорія 16
УХВАЛА

Іменем України

22 січня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі :

Головуючого судді: Кулішенка Ю.М.,

суддів: Лащенка В.Д.,
Сушко Л.П.,

при секретарі: Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 11 жовтня 2013 року
за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 12 жовтня 2011 року
у зв'язку з нововиявленими обставинами
в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа Головне управління
юстиції у м. Києві про визнання
договору дарування недійсним та поділ
майна, що знаходиться у спільній
сумісній власності подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із заявою про перегляд рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 12 жовтня 2011 року
у зв'язку з нововиявленими обставинами
в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа Головне управління
юстиції у м. Києві про визнання
договору дарування недійсним та поділ
майна, що знаходиться у спільній
сумісній власності подружжя,
посилаючись на те, що 12 жовтня 2011 року
Києво-Святошинський районний суд
Київської області прийняв рішення у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Головне
управління юстиції у м. Києві про
визнання договору дарування недійсним,
поділ майна, що знаходиться у спільній
сумісній власності подружжя, яким
позов ОСОБА_1 задовольнив частково, а
саме визнав за ОСОБА_1 право власності
на кухонний комбайн PHILIPS та телевізор
SAMSUNG, а за ОСОБА_2 право власності на
холодильник Норд, варочну поверхню
HOTРOIHT ARISTON, витяжку САТА, ліжко
«Гармонія» та відмовив їй у визнанні
договору дарування недійсним і
визнанні права власності на 1/2 частину
житлового будинку та на 1/2 частину
земельної ділянки, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

В основу рішення суд прийняв довідку,
що видана Крюківщинською сільською
радою 25 листопада 2008 року.

В рішенні зазначено, що ОСОБА_1 на
обґрунтування своїх вимог посилається
на витяг з технічної документації про
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки, наданої Управлінням земельних
ресурсів у Києво-Святошинському районі
від 05 травня 2008 року про те, що на
спірній земельній ділянці під
забудовою знаходиться 285 кв.м., то суд не
приймає їх до уваги, оскільки зазначені
факти спростовуються довідкою, що
видана Крюківщинською сільською радою
від 25 листопада 2008 року, в якій
зазначено, що земельна ділянка площею
0,1008 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
належна ОСОБА_2, що розташована в
АДРЕСА_1, вільна від будівель і споруд і
об'єктів незавершеного будівництва.

Але факти, зазначені в довідці
Крюківщинської сільської ради про
відсутність будівель і споруд і
об'єктів незавершеного будівництва
спростовуються: п. 1.2. Договору
дарування земельної ділянки, укладеної
між ОСОБА_2 та його сином ОСОБА_3 19
грудня 2008 року, де зазначено, що згідно
з витягом з технічної документації про
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки, наданої Управлінням земельних
ресурсів у Києво-Святошинському районі
від 05 травня 2008 року площа земельної
ділянки, що відчужується, перебуває під
сільськогосподарськими
угіддями-ріллею: 723 кв.м. та під
забудовою-295 кв.м.; Державним актом на
право приватної власності на землю,
виданим 23 липня 1998 року Крюківщинською
сільською радою Києво-Святошинського
району Київської області за підписом
голови Крюківщинської сільської ради
Сезановичем М.П., де зазначено, що під
будівлями знаходиться 0,0285 га; витягом
від 05 травня 2008 року № 3465/1 з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки, згідно з яким
площа земельної ділянки під забудовою
становить 285 кв.м., що також зазначено у
висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 31 березня 2011 року;
технічним паспортом від 22 жовтня 2009
року, в якому зазначено, що на 22 жовтня
2009 року будинок був збудований;
кредитним договором від 11 жовтня 2007
року з цільовим призначенням кредит на
ремонт будинку за адресою: АДРЕСА_1;
розпискою ОСОБА_1, яка свідчить про те,
що вона 11 вересня 2007 року позичила
гроші на ремонт даного будинку;
договором від 25 листопада 2008 року
купівлі єврософи в будинок АДРЕСА_1;
типовим договором про надання послуг з
газопостачання, укладеним 21 січня 2002
року в будинок АДРЕСА_1; актами від 09
січня 2001 року про перевірку кратності
повітрообміну в кухні та в топці по
АДРЕСА_1; договором на користування
електричною енергією побутовим
споживачем від 22 жовтня 2001 року та
переліком сум за період по особовому
рахунку за адресою: АДРЕСА_1 за 2001-2011
рокит; актами депутата від 26 липня 2009
року, які підтверджують факт
проживання ОСОБА_1 і її чоловіка ОСОБА_2
в новозбудованому будинку з 1995 року по
липень 2009 року за адресою: АДРЕСА_1.

