Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №278/3688/13-ц
Доповідач Кочетов Л. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді
Кочетова Л.Г.,

суддів Снітка
С.О., Худякова А.М.,

за участю секретаря
Камінної М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Головенківської
сільської ради Житомирського району,
ОСОБА_2 про встановлення факту
проживання однією сім"єю та визнання
права власності на спадкове майно та
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
Головенківської сільської ради
Житомирського району про встановлення
факту родинних відносин та визнання
права власності на спадкове майно за
апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на рішення Житомирського районного
суду Житомирської області від 26 грудня
2013 року, -

в с т а н
о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом, в якому з урахуванням
уточнених позовних вимог, просила
встановити факт проживання однією
сім"єю з ОСОБА_3 та визнати за нею право
власності на спадкове майно після його
смерті.

В обгрунтування вимог зазначила, що
вона та ОСОБА_3 з травня 2006 року
проживали однією сім"єю як чоловік і
жінка без реєстрації та вели спільне
господарство. В березні 2007 року
останній був направлений для
відбування покарання в Білоцерківську
ВК № 35. Під час відбування покарання
ОСОБА_3, в травні 2007 року, вона переїхала
в с. Головенка Житомирського району та
оселилася в будинку АДРЕСА_1, що на той
час належав двоюрідній сестрі ОСОБА_3 -
ОСОБА_2, та який вони мали намір
купувати.

02.08.2007 року ОСОБА_2 уклала з ОСОБА_4, яка
діяла по довіреності від ОСОБА_3,
договір дарування будинку АДРЕСА_1.
Позивач продовжувала проживати в цьому
будинку, провела ремонт, сплачувала
комунальні послуги, займалась
господарською діяльністю. 06.06.2008 року з
дозволу ОСОБА_3 зареєструвалася в
будинку. 08.06.2010 року на ім"я ОСОБА_3 було
видано Державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,2500 га по АДРЕСА_1 для обслуговуввання
жилого будинку, господарських будівель
і споруд.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, та після його
смерті залишилось спадкове майно -
зазначені будинок та земельна ділянка.

ОСОБА_2 звернулася до суду із
зустрічною позовною заявою та в
обгрунтування своїх вимог зазначила,
вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_3,
оскільки їх матері є рідними сестрами.
Просила встановити факт родинних
відносин та, як наслідок, визнати за нею
право власності на спадкове майно.

Рішенням Житомирського районного суду
Житомирської області від 26 грудня 2013
року позов ОСОБА_1 задоволено повністю,
зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено
частково, а саме, визнано, що вона та
ОСОБА_3 є двоюрідними братом і сестрою.
В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду в частині часткового
задоволення зустрічного позову
скасувати, постановивши нове про
відмову в задоволенні позову.
Посилається на порушенням норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставнам справи. Вважає, що позивачем
ОСОБА_2 не надано прямих доказів, що
вона є двоюрідною сестрою померлого
ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду в частині задоволення
позову ОСОБА_1 скасувати, постановивши
нове - про відмову в позові. Також
просить частково скасувати рішення в
частині відмови в задоволенні її
позовних вимог, та винести нове про
задоволення позову. В скарзі
посилається на те, що рішення є
необгрунтованим та постановлено на
підставі сумнівних доказів.

Вислухавши доводи осіб, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
законність та обгрунтованість рішення
суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1
підлягає задоволенню, а скарга ОСОБА_2 -
відхиленню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_3 (а.с. 7).

Після його смерті залишилось спадкове
майно - будинок АДРЕСА_1 та земельна
ділянка за цією ж адресою (а.с. 8, 11).

З травня 2006 року позивач та ОСОБА_3 до
смерті останнього, проживали однією
сім"єю як чоловік і жінка без
реєстрації та вели спільне
господарство.

Вказані обставини в судовому засіданні
підтвердили свідки ОСОБА_5, ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

З довідок Головенської сільради
вбачається, що ОСОБА_1 з 12 травня 2007 року
постійно проживає в будинку АДРЕСА_1,
займається господарською діяльністю,
здійснила ремонт будинку, обробляє
земельну ділянку, сплачує комунальі
платежі, з 06.06.2008 року зареєстрована за
цією адресою (а.с. 10).

Як вбачається з повідомлення
Білоцерківської ВК № 35, ОСОБА_3
відбував покарання в цій колонії з
05.03.2007 року по 29.01.2010 року. На протязі
відбування покарання йому 14 разів
надавалися побачення з ОСОБА_1 з
періодичністю між побаченнями 1-4
місяці (а.с. 9).

За таких обставин, висновок суду першої
інстанції про те, що позивач та ОСОБА_3
понад п»ять років до часу смерті
останнього проживали однією сім»єю як
чоловік і жінка без реєстрації шлюбу є
правильним.

Згідно з положеннями ст. 1264 ЦК України,
у четверту чергу право на спадкування
за законом мають особи, які проживали
зі спадкодавцем однією сім'єю не менш
як п'ять років до часу відкриття
спадщини.

Оскільки позивач проживала зі
спадкодавцем однією сім'єю понад п'ять
років до часу відкриття спадщини, у
видачі свідоцтва про право на спадщину,
після смерті спадкодавця їй було
відмовлено, суд обгрунтовано
задовільнив позов в частині визнання
за нею права власності на спадкове
майно.

У відповідності до положень глави 6
розділ ІV ЦК України, у судовому порядку
встановлюються факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Стаття 1265 ЦК України відносить
двоюрідних братів та сестр до п»ятої
черги спадкоємців за законом.

За таких обставин, коли суд дійшов
висновку щодо притягнення до
спадкування спадкоємців четверої
черги, встановлення факту родинних
стосунків спадкодавця та ОСОБА_2, для
останньої, виникнення, зміну або
припинення особистих чи майнових прав
потягнути не могло, а тому підстав для
задоволення цієї позовної вимоги не
було.

Висновок про безпідставність позову
щодо визнання права власності на
спадкове майно за відповідачем,
грунтується на законі, поскільки
вказана позовна вимога є похідною від
вищезазначених.

Оскільки рішення в частині
встановлення факту родинних відносин
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 постановлено з
порушенням норм процесуального права,
колегія суддів приходить до висновку,
що рішення в цій частині підлягає
скасуванню з постановленням нового -
про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 309,
313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовільнити.

Рішення Житомирського районного суду
Житомирської області від 26 грудня 2013
року в частині задоволення позову
ОСОБА_2 скасувати та постановити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
Головенківської сільської ради
Житомирського району про встановлення
факту родинних відносин відмовити за
безпідставністю.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
Судді