АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7280/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Антонюк О.А. Доповідач - Дерев'янко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Дерев'янка О.Г.

Суддів: Черненкової Л.О.,
Петешенкової М.Ю.

при секретарі Філіній Я.Г.

розглянувши в судовому засіданні у
місті Дніпропетровськ цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 -
представника ОСОБА_3

на рішення Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 08 липня 2014 року

у цивільній справі

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
стягнення грошових коштів та витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення
грошових коштів до спадкоємця. В
обґрунтування позову позивач зазначив
на те, що 28 травня 2012 року ОСОБА_5 взяв у
нього в борг 320 000,00 дол. США
зобов'язавшись повернути гроші до
01.01.2015 року, але кошти повернуто не було.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Одним із
спадкоємців померлого є ОСОБА_3, якій
відповідно до заповіту надходили
квартири по АДРЕСА_2, АДРЕСА_1, АДРЕСА_3.
Відповідачка прийняла спадщину
частково, а саме на квартиру по АДРЕСА_1,
інші дві квартири зареєстровані за нею
на праві власності і до спадкового
майна не відносяться. Оскільки
відповідачка є єдиною особою, що
прийняла спадщину, тому позивач в межах
вартості одержаного майна - квартири,
просив суд стягнути з відповідачки на
його користь борг, що за курсом 11.383 грн.
становить 3 642 560,00 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 08 липня 2014 року
позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 борг в сумі 3 642 560,00 грн.
та витрати по сплаті судового збору 3654
грн., а всього 3646214 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 -
представник ОСОБА_3 вказує на те, що
рішення суду першої інстанції є
незаконним, постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, в зв'язку з чим ставить питання
про скасування рішення та постановити
нове рішення про відмову позивачу у
задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Задовольняючі позовні вимоги ОСОБА_4 та
стягуючи на його користь з ОСОБА_3 борг,
суд першої інстанції виходив з того, що
оскільки відповідачка прийняла
спадщину та повідомлена про боргові
зобов'язання померлого ОСОБА_5, проте
вимоги позивача щодо повернення коштів
не задовольняє, тому на думку суду це є
підставою для задоволення позову.

Проте погодитись з такими висновками
суду першої інстанції не можна.

Відповідно до вимог ст.. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що
28.05.2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4
укладено договір позики, за яким ОСОБА_5
отримав в борг від ОСОБА_4 кошти в
розмірі 320 000 ,00 дол. США, строк
повернення коштів визначено до 01.01.2015
року. (а.с.6)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. (а.с.8)

Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України
зобов'язання припиняються смертю
боржника, якщо воно є нерозривно
пов'язаним з його особою і у зв'язку з
цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно до заповіту від 23.05.2012 року,
ОСОБА_5 зробив розпорядження, яким
заповів належне йому майно ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3 (а.с.7)

Відповідно до повідомлення приватного
нотаріуса ОСОБА_9 від 26.05.2014 року,
спадкоємцями за заповітом ОСОБА_5 є
ОСОБА_6, ОСОБА_7 (донька померлого, яка є
також спадкоємицею за законом) ОСОБА_8
та ОСОБА_3 (дружина померлого, яка є
також спадкоємицею за законом).

У передбачений законом строк із
заявами про прийняття спадщини
звернулись: ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_6
Свідоцтво про право на спадщину за
заповітом видано на ім'я ОСОБА_3 на
квартиру АДРЕСА_1, зареєстровано в
реєстрі 18.03.2014 року № 763. (а.с.27)

Відповідно до статей 1216,1218 ЦК України
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкоємцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Виходячи з аналізу зазначених норм, у
разі смерті фізичної особи, боржника за
зобов'язаннями у правовідносинах, що
допускають правонаступництво в
порядку спадкування, обов'язки
померлої особи (боржника) за загальним
правилом переходять до іншої особи - її
спадкоємця, таким чином, відбувається
передбачена законом заміна боржника за
зобов'язанням.

З урахуванням положення статті 1282 ЦК
спадкоємці боржника за умови прийняття
спадщини є боржниками перед кредитором
у межах вартості майна, одержаного у
спадщину.

Відповідно до вимог ст.. 1282 ЦК України
спадкоємці зобов'язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожен із спадкоємців зобов'язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто, у розмірі, який відповідає
його частці у спадщині. Вимоги
кредитора спадкоємці зобов'язані
задовольнити шляхом одноразового
платежу, якщо домовленістю між
спадкоємцями та кредитором інше не
встановлено.

Судом першої інстанції не враховано
зазначені вимоги закону, не залучено до
участі по справі інших спадкоємців
померлого ОСОБА_5, а саме: ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, які прийняли спадщину,
та є спадкоємцями боржника, тому також
мають відповідати за забовязаннями як
і ОСОБА_3.

Посилання суду першої інстанції в
рішенні на те, що оскільки ніхто, крім
відповідачки не одержав будь-якого
майна у спадщину, що є необхідною
умовою на думку суду, а тому підстави
залучати інших спадкоємців відсутні,
не ґрунтуються на законі та їх прийняти
не можна, оскільки частиною 3 ст. 1296 ЦК
України визначено, що відсутність
свідоцтва про право на спадщину не
позбавляє спадкоємця права на
спадщину.

Зволікання з виконанням зобов'язань,
передбачених ч. 1 ст. 1297, ч. 1 ст. 1299 ЦК
України, щодо оформлення права на
спадщину, у складі якої є нерухоме
майно, або їх невиконання також не
позбавляє спадкоємця права на
спадщину. Саме до цього зводяться
роз'яснення, надані Пленумом
Верховного Суду України в п. 27
постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про
судову практику у справах про
спадкування".

Проте суд на викладене уваги не
звернув, установивши, що ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 прийняли спадщину, але не
оформили її в установленому законом
порядку своє право на спадщину після
смерті ОСОБА_5, суд спадкоємців
останнього до участі по справі не
залучив, не звернув уваги й на те, що не
вчинення таких дій спадкоємцями не
може позбавити їх права на спадщину, не
встановив обставин, що мають значення
для справи, і не з'ясував дійсних прав
та обов'язків сторін.

Виходячи з засадничих принципів
цивільного процесу (диспозитивність та
змагальність тощо), апеляційний суд не
має права залучати таких осіб до участі
по справі на стадії апеляційного
провадження. Позивач не позбавлений
можливості звернутись із цим позовом
до всіх спадкоємців боржника.

Крім того, стягуючи суму боргу з ОСОБА_3
у розмірі 3 642 560,00 грн., судом першої
інстанції не враховано, що позивачем
також не доведено суду належними та
допустимими доказами того, чи
відповідає вартість одержаного
відповідачкою у спадщину майна розміру
боргу.

Посилання суду першої інстанції на
спричинення відповідачкою позивачу
використанням коштів майнової шкоди та
прямих збитків, хоча данні про
отримання та використання
відповідачкою коштів в матеріалах
справи відсутні, не узгоджуються з
обставинами справи та нормами
матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів
вважає необхідним рішення Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська від
08 липня 2014 року скасувати, постановити
нове рішення, яким ОСОБА_4 в задоволенні
позову до ОСОБА_3 про стягнення
грошових коштів - відмовити.

Керуючись ст.ст.209, 218, 303, 307, 309,316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
представника ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 08 липня 2014 року -
скасувати.

Постановити нове рішення, яким ОСОБА_4 в
задоволенні позову до ОСОБА_3 про
стягнення грошових коштів - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, і протягом
двадцяти днів може бути оскаржено в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді