Справа №442/7920/14-ц
Провадження №2/442/2440/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді Крамара О.В.

при секретарі Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Грушівської сільської ради Дрогобицького району, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно за законом після смерті 28.09.2006 року матері - ОСОБА_3 Лук»янівни та після смерті 04.01.2014 року брата - ОСОБА_4, а саме на житловий будинок №167 по вул. Шевченка в с.Грушів Дрогобицького району Львівської області.

Позов мотивує тим, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 12 вересня 1989 року, виданого Дрогобицькою районною державною адміністрацією, житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що розташований в с.Грушів Дрогобицького району по вул..Шевченка, 167, належав колгоспному двору ОСОБА_5 Лук»янівни.

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Грушівської сільської ради Дрогобицького району від 23 липня 2014 року за № 1462 та записів погосподарської книги сільської ради № 15 за 1991-1995 p.p. (особ. Pax. № 624), останніми членами колгоспного двору в с.Грушів по вул.. Шевченка, 167 були громадяни: ОСОБА_3 Лук»янівна (1919 р.н.) мати, яка померла 28.09.2006 року та ОСОБА_4 (1962 р.н.) брат, який помер 04.01.2014 року.

Отже, кожному члену колгоспного двору належала ? його частина. Після смерті матері ОСОБА_3 Лук»янівни, яка помела 28.09.2006 року і даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серія І -СГ № 064263 від 29.09.2006 року, відкрилася спадщина на ? частину. На час смерті матері були зареєстровані та проживали вона з покійним братом ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 12 вересня 1998 року жилий будинок №167 по вул.Шевченка в с.Грушів належав ОСОБА_3 Лук»янівні та відносився до категорії колгоспного двору де частки кожного з членів двору є рівними.

Після смерті матері - ОСОБА_3 Лук»янівни, як останнього члена колгоспного двору відкрилась спадщина за законом на житловий будинок за вищевказаною адресою для спадкоємців першої черги - її трьох дітей - для неї ОСОБА_1 (дів. прізв. ОСОБА_3) ОСОБА_6, сина - ОСОБА_4, який помер (04.01.2014 р.) та сина - ОСОБА_2.

Вона та її покійний брат ОСОБА_4 фактично прийняли спадщину після смерті матері, тому що проживали до дня її смерті і після в спадковому будинку.

04 січня 2014 року помер брат ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину будинковолодіння.

В покійного брата ОСОБА_4 не було сім»ї та дітей, які б мали право на спадкове майно після його смерті. Тож його ? частину майна колгоспного двору повинна успадкувати вона, як спадкоємець другої черги по смерті брата.

Брат ОСОБА_2 відмовляється від прийняття спадщини, про що написав заяву, згідно змісту якої він відмовляється від належної йому частки в її користь.

Вона - як спадкоємець першої черги за законом, прийняла фактично спадщину після смерті матері, так як проживала та проживає в будинку, який належав матері, тому має право на 100% спадкового майна після смерті матері.

Однак, звернувшись до державної нотаріальної контори за оформленням права власності на спадкове майно, їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право власності у зв'язку з тим, що не було подано правовстановлюючого документу на будинок, тож дані обставини змусили її звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Окрім мене, інших спадкоємців за законом на зазначене спадкове майно не має.

Сторони в судове засідання не з?явилися, однак в матеріалах справи маються заяви сторін про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає.

Оскільки сторони в судове засідання не з?явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав

За змістом ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх особистих немайнових або майнових прав та інтересу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.16 даного кодексу визнання прав є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову, а згідно вимог п. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі, не підлягають доказуванню

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 12 вересня 1989 року, виданого Дрогобицькою районною державною адміністрацією, житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що розташований в с.Грушів Дрогобицького району по вул..Шевченка, 167, належав колгоспному двору ОСОБА_5 Лук»янівни.

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Грушівської сільської ради Дрогобицького району від 23 липня 2014 року за № 1462 та записів погосподарської книги сільської ради № 15 за 1991-1995 p.p. (особ. Pax. № 624), останніми членами колгоспного двору в с.Грушів по вул.. Шевченка, 167 були: ОСОБА_3 Лук»янівна (1919 р.н.) мати, яка померла 28.09.2006 року та ОСОБА_4 (1962 р.н.) брат, який помер 04.01.2014 року, кожному члену колгоспного двору належала ? його частина, даний будинок відносився до категорії колгоспного двору.

Після смерті матері ОСОБА_3 Лук»янівни, яка померла 28.09.2006 року, відкрилася спадщина на ? частину. На час смерті матері були зареєстровані та проживали ОСОБА_1 з покійним братом ОСОБА_4.

Після смерті матері - ОСОБА_3 Лук»янівни, як останнього члена колгоспного двору відкрилась спадщина за законом на житловий будинок за вищевказаною адресою для спадкоємців першої черги: для ОСОБА_1 (дів. прізв. ОСОБА_3) ОСОБА_6, сина - ОСОБА_4, який помер (04.01.2014 р.) та сина - ОСОБА_2.

ОСОБА_1 та її покійний брат ОСОБА_4 фактично прийняли спадщину після смерті матері, тому що проживали до дня її смерті і після в спадковому будинку.

04 січня 2014 року помер брат ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину будинковолодіння.

В покійного брата ОСОБА_4 не було сім»ї та дітей, які б мали право на спадкове майно після його смерті.

Брат ОСОБА_2 відмовляється від прийняття спадщини, про що написав заяву, згідно змісту якої він відмовляється від належної йому частки в користь ОСОБА_1Б.(а.с. 4)

У відповідності до ч.1 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Також у Постанові Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року та правовій позиції (у справі № 6-138цс13) зазначено про те, що частиною п'ятою Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Тобто, положення ЦК України 2003 року застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.3 та ч.5ст.1268 ЦК України , якщо протягом встановленого законом строку позивач не заявив про відмову від спадщини, то спадщина незалежно від часу її прийняття належить спадкоємцеві з часу її відкриття..

Таким чином, оскільки спадщина протягом стількох років на житловий будинок № 167 по вул. Шевченка в с.Грушів в якому ОСОБА_1 зареєстрована і постійно проживає ніким із спадкоємців ОСОБА_3 Лук»янівни та ОСОБА_4, прийнята не була по причині їх відсутності, суд дійшов переконання, що позов ОСОБА_1 підставний та підлягає до задоволення

З огляду на те, що позивач є спадкоємцем після смерті матері за законом І черги, інших спадкоємці, які б претендували на спадкове майно зі слів позивача немає, позивач позбавлений можливості одержати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки на вказане нерухоме майно належним чином не оформлено спадкових прав, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено. Звідси суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст.16, 328, 392, 1220, 1222, 1258, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом після смерті матері - ОСОБА_3 Лук»янівни, яка померла 28.09.2006 року та після смерті брата - ОСОБА_4, який помер 04.01.2014 року, а саме на житловий будинок №167 по вул.Шевченка в с. Грушів Дрогобицького району Львівської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Суддя __________________ Крамар О.В.