Справа № 466/7137/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 січня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Зими І.Є.

при секретарі Мокрицькій А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи
підприємця ОСОБА_2 про зобов"язання до
вчинення дій, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди ,-

в с т а
н о в и в :

20.09.13 р. позивач звернулась до суду
з заявою, в якій просила суд
постановити рішення, яким зобов"язати
відповідача публічно вибачитись,
стягнути з відповідача транспортні
витрати у розмірі 100 грн., витрати на
позапланове проживання дочки з внучкою
у м. Києві у розмірі 3500 грн. , витрати на
лікування та 40 000 грн. у відшкодування
моральної шкоди. Заяву мотивує тим, що
19.06.13 р. між нею та фізичною особою
підприємцем ОСОБА_2 було укладено
договір побутового підряду про
виготовлення і передачу у власність
ПВХ конструкцій. Усно було обумовлено,
що у суму договору входить вартість
монтажу балкону та всі роботи будуть
виконані у строк два тижні. На
виконання умов договору відповідач
провів заміри її балкону, по яких були
виготовлені креслення, згідно яких і
здійснювалось виготовлення балконних
конструкцій. Оскільки процес
встановлення балконних рам потребував
значних технічних робіт, нею було
прийняте рішення про те , що на період
виконання робіт дочка з внучкою
протягом тижня будуть проживати у її
старшої дочки у м. Києві. Починаючи з
02.07.13 р. позивач неодноразово
зверталась до відповідача з приводу
уточнення дати встановлення балконних
конструкцій. Кожного разу в грубій ,
принизливій формі відповідач
відповідав на її звернення,
відкладаючи дату виконання робіт. 24.07.13
р. робітники ФОП доставили замовлені
конструкції, проте такі не відповідали
розмірам її балкону, що унеможливило їх
встановлення. Відповідач , не визнаючи
помилку своїх працівників при
проведенні замірів балкону, а
звинувачуючи її в тому, що вона не
проконтролювала робітника, який
проводив заміри, грубо, принизливо її
ображав, відмовлявся усувати недоліки
в роботі. Як в приміщенні її квартири,
так і в приміщенні офісу відповідача
вона неодноразово намагалась вирішити
даний конфлікт, проте відповідач лише
її ображав в присутності інших осіб.
Лише після її звернення до управління
з захисту прав споживачів , прокуратури
району, відповідач повернув їй кошти ,
про що дав розписку. Внаслідок
неправомірних дій відповідача їй
спричинена матеріальна шкода, оскільки
вона витрачала гроші на поїздки як до
офісу відповідача, так і різні
інстанції для врегулювання ситуації.
Крім того, переживши сильний душевний
стрес погіршився стан її здоров"я, тому
вона змушена була звертатись до
лікарів та проходити курс лікування. У
період робіт по демонтажу та
встановленню балконних конструкцій
протягом місяця її дочка з внучкою
змушені були проживати у м. Києві,
витрачаючи кошти, які були надані
позивачкою. Їй спричинено і значну
моральну шкоду, яка полягає у тому, що
протягом тривалого часу одна з кімнат
її квартири була непридатна для
проживання в зв"язку з тим, що в ній
зберігались невстановлені балконні
конструкції та меблі з балкону,
порушились її нормальні життєві
зв"язки. Також додатково вона змушена
була оплатити вартість робіт по
демонтажу старих балконних
конструкцій, хоча первинно відповідач
її запевнив, що вартість вказаних
робіт входить у суму, зазначену у
договорі. Відповідач принижував її
честь та гідності в присутності
сторонніх осіб , що призвело до
погіршення стану її здоров"я.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги
покликаючись на викладені в заяві
мотиви . Крім того пояснила, що
скориставшись її необізнаністю , під
психологічним тиском відповідач
фактично змусив її підписати договір
на встановлення балконних конструкцій
, не надавши часу для вивчення його
умов за запевнивши , що в її інтересах
слід підписати і безвідсотковий
кредитний договір . В подальшому вона
дізналась, що такі підписувались з
багатьма особами саме пенсійного віку
та умови договору не виконувались.
Тільки завдяки тому, що вона постійно
зверталась як до відповідача, так і у
різні інстанції, ОСОБА_2 повернув їй
кошти, які на виконання договору позики
нею було внесено на погашення кредиту
у банківську установу. Проте
внаслідок вказаних подій вона
фактично була позбавлена належного
відпочинку, оскільки частина її
відпустки була витрачена на
спілкування з відповідачем, звернення
у прокуратуру, управління з захисту
прав споживачів. Все це негативно
відобразилось на її здоров"ї, оскільки
відповідач неодноразово її ображав,
принижував. Просила позов задовольнити
уточнивши, що відповідач зобов"язаний
перед нею вибачитись через засоби
телебачення.

Представник відповідача в
судовому засіданні заперечила проти
позову та пояснила, що позивач
добровільно підписала договір
побутового підряду, в якому було
обумовлено об"єм та термін виконання
робіт - 30 робочих днів. Відтак
безпідставними є покликання позивачки
на усні домовленості між сторонами
договору щодо інших строків виконання
умов договору. На думку представника,
ОСОБА_1 не надано жодних доказів на
підтвердження матеріальної шкоди, як і
доказів того, що відповідач в будь-який
спосіб принижував її честь та
гідність. Натомість після того, як
виявилось , що виготовлені балконні
конструкції не відповідають наявним
розмірам балкону, відповідач повернув
всі кошти позивачці та у розписці про
їх отримання вона зазначила , що не
немає жодних претензій. Просила
відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши думку учасників
процесу, показання свідків, з"ясувавши
дійсні обставини справи, дослідивши
зібрані по справі докази. суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 19.06.13 р. між
позивачкою та відповідачем було
укладено договір , відповідно до умов
якого впродовж 30 робочих днів
відповідач зобов"язувався виконати
роботи по виготовленню на передачі у
власність позивачці ПВХ конструкцій.
24.07.13 р. у квартиру позивачки було
доставлено ПВХ конструкції, що
стверджується актом прийому-передачі
виконаних робіт. В судовому засіданні
визнано представником відповідача ту
обставину, що виготовлені балконні
рами не відповідали розмірам балкону в
квартирі позивачки. Відтак вказана
обставина не підлягає доказуванню в
силу дії ст. 61 ЦПК України. Не
заперечується позивачкою і факт
отримання від відповідача коштів у
розмірі 6 400 грн. в зв"язку з неналежним
виконанням умов договору, як це
врегульовано ст. ст. 5,6,8 Закону України
„ Про захист прав споживачів.

В судовому засіданні не знайшло
свого підтвердження факт спричинення
відповідачем позивачці матеріальної
шкоди.

Так, ст. 3 ЦПК України передбачено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Відповідно до
вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Статтею 10 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Між тим, позивачкою не
представлено в розпорядження суду
жодних доказів на підтвердження того,
що з вини відповідача нею було
витрачено 100 грн. на транспорті
потреби, будь-які кошти на придбання
ліків та 3500 грн. на проживання дочки та
внучки у м. Києві. Враховуючи наведене,
суд приходить до висновку, що у
задоволенні вимог в частині
відшкодування матеріальної шкоди слід
відмовити за безпідставністю.

До часткового задоволення, на думку
суду підлягають інші вимоги позивачки
. Так, відповідно до вимог ст. 16 ЦК
України кожна особа має право
звернутись до суду за захистом свого
особистого немайнового права чи
інтересу.

Відповідно до вимог ст. 297 ЦК
України кожен має право на повагу до
його гідності та честі. Гідність та
честь є недоторканими.

В судовому засіданні в якості
свідків було допитано ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, які пояснили, у як при
відвідуванні офісу відповідача, так і
у приміщенні квартири за місцем
проживання позивачки у їх присутності
відповідач неодноразово ображав
позивачку, принижував її честь та
гідність, в грубій формі реагував на
її звернення, що призвело в подальшому
до погіршення її стану здоров"я та
звернення до медичних установ.

Крім того, як вбачається із
записів медичної карти позивача, що
була витребувана судом та оглянута в
судовому засіданні, стан її здоров"я
погіршився внаслідок пережитого
стресу та з 07.08.13 р. вона зверталась до
лікарів різних профілів з приводу
загострення хвороби та їй було
призначено відповідний курс лікування.

Враховуючи наведене, вимоги і ст.
24 Закону України „ Про захист прав
споживачів" суд приходить до висновку,
що з відповідача слід стягнути у
користь позивачки 1500 грн. у
відшкодування спричиненої моральної
шкоди та зобов"язати його вибачитись
за приниження честі та гідності
позивачки.

Оцінюючи зібрані по справі докази
в їх сукупності, суд приходить до
висновку. що позов підлягає до
часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57,60, 61, 209 , 214
ЦПК України , ст.ст. 5,6,8, 24 Закону
України „ Про захист прав споживачів",
ст. 16,297 ЦК України, суд , -

в и р і
ш и в :

Позов задовольнити частково.

Зобов"язати фізичну особу - підприємця
ОСОБА_2 вибачитись перед ОСОБА_1.

Стягнути з фізичної особи підприємця
ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1 500 ( одну
тисячу п"ятсот ) грн. у відшкодування
моральної шкоди.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів після
його оголошення через Шевченківський
районний суд м. Львова.

Суддя: І. Є. Зима