Справа № 169/11/14-ц
Провадження № 2/169/6/14
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2014 року
смт. Турійськ

Турійський районний суд Волинської
області в складі:

головуючого-судді
Тітівалова Р.К.,

секретаря Веремчук
Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини,

в с т а н о в и в:

08 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини.

Позов мотивований тим, що вона з 09
листопада 1991 року перебуває з
відповідачем у шлюбі, який
зареєстрований Гайківською сільською
радою Турійського району, актовий
запис за № 4. Від спільного подружнього
життя мають троє дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, понад два роки
разом не проживають, подружніх
стосунків не підтримують, спільного
господарства не ведуть. Відповідач у
добровільному порядку не надає
матеріальної допомоги на утримання
дитини. Вказуючи, що домовленості з
відповідачем щодо розміру та
добровільної сплати аліментів
досягнути не вдалося, позивач просила
ухвалити рішення, яким стягувати з
відповідача на її користь аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частки його
заробітку (доходу) щомісячно, починаючи
з дня подання позову і до досягнення
дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явилася, однак подала до суду
письмову заяву, в якій вказала, що позов
підтримує з підстав, викладених у
позовній заяві, та просила справу
розглядати у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, однак подав до суду
письмову заяву, в якій вказав, що
позовні вимоги визнає повністю, і
просив справу розглядати без його
участі.

Враховуючи, що в судове засідання не
з'явилися всі особи, які беруть участь у
справі, то фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу відповідно до ч. 2 ст.
197 ЦПК України не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши наявні в
матеріалах справи письмові докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов підставний та підлягає до
повного задоволення.

Обов'язок батьків щодо надання
утримання своїм неповнолітнім дітям та
способи й порядок його виконання
врегульовано у главі 15 Сімейного
кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України
способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними. За рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом
(ч. 1 ст. 183 СК України).

Аналіз наведених норм закону дає
підстави для висновку, що за загальним
правилом спосіб виконання батьками
свого обов'язку по утриманню
неповнолітньої дитини, зокрема, сплаті
аліментів, залежить від домовленості
між ними, однак, у разі відсутності
такої домовленості той із батьків, з
ким проживає дитина, має право
звернутися до суду із відповідним
позовом і в такому разі аліменти на
дитину відповідно до вимог ст. 183 СК
України можуть бути присуджені у
частці від доходу.

Судом встановлено, що сторони з 09
листопада 1991 року перебувають у шлюбі,
який зареєстрований Гайківською
сільською радою Турійського району
Волинської області, актовий запис за №
4 (а.с. 4). Від спільного подружнього
життя мають одну малолітню дитину:
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується свідоцтвом про
народження дитини, батьком в якому
записаний відповідач ОСОБА_2 (а.с. 7).
Дитина проживає з позивачем (а.с. 5).

Як вбачається з довідки управління
соціального захисту населення
Турійської районної державної
адміністрації Волинської області № 1515
від 12 грудня 2013 року, позивач отримує
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку (а.с. 8).

З довідки про доходи Гайківської
сільської ради Турійського району № 491
від 10 грудня 2013 року вбачається, що
відповідач працює завідувачем клубу та
отримує заробітну плату (а.с. 9).

Будь-яких належних та допустимих
доказів на підтвердження наявності між
сторонами домовленості про розмір і
порядок сплати аліментів в матеріалах
справи немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст. 184 цього
Кодексу.

Визначаючи розмір стягуваних
аліментів, суд відповідно до вимог
ст.ст. 180, 182 СК України бере до уваги те,
що обов'язок утримувати дитину
покладається рівною мірою на матір і
батька, відповідач є здоровою
працездатною особою, працює і отримує
заробітну плату, інших дітей чи
непрацездатних осіб на утриманні не
має, враховує розмір доходів сторін, те,
що визнання позову відповідачем не
суперечить закону і не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб, а тому,
виходячи із характеру спірних
правовідносин, що виникли між
сторонами, суд приходить до висновку
про наявність в даному випадку
передбачених законом підстав для
задоволення позову і вважає за
доцільне та достатнім стягувати із
відповідача аліменти на утримання
неповнолітньої дитини в розмірі 1/4
частки його заробітку (доходу), але не
менше, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 08 січня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття, що
відповідає вимогам ст.ст. 183, 191 СК
України.

Відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» за подання
до суду позовної заяви майнового
характеру судовий збір справляється в
розмірі 1 відсотка ціни позову, але не
менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 при
подачі даного позову була звільнена
від сплати судового збору, то
відповідно до вимог зазначеного
Закону, п. 3 ч. 1 ст. 80, ч. 3 ст. 88 ЦПК
України з відповідача в дохід держави
слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового
збору.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181, 182,
183, 191 СК України та керуючись ст.ст.
10, 11, 60, 88, 174, 197, 209, 213, 214, 215, 218, 367 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частки його
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 08 січня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в розмірі 243 (двісті
сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Турійський районний суд
Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий