Справа № 456/4394/13-ц
Провадження № 2-п/456/1/2014
УХВАЛА

іменем України

"17" лютого 2014 р. Стрийський
міськрайонний суд Львівської області

в складі:
головуючого-судді Гулкевича
О. В.

при
секретарі Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Стрию заяву
ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення
суду,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про
перегляд заочного рішення Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 11 квітня 2013р. у справі
№456/312/13-ц (провадження №2/456/617/2013), яким
задоволений позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
внесення змін у заповіт подружжя,
внесені зміни в заповіт подружжя
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений
Дулібською сільською радою
Стрийського району Львівської області
від 21 травня 2007р.

В обґрунтування заяви покликалася на
те, що суд, ухваливши за її відсутності
дане рішення, позбавив її прав,
передбачених ст.ст.27,31 ЦПК України.
Постановивши ухвалу про розгляд справи
за її відсутності, суд виходив з того,
що вона належним чином повідомлена про
час та місце розгляду справи і не
з'явилася в судове засідання без
поважних причин. Однак, її неявка була
викликана тим, що в період розгляду
справи вона перебувала на лікуванні,
17.05.2013р. отримала другу групу
інвалідності, тому не змогла взяти
участь у розгляді справи з поважних
причин. Копію заочного рішення
отримала 30.07.2013р.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 підтримала
заяву, покликаючись на викладені у ній
обставини, окрім зазначеного у заяві
пояснила, що її довірителька проживає
за межами України, про що було відомо
позивачу - ОСОБА_2, оскільки у позовній
заяві зазначено її місце проживання:
АДРЕСА_1.

На день звернення до суду з позовом та
на день ухвалення Стрийським
міськрайонним судом заочного рішення
був чинним Договір між Україною та
Латвійською Республікою про правову
допомогу та правові відносини у
цивільних, сімейних, трудових та
кримінальних справах від 23.05.1995р., який
ратифікований Законом № 452/95-ВР від
22.11.95 та набув чинності 12.07.1996р.

Відповідно до ч.7 ст.76 ЦПК України
особам, які проживають за межами
України, судові повістки вручаються в
порядку, визначеному міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, в
разі відсутності таких - у порядку,
встановленому статтею 419 ЦПК України.

Однак, в матеріалах справи відсутні
докази, які підтверджують вручення їй
як відповідачу у справі повістки про
виклик у судове засідання на 11 квітня
2013р. та вручення будь-яких інших
ухвалених судом процесуальних
документів з перекладом на мову
держави, в якій вона проживає (копії
позовної заяви, ухвали про відкриття
провадження у справі та ін.).

Таким чином, вона як відповідач не
знала і не могла знати про день, час та
місце розгляду справи, що позбавило її
передбачених ч.1 ст.27 ЦПК України прав,
зокрема: права надати суду пояснення
та докази, які мають істотне значення
для вирішення справи, а також
передбаченого ч.1 ст.128 ЦПК України
права подати суду заперечення проти
позову, що призвело до ухвалення судом
незаконного рішення.

Позивач ОСОБА_2 у поданій до суду
позовній заяві проси внести зміни в
заповіт подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
посвідчений Дулібською сільською
радою Стрийського району Львівської
області 21 травня 2007р.

Жилий будинок з приналежними до нього
будівлями, розташований у АДРЕСА_2, який
згідно із свідоцтвом про право
власності від 22.02.1998р., належав на праві
особистої власності ОСОБА_2, 27.05.2007р.
останній разом з дружиною - ОСОБА_3
заповіли в рівних частках дітям - дочці
ОСОБА_1 та сину ОСОБА_6. Заповіт був
посвідчений у Дулібській сільській
раді Стрийського району, де їм було
роз'яснено, що після смерті одного з
подружжя, частка у праві спільної
сумісної власності переходить до
другого з подружжя, який його пережив, а
у разі смерті останнього, право на
спадщину мають спадкоємці записані в
заповіті.

Згідно з ч.2 ст.1243 ЦК України за життя
дружини та чоловіка кожен з них має
право у будь-який час відмовитися від
спільного заповіту. Оскільки право на
відмову передбачено за життя подружжя,
то після смерті одного з них, другий не
має права скасувати чи змінити цей
заповіт.

