Справа № 348/2177/13-ц
Провадження № 22-ц/779/277/2014
Головуючий у 1 інстанції Мужик І.І. І. І.
Суддя-доповідач Шалаута Г.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої-судді: Шалаути
Г.І.,

суддів: Матківського
Р.Й., Ковалюка Я.Ю.,

секретаря: Вилки І.В.,

з участю сторін:
представника апелянта -ОСОБА_2,

представника ТзОВ "Кей-Колект"-Йосифів
П.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Кей-Колект", до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за апеляційною
скаргою представника апелянта ОСОБА_4 -
ОСОБА_2 на рішення Надвірнянського
районного суду від 09 грудня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Кей-Колект" звернулося в суд з вказаним
позовом, мотивуючи його тим, що між ним
та ПАТ "Укрсиббанк" 12.12.2011 року був
укладений договір факторингу,
внаслідок якого до нього перейшло
право вимоги до боржника ОСОБА_4 та
поручителів - ОСОБА_5, ОСОБА_6 за
зобов'язаннями, які виникли у них перед
кредитором - АКІБ "УкрСиббанк" за
договором про надання споживчого
кредиту №0 від 27.11.2007 року, згідно
якого кредитор - АКІБ "УкрСиббанк"
надав, а позичальник - ОСОБА_4 отримала
175000 доларів США. У забезпечення
виконання зобов'язань позичальником за
цим кредитним договором між ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та АКІБ "УкрСиббанк" було
укладено договори поруки до договору
кредиту №-2 від 27.11.2007 року(порука
ОСОБА_5 код за ДРФО, порука ОСОБА_6
код за ДРФО). За умовами п.1.3
договору поруки поручитель відповідає
перед кредитором в тому ж обсязі, що і
позичальник та несе солідарно з
позичальником відповідальність за
невиконання чи неналежне виконання ним
зобов'язань за договором кредиту. За
умовами договору кредиту та розрахунку
погашення кредиту щомісячна сума до
сплати позичальником становила 1041,67
доларів США та відсотки за
користування кредитом 12,9% з кінцевим
терміном повернення до 25.11.2022 року.

Відповідно до змісту п.п.3.1.2 та 3.1.3
кредитного договору(а.с.20) передбачено,
що у разі порушення позичальником
термінів повернення кредиту, термінів
сплати процентів відповідно до умов
ст.611 ЦК України кредитор має право
вимагати від позичальника
дострокового повернення всієї наданої
йому суми кредиту та сплати за кредит,
змінивши при цьому термін повернення
кредиту.

Станом на 03.03.2012 відповідач ОСОБА_4
порушила графік погашення
заборгованості на 949 днів по основному
боргу на 1101 днів по процентах. Листами
від 02.02.2012 року позивач повідомляв
боржника про зміну кредитора та
необхідність погашення заборгованості
по договору кредиту. Просив стягнути
заборгованість з відповідачів в
солідарному порядку в сумі 178594,54
доларів США, що еквівалентно1426613,18 грн.

Рішенням Надвірнянського районного
суду Івано-Франківської області від 09
грудня 2013 року позов задоволено.

На зазначене рішення представник
апелянта ОСОБА_4 - ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, посилаючись на
порушення судом норм процесуального та
матеріального права. Так апелянт
посилається на те, що суд неповно
дослідив обставини справи, не з'ясував,
чи дійсно боржник був письмово
повідомлений про зміну кредитора у
зобов'язанні, зазначає, що ОСОБА_4 не
була письмово повідомлена про зміну
кредитора, а отже відповідно до змісту
ч.2 ст.516 ЦК України новий кредитор при
неповідомленні боржника несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. В цьому разі виконання
боржником зобов'язань первісному
кредитору вважається виконаним. Також
представник апелянта зазначає, що суд
необгрунтовано відхилив клопотання
ОСОБА_5 про зупинення розгляду справи
до розгляду позову ОСОБА_5 до ПАТ
"Укрсиббанк" про визнання договору
поруки недійсним. З цих підстав апелянт
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

В засідання суду апеляційної інстанції
апелянт та його представник не
з'явилися (представник не з'явився з
причини, визнаної колегією не
поважною), хоча були належним чином
повідомлені про день і час розгляду
апеляційної скарги, а тому їх неявка не
є перешкодою для розгляду апеляційної
скарги.

Представник позивача заперечив проти
апеляційної скарги з мотивів, що
письмове повідомлення про зміну
кредитора у кредитному договорі
кожному з відповідачів було направлено
02.02.2012 року після укладення договору
факторингу 12.12.2011 року між Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Кей-Колект" та ПАТ "Укрсиббанк", та що
неявка представника апелянта є
причиною затягування апеляційного
перегляду рішення суду першої
інстанції. Просив апеляційну скаргу
відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, дослідивши
доводи апеляційної скарги та
перевіривши їх доказами, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції
зазначеним вимогам відповідає.

