РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Повний текст)

10.01.2014 року
Першотравневий районний суд

Донецької області

у складі:

головуючого судді Демочко Д.О.

при секретарі Цукановій Л.П.

за участю:

позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідачки
ОСОБА_3

представника третьої особи
Хаджинова В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Мангуш
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: Орган опіки
та піклування Урзуфської сільської
ради та Служба у справах дітей
Першотравневої районної державної
адміністрації Донецької області, про
визнання особи такою, що втратила право
користування житлом, суд -

ВСТАНОВИВ:

19.08.2013 року позивач звернувся до
Першотравневого районного суду
Донецької області з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_5 про визнання особи такою, що
втратила право користування житлом. В
обґрунтування своїх позовних вимог
зазначив наступне:

18.03.2000 року позивач зареєстрував шлюб з
ОСОБА_3, цього ж року позивач дозволив
її дитині, а саме - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєструватися у будинку позивача,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Зазначений житловий будинок належить
позивачеві на праві власності
відповідно до договору дарування серії
АВМ № 732489 від 15.08.2000 року,
зареєстрований в реєстрі за №1663 та
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно № 20433850 від 02.10.2008
року.

Спільне життя сторін не склалося і
09.08.2006 року вони розірвали шлюб, про що в
книзі реєстрації актів цивільного
стану Першотравневого РУЮ Донецької
області зроблено актовий запис № 51.
Майнових спорів сторони не мають.

У серпні 2006 року ОСОБА_3 зібрала свої
речі та переїхала з сином ОСОБА_5 у
місце мешкання за адресою: АДРЕСА_2, де
проживає і на теперішній час, при цьому
не знявшись з реєстрації з будинку
позивача.

З того часу відповідачка в будинку
позивача не проживає, що
підтверджується актами депутата
Урзуфської сільської ради Шаповалова
А.В. від 10.07.2012 року, від 15.01.2013 року та
від 06.08.2013 року, тобто більш ніж 7 років.

Неодноразово при зустрічах та у
телефонній розмові позивач просив
відповідачку, щоб вона зі своїм сином
знялася з реєстрації у билинку
позивача, оскільки це може стати
перешкодою у продажу зазначеного
будинку, а також вимагає сплачувати
комунальні платежі за набагато більшою
сумою, ніж такою, яка була б у
протилежному випадку. Проте
відповідачка ігнорує вказане прохання
позивача.

Враховуючи викладене, позивач у своїх
позовних вимогах просить суд:

- Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що
втратила право користування житловим
будинком, розташованим за адресою:
АДРЕСА_1;

- Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування житловим
будинком, розташованим за адресою:
АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 у
судовому засіданні підтримав позовні
вимоги позивача та також просив суд їх
задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 у судовому
засідання категорично заперечувала
проти задоволення позову, та пояснила,
що вона не може знятися з реєстрації за
адресою позивача, оскільки має
неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ІНФОРМАЦІЯ_4, а на останню отримує
державну допомогу по догляду за
дитиною до трьох років за місцем
реєстрації. Зареєструватися за іншою
адресою вона можливості не має. Крім
того на теперішній час вона чекає на
дитину, на яку також планує отримувати
державну допомогу.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання
не зявився, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином.

Представник третьої особи Служби у
справах дітей Першотравневої РДА
Хаджинов В.М. у судовому засіданні
просив розглянути справу на розсуд
суду.

Представник третьої особи Органу опіки
та піклування Урзуфської сільської
ради у судове засідання не зявився, до
суду надав заяву про розгляд справи за
його відсутністю.

Суд, зясувавши думку сторін, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню, згідно наступних підстав:

Як вбачається з договору дарування
серії АВМ № 732489 від 15.08.2000 року,
зареєстрований в реєстрі за №1663 та
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно № 20433850 від 02.10.2008
року, позивачеві ОСОБА_1 на праві
власності належить житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.5-6).

Як вбачається зі свідоцтва про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від
09.08.2006 року, шлюб між позивачем ОСОБА_1
та відповідачкою ОСОБА_3 було розірвано
09.08.2006 року Відділом реєстрації актів
цивільного стану Першотравневого РУЮ
(а.с.7).

Відповідно до довідки № 530 від 13.08.2013
року виданої Виконавчим комітетом
Урзуфської сільської ради
Першотравневого району Донецької
області, ОСОБА_1 мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 та має склад сімї: ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_5 дружина, ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 не
проживає, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 не
проживає, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 не
проживає (а.с.8).