Даний будинок вона будувала зі своїм
чоловіком ОСОБА_2, з яким фактично
проживала з травня 1993 року, шлюб
зареєстрували 27 червня 1998 року.

10 вересня 1993 року рішенням виконкому
Крюківщинської сільської ради № 29/62
ОСОБА_2 надана земельна ділянка для
будівництва та обслуговування
житлового будинку. 23 липня 1998 року
ОСОБА_2 отримав Державний акт на право
приватної власності на землю. Акт
виданий Крюківщинською сільською
радою Києво-Святошинського району за
підписом голови Крюківщинської
сільської ради Сезановичем М.П., де
зазначено, що під будівлями
знаходиться 0,0285 га, а 25 листопада 2008
року для подання до нотаріальної
контори видається довідка за № 544, в
якій зазначено, що земельна ділянка
площею 0,1008 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
належна ОСОБА_2, що розташована в
АДРЕСА_1, вільна від будівель і споруд
та об'єктів незавершеного будівництва.

З травня 1995 року на даній земельній
ділянці вони з чоловіком ОСОБА_2 за
спільні сімейні кошти почали будувати
будинок, який до кінця 1995 року був
повністю збудований. З 2005 року по
вересень 2008 року будинок ними був
перебудований.

В рішенні суду також зазначається, що:
«Як встановлено з матеріалів справи,
ОСОБА_3 почав будувати житловий будинок
з 2009 року на подарованій земельній
ділянці (АДРЕСА_1) за власні кошти, що
підтверджується письмовими доказами».
Але перелічені вище письмові докази
свідчать про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з
травня 1995 року на земельній ділянці, що
знаходиться в АДРЕСА_1, за спільні
сімейні кошти почали будувати будинок,
який до кінця 1995 року був повністю
збудований. З 2005 року по вересень 2008
року будинок ними перебудований.
Будь-які письмові докази, які б
підтверджували, що ОСОБА_3 почав
будувати житловий будинок з 2009 року на
подарованій земельній ділянці
(АДРЕСА_1) за власні кошти, в справі
відсутні.

Більше того, в березні 2013 року вона
дізналась про істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути їй
відомі на час розгляду справи. Їй
повідомили, що в Крюківщинській
медичній амбулаторії збереглись дані
про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в будинку
АДРЕСА_1 померла ОСОБА_4. Той факт, що
ОСОБА_4 померла в будинку АДРЕСА_1,
підтверджується довідкою
Крюківщинської медичної амбулаторії
від 04 березня 2013 року.

Крім того, в березні 2013 року зовсім
випадково вона зустріла колишніх
працівників міліції, які повідомили їй,
що в період досудового слідства по
обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 95 ч. 1 КК
України за адресою: АДРЕСА_1
проводились в 1999 році слідчі дії. Також
в кримінальній справі знаходяться
протоколи допиту свідка, батька
обвинуваченого ОСОБА_2. При допиті в 1999
році свідок зазначав своє постійне
місце проживання, а в той час він
проживав у АДРЕСА_1. ОСОБА_1 вважала, що
дане рішення суду повинне бути
скасоване за нововиявленими
обставинами.

