Справа №705/6903/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

вскладі:головуючої- судді : Горячківської Л.В.

при секретарі: Маштабей А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення боргу шляхом визнання права власності на нерухоме майно та визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2про повернення боргу шляхом визнання права власності на нерухоме майно та визнання договору недійсним.

Просила з метою повернення грошових коштів, даних в борг, ОСОБА_2 визнати за нею право власності на квартиру, яка розташована в АДРЕСА_1 та визнати недійсним договір довічного утримання (догляду) від 26.10.2005 р., посилаючись при цьому на те, що вона позичилаОСОБА_2 коштив сумі 145000 грн., який в свою чергу обіцяв їх повернути до 03.09.2012року. В разі невиконання цієї домовленості ОСОБА_2 зобов'язався віддати їй квартиру АДРЕСА_1. На підтвердження чого він особисто написав розписку. Вказана квартира належить ОСОБА_2 на підставі договору довічного утримання (догляду) від 26.10.2005 р. Договір укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 В порушення умов розписки ОСОБА_2 кошти у вказаний строк не повернув та до теперішнього часу.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, проте від нього до суду надійшла письмова заява в якій він проси справу розглядати без його участі. У заяві також зазначено, що позовні вимоги він визнає, з наслідками встановленими законом ознайомлений.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази: розписки від 03.05.2012 р., паспортів ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, договір довічного утримання (догляду) від 26.10.2005 р. та інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до розписки від 03.05.2012 р. відповідач ОСОБА_2 взяв позику в сумі 145000 грн. на термін до 03.09.2012р. у позивача ОСОБА_1 В разі невиконання цієї домовленості відповідач ОСОБА_2 зобов'язався передати позивачу ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1. На підтвердження чого відповідач ОСОБА_2 особисто написав розписку. Вказана квартира належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору довічного утримання (догляду) від 26.10.2005 р. Договір укладено між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 В порушення умов розписки відповідач ОСОБА_2 кошти у вказаний строк не повернув та до теперішнього часу.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно змісту ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Оскільки відповідач ОСОБА_2 не виконав свої зобов'язання за договором позики, тому за позивачем ОСОБА_1 необхідно визнати право власності на вищевказану квартиру в рахунок повернення грошових коштів, а також визнати недійсним договір довічного утримання (догляду) від 26.10.2005 р. на підставі якого відповідачу ОСОБА_2 і належить на праві власності вказана квартира.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 215, 509, 510, 525, 625, 1046, 1047, 1049 ч.1, 1050 ч.1 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення боргу шляхом визнання права власності на нерухоме майно та визнання договору недійсним задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір довічного утримання (догляду) від 26.10.2005 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрованим в реєстрі за № 2-2921/113.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуюча: Л.В. Горячківська