Як вбачається з облікової картки
обєкта погосподарського обліку на
2011-2015 роки щодо домоволодіння
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, у
графі 1 Відомості про членів
домогосподарства з реєстрацією місця
проживання на території ради
зазначені: ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_5 дружина, ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 - дочка, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4
(а.с.10-12).

Як вбачається з актів обстеження
домоволодіння, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 від 10.07.2012 року, 15.01.2013
року та від 06.08.2013 року, за зазначеною
адресою зареєстровані, проте не
проживають з осені 2006 по теперішній
час: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, її дочка
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, син ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_4. На момент перевірки
особистих речей ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_5
та ОСОБА_10 у будинку не було (а.с.13-15).

Статтею 383 ЦК України передбачено, що
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім`ї.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд та
відповідно до ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 386 ЦК України передбачає, що
держава забезпечує рівний захист прав
усіх суб'єктів права власності.
Власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Згідно положень ст. 156 ЖК України, члени
сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним
у будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку
(квартири), якщо при їх вселенні не було
іншої угоди про порядок користування
цим приміщенням. На вселення до
батьків їх неповнолітніх дітей згоди
власника не потрібно. Припинення
сімейних відносин з власником будинку
(квартири) не позбавляє їх права
користуватися займаним приміщенням.
Таке право вони втрачають лише в разі
вибуття на інше постійне місце
проживання і припинення внаслідок
цього сімейних стосунків з власником.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_5 у житловому будинку по АДРЕСА_1 з
2006 року не проживає, вибув на інше
постійне місце проживання, а тому
втратив право користування зазначеним
житловим приміщенням, тому в цій
частині суд вважає обґрунтованими
вимоги позивача, щодо усунення йому
перешкод у користуванні власністю
шляхом визнання ОСОБА_5 таким, що
втратив право користування вказаним
житлом.

В той же час, суд не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог стосовно
ОСОБА_3, оскільки виходячи з практики
Європейського суду про те, що суди
повинні приймати рішення відповідно до
прав людини і мотивація повинна бути
виписана у відповідності з принципами
верховенства прав людини, суд вважає,
що задоволення позовних вимог позивача
про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, потягне за собою
порушення прав неповнолітніх дітей
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до ч.7 ст. 7 СК України дитина
має бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, встановлених
Конституцією, Конвенцією про права
дитини, іншими міжнародними договорами
України, згода на обов`язковість яких
надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами 4, 6 ст. 29 ЦК України
місцем проживання фізичної особи, яка
не досягла десяти років, є місце
проживання її батьків або одного з них,
з ким вона проживає, опікуна або місце
знаходження навчального закладу чи
закладу охорони здоров'я, в якому вона
проживає. Фізична особа може мати
кілька місць проживання.

Одним із правочинів, вчинення яких
недопустиме без дозволу органів опіки
та піклування, відповідно до ст.177 СК
України, ст.12 Закону України "Про основи
соціального захисту бездомних
громадян і безпритульних дітей" та ч.3
ст.17 Закону України "Про охорону
дитинства", є позбавлення майнових прав
дитини, до яких відноситься і право
користування жилим приміщенням.

Крім того, статтею 12 Закону України "Про
основи соціального захисту бездомних
осіб і безпритульних дітей"
гарантовано зі сторони держави охорону
і захист прав і інтересів дітей під час
вчинення правочинів щодо нерухомого
майна. Цей Закон застерігає про
недопустимість зменшення або
обмеження прав та інтересів дітей під
час вчинення будь-яких правочинів щодо
житлових приміщень, таким чином в
задоволенні позовної вимоги стосовно
позбавлення користування житловим
будинком саме ОСОБА_3 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 29, 319, 386, 391, 405 ЦК України, ст. 156 ЖК
України, ст. 7, 177 СК України, Законом
України "Про охорону дитинства",
Законом України "Про основи
соціального захисту бездомних
громадян і безпритульних дітей", ст. ст.
10,11,60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_5, третя особа: Орган опіки та
піклування Урзуфської сільської ради
та Служба у справах дітей
Першотравневої районної державної
адміністрації Донецької області, про
визнання особи такою, що втратила право
користування житлом задовольнити
частково.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування житловим
будинком, розташованим за адресою:
АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 14
січня 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення
Першотравневого районного суду
Донецької області, може бути подана до
Апеляційного суду Донецької області у
місті Маріуполі, через Першотравневий
районний суд Донецької області,
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.О. Демочко