Таким чином, обставини, що стали їй
відомі в березні 2013 року, відповідно до
п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України є підставою для
перегляду судового рішення. Дані
юридичні факти існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
їй бути відомі.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила
скасувати рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 12 жовтня 2011 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа Головне
управління юстиції у м. Києві про
визнання договору дарування недійсним,
поділ майна, що знаходиться у спільній
сумісній власності подружжя, та
прийняти нове рішення, якими її позов
задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 11
жовтня 2013 року у задоволенні заяви
ОСОБА_1 про перегляд рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 12 жовтня 2011 року
у зв'язку з нововиявленими обставинами
відмовлено.

Не погоджуючись з постановленою
ухвалою ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій просила ухвалу
скасувати, а справу направити до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Посилалась на те, що ухвала є
незаконною та постановлена з
порушенням норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено її з додержанням вимог
закону.

Судом першої інстанції було
встановлено наступне:

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 12
жовтня 2011 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа
Головне управління юстиції у м. Києві
про визнання договору дарування
недійсним та поділ майна, що
знаходиться у спільній сумісній
власності подружжя, позов ОСОБА_1
задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1
право власності на кухонний комбайн
PHILIPS та телевізор SAMSUNG, а за ОСОБА_2 право
власності на холодильник Норд, варочну
поверхню HOTРOINT-ARISTON, витяжку САТА, ліжко
«Гармонія». У решті позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської
області від 02 лютого 2012 року рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 12 жовтня 2011 року
залишено без змін.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 361 ЦПК
України рішення або ухвала суду, якими
закінчено розгляд справи, що набрали
законної сили, а також судовий наказ,
можуть бути переглянуті у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Згідно вимог ч. 2 ст. 361 ЦПК України
підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи; 2) встановлені вироком суду, що
набрав законної сили, завідомо
неправдиві показання свідка, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; 2-1) встановлення вироком суду,
що набрав законної сили, вини судді, у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необґрунтоване
рішення; 3) скасування судового рішення,
яке стало підставою для ухвалення
рішення чи постановлення ухвали, що
підлягають перегляду; 4) встановлена
Конституційним Судом України
неконституційність закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

ОСОБА_1 зазначала, що в березні 2013 року
вона дізналась про істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути їй
відомі на час розгляду справи. Їй
повідомили, що в Крюківщинській
медичній амбулаторії збереглись дані
про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в будинку
АДРЕСА_1 померла ОСОБА_4 Той факт, що
ОСОБА_4 померла в будинку АДРЕСА_1,
підтверджується довідкою
Крюківщинської медичної амбулаторії
від 04 березня 2013 року. Також у березні
2013 року зовсім випадково вона зустріла
колишніх працівників міліції, які
повідомили їй, що в період досудового
слідства по обвинуваченню ОСОБА_3 у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 95 ч.
1 КК України за адресою: АДРЕСА_1
проводились в 1999 році слідчі дії. Також
в кримінальній справі знаходяться
протоколи допиту свідка, батька
обвинуваченого ОСОБА_2. При допиті в 1999
році свідок зазначав своє постійне
місце проживання, а в той час він
проживав у АДРЕСА_1. ОСОБА_1 вважала, що
дане рішення суду повинне бути
скасоване за нововиявленими
обставинами. Як зазначала ОСОБА_1,
обставини, що стали їй відомі в березні
2013 року, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК
України є підставою для перегляду
судового рішення, і дані юридичні факти
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли їй бути відомі.

У наявній в матеріалах справи довідці
Крюківщинської сільської ради № 1158 від
02 серпня 2013 року зазначено, що у зв'язку
з впорядкуванням номерів вулиць
АДРЕСА_1, було змінено на АДРЕСА_1.

В наданій Крюківщинською медичною
амбулаторією довідці від 04 березня 2013
року на адвокатський запит № 15 від 27
лютого 2013 року повідомляється, що
довідка про смерть на ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла в АДРЕСА_1,
була видана 5 серпня 2007 року
Крюківщинською медамбулаторією.