Колегією встановлено, що між
Акціонерним комерційним інноваційним
банком "Укрсиббанк" Банк" та ОСОБА_4 було
укладено договір про надання
споживчого кредиту №0 від 27.11.2007
року, згідно умов якого банк надав
позичальнику кредит в розмірі 175000
доларів США (883750 грн.), а позичальник
зобов'язався своєчасно виконувати
боргові зобов'язання - погашати кредит,
сплачуючи щомісячно по 1041,67 доларів США
та відсотки в розмірі 12,9% за
користування кредитом з кінцевим
терміном повернення - 25.11.2022 року, однак
допустила прострочення виплат по
зазначеному договору згідно графіку
погашення заборгованості на 949 днів по
основному боргу на 1101 днів по відсотках
в сумі 178594,54 доларів США, що
еквівалентно1426613,18 грн. станом на
березень 2012 року.

12.12.2011 року ПАТ "Укрсиббанк»" та ТзОВ
"Кей Колект»"(фактор) уклали договір
факторингу №20121128-Г, відповідно до умов
якого банк відступив факторові право
вимоги до боржника - ОСОБА_4 по
зобов'язаннях за кредитним договором,
та до поручителів - ОСОБА_5, ОСОБА_6 за
зобов'язаннями договорів поруки,
укладених в забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_4 за договором
кредиту №0 від 27.11.2007 року, так як
позичальник недобросовісно виконувала
взяті на себе кредитні зобов'язання.

Пунктом 7.5 кредитного договору(а.с.21)
передбачено право банку передавати
права та обов'язки банку за цим
договором третій особі без згоди
позичальника, а п.7.12 зазначено, що
підписавши договір, позичальник
підтверджує своє погодження з умовами
договору, підтверджує свої права та
обов'язки за цим договором та здатність
виконувати умови договору. Оскільки
договори були підписані позивачкою, то
вона погодилася із зазначеними в них
умовами.

02.02.2012 року ТзОВ "Кей Колект" надіслав
кожному з відповідачів - ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 на адресу їх реєстрації: АДРЕСА_1
з долученням квитанцій про відправку
(а.с.33-38) три письмові повідомлення про
укладення договору факторингу
відступлення права вимоги боргів між
ПАТ "УкрСиббанк" та ТзОВ "Кей Колект"
12.12.2011 року по договору споживчого
кредиту №0 від 27.11.2007 року,
укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та
ОСОБА_4.

Відповідно до умов п.7.6 кредитного
договору листування між сторонами
здійснюється шляхом направлення або
надання однією стороною
повідомлень(рекомендованих листів)
іншій стороні на її адресу, вказану у
договорі або за іншою адресою, письмово
повідомленою стороною для листування в
разі зміни адреси проживання.
Підтвердженням факту відправлення
повідомлення(рекомендованого листа) є
квитанція або інший поштовий документ,
що підтверджує факт відправки або
вручення чи отримання повідомлення.
Оскільки зазначеним пунктом сторонами
погоджено, що належним доказом
повідомлення сторони є або надання
підтвердження про відправку
повідомлення або про вручення такого,
то надання квитанцій про відправку
відповідачам письмового повідомлення
колегія розцінює як належний доказ,
який підтверджує про письмове
повідомлення відповідачів про зміну
кредитора у зобов'язанні та спростовує
доводи апелянта про неповідомлення
відповідачів про таку обставину.

Згідно ст.ст.514, 516 ЦК України до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом. Якщо боржник не
був письмово повідомлений про заміну
кредитора у зобов'язанні, новий
кредитор несе ризик настання
несприятливих для нього наслідків. У
цьому разі виконання боржником свого
обов'язку первісному кредиторові є
належно виконаним.

Інші доводи апелянта про зупинення
провадження у справі теж не
заслуговують на увагу, оскільки
відповідач ОСОБА_5, як сторона, повинна
добросовісно користуватися своїми
процесуальними правами, передбаченими
ст.31 ЦПК України, зокрема мала право
пред'явити зустрічний позов до початку
розгляду справи по суті, та з огляду на
те, що у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Кей-Колект" до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
про стягнення заборгованості за
кредитним договором проводився
попередній судовий розгляд 23.04.2012 року,
вправі була подати в розумний час (7-10
днів) зустрічний позов до ПАТ
"УкрСиббанк", Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кей-Колект" про
визнання договору поруки недійсним до
початку судового розгляду, а не через
півтора року - у жовтні 2013 року, а тому
таке клопотання слід відхилити.

На підставі ст.1082 ч.1 ЦК України боржник
зобов'язаний здійснити платіж
факторові за умови, що він одержав від
клієнта або фактора письмове
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові і в цьому
повідомленні визначена грошова вимога,
яка підлягає виконанню, а також
названий фактор, якому має бути
здійснено платіж. Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК
України кредитор у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином(відступлення права вимоги).
Відповідно до змісту ч.1 ст.516 ЦК України
заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги є
обґрунтованими та приходить до
висновку, що доводи апеляційної скарги
не спростовують правильності рішення
суду першої інстанції та підстав для
зміни чи скасування його не вбачає.

Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315, 317, 319,
323-325 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
апелянта ОСОБА_4 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Надвірнянського районного
суду Івано-Франківської області від 09
грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
набрання законної сили.

Судді
Г.І. Шалаута

Я.Ю. Ковалюк

Р.Й.
Матківський