№ 207/2970/13-ц
№ 2/207/62/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2014 року Баглійський районний
суд м. Дніпродзержинська

у складі:

головуючого судді -
Подобєд О.К.

при секретареві -
Черномазовій М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпродзержинську
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної дорожньо-транспортною
пригодою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі за текстом - позивач),
звернулась до суду з позовною заявою до
ОСОБА_2 (надалі - відповідач) в
обґрунтування якої, з урахуванням
уточнення позовних вимог від 27.08.13 р.,
послалася на те, що 14 грудня 2012 року з
вини відповідача сталася ДТП на
проїжджій частині мостового переходу
через р. Дніпро в м.Дніпродзержинську в
районі лівобережної розв'язки.
Внаслідок ДТП їй заподіяно тілесні
ушкодження середнього ступеня
тяжкості, а також спричинені моральні
страждання, які вона оцінює в 80000,00
гривень. Посилаючись на зазначені
обставини, позивачка просила суд
стягнути з ОСОБА_2 на свою користь
грошові кошти в сумі 5000,00 грн.
матеріальної шкоди, заподіяної
внаслідок ДТП, та стягнути з
відповідача суму моральної шкоди,
заподіяної ДТП, в розмірі 80 000,00 грн.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, просила їх задовольнити. Суду
пояснила, що 14.12.2012 р. вона викликала на
домашню адресу такси через службу
такси "Корсар-такси", машина приїхала з
затриманням, на її думку водій був
збуджений, нервував. Під час поїздки з
вини водія сталося ДТП, в результаті
чого вона отримала тілесні ушкодження.
Внаслідок ДТП вона змушена була
зробити протезування зубів, крім того,
внаслідок ДТП їй була спричинена
моральна шкода, яка полягає в душевних
стражданнях внаслідок ДТП і погіршення
свого стану здоров'я, негативних змінах
в укладі життя, та негативних наслідків
для її психологічного та фізичного
стану.

За заявою позивачки судом було
залучено у якості співвідповідача Бюро
таксі "Корсар таксі", позовні вимоги до
якого про стягнення моральної шкоди
були залишені судом без розгляду у
відповідності до письмової заяви
позивачки.

Відповідач позовні вимоги не
визнав, пояснив, що ДТП сталася
внаслідок несприятливих погодних умов.
Кримінальне провадження відносно
нього було закрито за відсутністю
складу злочину. Пояснив, що оплатив
позивачці лікування в стаціонарі після
ДТП. Проти задоволення позовних вимог
заперечував, посилаючись на їх
необґрунтованість.

Судом встановлені наступні факти
та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено,
що 14 грудня 2012 року о 17 годині 10 хвилин
на проїжджій частині мостового
переходу через р. Дніпро в м.
Дніпродзержинську в районі
лівобережної розв'язки мала місце
дорожньо-транспортна подія, а саме
виїзд автомобіля НОМЕР_1 під керуванням
водія ОСОБА_2., який здійснюючи рух
прямо, в порушення вимог дорожнього
знаку 4.7 "Об'їзд перешкоди праворуч", на
недобудовану ділянку мостового
переходу, яка не введена в експлуатацію
та не призначена для руху транспорту,
тобто виїзд за межі проїжджої частини,
з послідуючим наїздом на бетонну
перешкоду та перекидання автомобіля на
кришу. В результаті даної ДТП
пасажирка автомобіля ОСОБА_3 була
травмована й госпіталізована до
нейрохірургічного відділення КЗ
"ДМЛШДМ"ДОР". Викладені обставини
підтверджуються протоколом огляду
місця ДТП від 14.12.2012 року, схемою
пригоди, протоколами огляду та
перевірки технічного стану транспорту
від 14.12.2012 року, які містяться в
матеріалах кримінального провадження
№ 0000095 від 14.12.2013 р. (а.с. 13-25). Факт
належності автомобіля НОМЕР_1
відповідачу підтверджується копією
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу (а.с.35).

Факт керування та володіння
відповідачем вищезазначеним
автомобілем підтверджується
письмовими доказами, які містяться в
матеріалах справи та підтверджується
сторонами по справі.

Відповідно до висновків експерта
№ 1270-Е та №130-е (а.с. 82-83, 126-127 матеріалів
кримінального провадження № 0000095
від 14.12.2013 р.) у ОСОБА_3 за результатами
судово-медичної експертизи її, як
потерпілої, виявлені тілесні
ушкодження, які за своїм характером
відносяться до тілесних ушкоджень
легкого ступеню тяжкості, що
короткочасний розлад здоров'я більше 6,
але менш 21 доби. Дані тілесні
ушкодження виникли внаслідок дії
тупого твердого предмета, предметів,
або при ударі о подібні, якими могли
бути в салоні автомобіля, що могло мати
місце у термін, які вказує потерпіла.