Судом першої інстанції вірно
досліджено, що в процесуальних
документах, складених в період
досудового слідства по обвинуваченню
ОСОБА_3 у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 95 ч. 1 КК України, а
саме в протоколі огляду і вилучення від
15 липня 1999 року, протоколі допиту від 15
липня 1999 року, постанові про накладення
арешту на майно від 26 жовтня 1999 року,
протоколу накладення арешту на майно
від 26 жовтня 1999 року зазначено, що
вказані слідчі дії проводились за
місцем проживання ОСОБА_2 за адресою:
АДРЕСА_1. Як зазначала ОСОБА_1, дані
обставини стали їй відомі в березні 2013
року і відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК
України є підставою для перегляду
вказаного судового рішення. Дані
юридичні факти існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
їй бути відомі.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України
підставами для перегляду рішення у
зв'язку з нововиявленими обставинами є
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

В розумінні ст. 361 ЦПК України
нововиявлені обставини - юридичні
факти, які існували в момент розгляду
цивільної справи і мали важливе
значення для її вирішення, але не були і
не могли бути відомими ні заявникові,
ні суду.

Нововиявлені обставини слід
відрізняти від нових обставин за
такими критеріями - часовий фактор -
нововиявлені обставини на момент
розгляду справи існували, а нові - ні. По
зв'язку з предметом доказування -
нововиявлені обставини повинні були
до нього входити, нові обставини - ні,
так як не існували і не могли бути
прихованими для суду та учасників
процесу до процесу, тому що не існували.
Тобто, при перегляді судового рішення
суд фактично здійснює правосуддя з
тими же самими позовними вимогами.
Поява нових обставин, навпаки,
привносить новий предмет вимог, що
тягне появу нового позову.

Відповідно до п. З, 4, 5 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 30 березня 2012 року» Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»
нововиявлені обставини - це юридичні
факти, які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовим рішенням законної сили та
віднесені законом до нововиявлених
обставин (частина друга статті 361 ЦПК ).

Необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених пунктами 1, 2
частини другої статті 361 ЦПК, є те, що
вони існували на час розгляду справи;
ці обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи; вони
входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб, які
беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 частини
другої статті 361 ЦПК нововиявлених
обставин необхідними умовами є те, що
вони існували на час розгляду справи,
але підстави виникли після ухвалення
рішення у справі (зокрема, шляхом
скасування судового рішення, яке стало
підставою для його ухвалення),
спростовують обставини, встановлені
судом на час розгляду справи, та мають
важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення. Суд має право
скасувати судове рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини можуть вплинути
на юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

Вирішуючи питання про наявність
нововиявлених обставин, суд повинен
розмежовувати нововиявлені обставини
та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або
заперечення сторін чи мають інше
істотне значення для правильного
вирішення справи, існували на час
ухвалення судового рішення, але
залишаються невідомими особам, які
беруть участь у справі, та стали
відомими тільки після ухвалення
судового рішення, є нововиявленими
обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися
тільки після ухвалення судового
рішення і не пов'язані з вимогою в цій
справі, а тому не могли бути враховані
судом при ухваленні судового рішення, є
новими обставинами і можуть бути
підставою для пред'явлення нової
вимоги (зокрема, погіршення майнового
стану відповідача після ухвалення
рішення про стягнення з нього
аліментів).

Судам необхідно розрізняти нові докази
та докази, якими підтверджуються
нововиявлені обставини, оскільки нові
докази не можуть бути підставою для
перегляду судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Отже, відмовляючи в задоволенні заяви
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відсутність
належних та допустимих доказів
існування тих обставин, на які апелянт
посилалається у своїх поясненнях, як на
нововиявлені, щодо необхідності
перегляду рішення і що їй не було і не
могло бути відомо про них на час
ухвалення рішення. Не було надано таких
доказів і до суду апеляційної
інстанції.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що ухвала суду першої інстанції
постановлена з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду відповідають обставинам
справи і підстав для її скасування не
вбачає.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 307, 312, 317 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного
суду Київської області від 11 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М.Кулішенко

судді:
В.Д.Лащенко

Л.П.Сушко