Справа № 750/8846/13-ц
Провадження № 2/750/41/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року
м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в
складі:

головуючого судді -
Лямзіної Н.Ю.,

при секретарі - Будаш
М.В.,

за участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Чернігові
справу за позовом в.о. прокурора міста
Чернігова в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення втраченого заробітку,

встановив:

13.09.2013 року в.о. прокурора відповідно до
ст.121 Конституції України, ст.45
Цивільного процесуального кодексу
України в інтересах ОСОБА_1 звернувся
до Деснянського районного суду
м.Чернігова з позивною вимогою до
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом. Позовні вимоги
мотивували тим, що 25.05.2007 року о 13 год. 50
хв. водій ОСОБА_2, перебуваючи стані
алкогольного сп'яніння, керуючи
автомобілем марки «АЗЛК 2140»
реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався в
м.Чернігові по вул. Шевченко, з сторони
с.Новоселівка в напрямку
вул.Маліновського, в районі буд. 235 по
вул.. Шевченко відповідач ОСОБА_2
проявив неуважність, не оцінив дорожню
обстановку не вибрав безпечний боковий
інтервал руху, виїхав на праве узбіччя
відносно напрямку свого руху, де
здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1, яка
рухалась по вказаному узбіччю
вул.Шевченка в попутному напрямку з
автомобілем відповідача «АЗЛК 2140». В
результаті ДТП позивач отримала тяжкі
тілесні ушкодження небезпечні для
життя.

Прокурор та позивач в судовому
засіданні зменшили позовні вимоги та
їх підтримали.

Відповідач та його представник у
судове засідання заперечували проти
позову, просив відмовити позивачу у
задоволенні позову, посилаючись на
відсутність у відповідача можливості
сплачувати кошти.

Заслухавши думку сторін та дослідивши
матеріали справи, суд знаходить
підстави для задоволення позову,
виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
25.05.2007 року о 13 год. 50 хв. водій ОСОБА_2,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, керуючи автомобілем марки
«АЗЛК 2140» реєстраційний номер НОМЕР_1,
рухався в м.Чернігові по вул. Шевченко,
з сторони с.Новоселівка в напрямку
вул.Маліновського, в районі буд. 235 по
вул.. Шевченко відповідач ОСОБА_2
проявив неуважність, не оцінив дорожню
обстановку не вибрав безпечний боковий
інтервал руху, виїхав на праве узбіччя
відносно напрямку свого руху, де
здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1, яка
рухалась по вказаному узбіччю
вул.Шевченка в попутному напрямку з
автомобілем відповідача «АЗЛК 2140». В
результаті ДТП позивач отримала
ушкодження згідно висновку
судово-медичної експертизи № 2248 від
06.09.2007 року відносяться до категорії
тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою
небезпеки для життя.

Вироком Деснянського районного суду
м.Чернігова відповідач ОСОБА_2 визнано
винним у скоєнні злочину,
передбаченого ст.286 ч.2 КК України.

Позивачу ОСОБА_1 внаслідок отриманих
тілесних ушкоджень Чернігівською
травматологічною міжрайонною
медико-соціальною експертною
установою 21.09.2007 року встановлено першу
групу інвалідності. В подальшому при
проведені повторних оглядів з 30.09.2009
року встановлено другу групу
інвалідності, а з 17.11.2011 року та на даний
час - третю. Згідно висновку
судово-медичної комісійної експертизи
№ 299 від 23.01.201 року встановлено, що у
позивача ОСОБА_1 мають місце наслідки
краніо-скелетної травми, отриманої
25.05.2007 року. Стійка втрата
працездатності у ОСОБА_1 складає 30%.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1195 ЦК України
фізична або юридична особа, яка завдала
шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я фізичної особі, зобов'язана
відшкодувати потерпілому заробіток
(доход), втрачений ним внаслідок втрати
чи зменшення професійної або загальної
працездатності. Шкода, завдана
фізичній особі каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, відшкодовується
без урахування пенсії, призначеної у
зв'язку з втратою здоров'я, а також
інших доходів.

Відповідно до ч. 1 ст.1197 ЦК України
розмір втраченого фізичною особою
внаслідок каліцтва або іншого
ушкодження здоров'я заробітку (доходу),
що підлягає відшкодуванню,
визначається у відсотках від
середнього місячного заробітку
(доходу), який потерпілий мав до
каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я, з урахуванням ступеня втрати
потерпілим професійної
працездатності, а за її відсутності -
загальної працездатності.

Середньомісячний заробіток (доход)
обчисляється за бажанням потерпілого
за двадцять або за три останні
календарні місяці роботи, що
передували ушкодженню здоров'я або
втрати працездатності внаслідок
каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я. Якщо середньомісячний
заробіток (дохід) потерпілого є меншим
від п'ятикратного розміру мінімальної
заробітної плати, розмір втраченого
заробітку (доходу) обчислюється
виходячи з п'ятикратного розміру
мінімальної заробітної плати.

На час дорожньо - транспортної пригоди
позивач ОСОБА_1 працювала в ПАТ ВТФ
«Сіверянка» на посаді швачки. Згідно
довідок про доходи № 212 та № 213 від
20.02.2007 року розмір її середньомісячної
заробітної плати за 12 місяців складає
635 грн. 16 коп.

Згідно ст.76 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік» з
01.04.2007 року розмір мінімальної
заробітної плати складав 420 грн.

Відповідно до висновку експерта № 299
від 23.01.2013 року станом на час огляду
23.01.2013 року згідно ст..120 наказу № 238 від
05.08.1998 року Міністерство охорони
здоров'я «Про становлення ступеня
стійкої втрати професійної
працездатності» стійка втрата
професійної працездатності в неї
складає 30 %.

На підставі викладеного розмір
втраченого заробітку позивачки
обчислюватися виходячи з
п'ятикратного розміру мінімальної
заробітної плати, який на час отримання
каліцтва становив 2100 грн. (420 грн. х 5).
Виходячи з цього втрачений заробіток
позивача становить 630 грн. ( 30 % від 2100
грн.).

За період з 01 лютого 2013 року по 01 січня
2014 року сума втраченого заробітку
складає 7560 грн.(12 місяців х 630 грн.).

Згідно ч.1 ст.1208 ЦК України за заявою
потерпілого у разі підвищення вартості
життя розмір відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, підлягає
індексації на підставі рішення суду.

Враховуючи, що дорожньо - транспортна
пригода сталася 2007 році та з того часу
значно підвищилася вартість життя,
розмір щомісячного відшкодування
підлягає сплаті з урахуванням
щомісячного індексу інфляції.

Тобто з урахуванням щомісячного рівня
інфляції згідно доданого розрахунку
загальна сума, яка підлягає стягненню з
відповідача з 01 лютого 2013 року по 01
січня 2014 року, становить 12 882 грн. 24 коп.

Суд вважає обґрунтованою вимогу
позивача щодо стягнення з відповідача
втрачений заробіток внаслідок
каліцтва за період з 01 лютого 2013 року по
01 січня 2014 року одноразово в сумі 12 882
грн. 24 коп.

Також суд вважає, що обґрунтовані
підстави для задоволення вимоги
позивача про стягнення з відповідача
втрачений заробіток внаслідок
каліцтва починаючи з 01 лютого 2014 року
щомісячними платежами по 1073 грн. 52 коп.
до відновлення праце здатностями.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне позовні вимоги позивача
задовольнити у повному обсязі.

Керуючись Постановою Пленуму ВСУ «Про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» від 31.03.1995 р., ст. 10, 11, 60, 88, 179
209,212-215, 218, 294 ЦПК України, суд -

вирішив :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 втрачений заробіток внаслідок
каліцтва за період з 01.02.2013 року до
01.01.2014 року одноразово в сумі 12 882 грн. 24
коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 втрачений заробіток внаслідок
каліцтва за період з 01.02.2014 року
щомісячними платежами по 1073 грн. 52 коп.
до відновлення працездатності.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Н.Ю. Лямзіна