Таким чином, суд помилково, прийшов до
висновку, про можливість внесення змін
в заповіт подружжя. Нормами ст.1244 ЦК
України надане право заповідачу
призначити іншого спадкоємця. Виходячи
із юридичної природи заповіту подружжя
- заповідачем є подружжя. У разі смерті
одного із подружжя інший не має права
розпоряджатися самостійно майном.
Право призначити іншого спадкоємця
може бути реалізовано заповідачем у
момент складання заповіту, про що
зазначається у змісті заповіту.
Призначення іншого спадкоємця на
випадок, якщо спадкоємець, зазначений у
заповіті, помре до відкриття спадщини,
не прийме її або відмовиться від її
прийняття чи буде усунений від права на
спадкування, має наслідком отримання
спадщини іншим спадкоємцем у розмірі
визначеному спадкодавцем.

Суд, ухвалюючи рішення, змінив розмір
часток та коло спадкоємців, які
визначені спадкодавцем - подружжям, а
отже змінив заповіт подружжя після
смерті одного із подружжя, що прямо
заборонено законом.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 підтримала
заяву, покликаючись на викладені в ній
обставини.

ОСОБА_2 згідно з копією актового запису
про смерть №15 від 27.06.2013р.,
представленого Дулібською сільською
радою Стрийському районі, помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Дуліби Стрийського
району.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Дулібської сільської ради
Стрийського району, будучи належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду заяви про перегляд заочного
рішення, в судове засідання не з'явився,
про причину неявки не повідомив. Суд
розглянув дану заяву за його
відсутності, оскільки неявка
останнього не перешкоджала розгляду
даної заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заява про перегляд заочного
рішення підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

В матеріалах справи № 456/312/13-ц відсутні
будь-які достовірні дані, що
підтверджують належне повідомлення
відповідно до вимог чинного
законодавства відповідачки ОСОБА_1, яка
згідно представленого нею паспорту є
громадянкою Латвійської Республіки і
проживає за адресою: АДРЕСА_1, про час та
місце розгляду справи судом 11.04.2013р.,
тому є всі підстави вважати, що остання,
неналежним чином повідомлялася про час
та місце розгляду судом справи 11.04.2013р.,
відтак не з'явилася в судове засідання
та не повідомила про причини неявки з
поважних причин.

Згідно з частинами 2,3,4 ст.1243 ЦК України
у разі складення спільного заповіту
частка у праві спільної сумісної
власності після смерті одного з
подружжя переходить до другого з
подружжя, який його пережив. У разі
смерті останнього право на спадкування
мають особи, визначені подружжям у
заповіті. За життя дружини та чоловіка
кожен з них має право відмовитися від
спільного заповіту. Така відмова
підлягає нотаріальному посвідченню. У
разі смерті одного з подружжя нотаріус
накладає заборону відчуження майна,
зазначеного у заповіті подружжя.

Як вбачається із свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1 від 29.11.2010р. ОСОБА_3
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дуліби
Стрийського району. Виходячи із
зазначених вище норм, суд, ухвалюючи 11
квітня 2013р. рішення, не вправі був
вносити зміни у заповіт подружжя після
смерті одного із подружжя.

Таким чином докази на які посилається
ОСОБА_1, мають істотне значення для
правильного вирішення справи, тому
заочне рішення підлягає скасуванню.

Згідно з п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо померла фізична особа,
яка була однією із сторін у справі, якщо
спірні правовідносини не допускають
правонаступництва.

З огляду на те, що згідно з ч.5 ст.1254 ЦК
України лише заповідач має право у
будь-який час внести до заповіту зміни,
суд прийшов до висновку, що після
смерті ОСОБА_2 не допускається
правонаступництво, тому провадження у
справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.205 ч.1 п.6, 231-233 ЦПК
України, суд

у х в а л и в :

заяву задоволити. Скасувати заочне
рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 11 квітня
2013р. у справі №456/312/13-ц (провадження
№2/456/617/2013) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Дулібської сільської ради Стрийського
району, про внесення змін у заповіт
подружжя.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1, третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Дулібської сільської ради Стрийського
району, про внесення змін у заповіт
подружжя закрити у зв'язку із смертю
позивача.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Львівської області
через Стрийський міськрайонний суд
протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Головуючий-суддя О. В.
Гулкевич