Згідно висновків експерта № 1270-Е
від 27.03.2013 р., ОСОБА_3 отримала закриту
черепно-мозкову травму з синцями на
голові, раною на обличчі (слідом
загоєння якого є виявлений рубець), яка
супроводжувалась явищами струсу
головного мозку; синець на правій
нижній кінцівці (а.с. 82-83).

Згідно виписному епікризу,
ОСОБА_3 знаходилась на лікуванні в НХО
№ 1 КЗ "ДМЛШМД" з 14.12.12. по 29.12.12.р. по 29.12.12.
р. з діагнозом: ЗМЧТ. Струс головного
мозку, забій голови, обличчя, рана
нижньої губи, забій та надрив зв'язок
правого кульшового суглобу,
травматичний пульпіт 1, 2 зубів (а.с. 6).

Фотодокази, які були надані
позивачкою до матеріалів справи,
підтверджують отримання нею ушкоджень
шелепи й обличчя.

Згідно квитанції № 006975, ОСОБА_3
18.01.2013 р. сплатила за протезування зубів
суму 5000,00 грн. (а.с. 5).

За змістом висновку експерта
№44/27-2 від 29.12.2012 року (а.с. 59-60 матеріалів
кримінального провадження № 0000095
від 14.12.2013 р.) дії відповідача не
відповідають вимогам п.12.1, 12.4, 12.9 б
Правил дорожнього руху України, що з
технічної точки зору знаходиться в
причинному зв'язку із настанням події
ДТП від 14.12.2012 року.

Згідно довідки КП
"Дніпродзержинська гідрометеостанція"
№ 498 від 17.12.2014 р. (а.с. 41 матеріалів
кримінального провадження № 0000095
від 14.12.2013 р.) , з 17:00 год. до 19:00 год.
згідно метеоспостережень на дорогах
була слабка ожеледиця, метеодальність
видимості по вогням - 5 км; опади у
вигляді слабкого снігу, середня висота
сніжного покрову - 3 см; температура
повітря - 4,5 градусів морозу.

Згідно постанові про закриття
кримінального провадження від 08.04.2013 р.,
яка є чинною на час розгляду справи,
заподіяння постраждалій ОСОБА_3
внаслідок ДТП легких тілесних
ушкоджень, виключає об'єктивну сторону
складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286
Кк України, у зв'язку з чим, в діях водія
ОСОБА_2 відсутній склад злочину (а.с.
128-131 матеріалів кримінального
провадження № 0000095 від 14.12.2013 р.). В
матеріалах справи є письмові докази
того, що водій ОСОБА_2, куруючи
автомобілем під час ДТП не був у стані
алкогольного сп'яніння.

Згідно довідкам ТОВ "ЮСА Корсар"
(а.с. 98-99 матеріалів кримінального
провадження № 0000095 від 14.12.2013 р.),
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на підприємстві не
працював; 14.12.2012 р. в період часу з 16-00 до
17-00 год., був виклик автомобіля з тел.
НОМЕР_4 за адресою АДРЕСА_1, але на
момент прибуття автомобіля таксі
(Опель Омега, р. н. НОМЕР_5, поз. 04)
замовника на місці вже не було.

Представник ТОВ "ЮСА Корсар" в
судовому засіданні підтвердив той
факт, що відповідач ніколи не
знаходився у трудових відносинах з
ТОВ "ЮСА Корсар".

Свідок ОСОБА_4, яка є матір'ю
позивачки, в судовому засіданні
підтвердила факт того, що її дочка
викликала машину через службу такси.

ОСОБА_5, який є двоюрідним братом
позивачки, в судовому засіданні
підтвердив факт того, що ОСОБА_3 по
дорозі на вокзал потрапила в аварію і
йому відомо, що вона їхала в такси.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8
заперечували факт того, що ОСОБА_2
працював в службі таксі "Корсар". ОСОБА_7
підтвердив факт того, що попросив
ОСОБА_2 підвезти жінку на вокзал, яка
викликала його машину, а він не встигав
на її виклик.

ОСОБА_8 підтвердила, що під час
знаходження позивачки в стаціонарі,
вони оплатили все необхідні лікарські
препарати та призначені їй медичні
обстеження.

За таких обставин суд приходить
до висновку, що ДТП від 14.12. 2012 року
сталася внаслідок винних дій
відповідача.

Правовідносини, які виникли між
сторонами, врегульовані нормами
Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ст.ст.15, 16
Цивільного кодексу України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 Цивільного
кодексу України, підставами для
виникнення цивільних прав та
обов'язків є, окрім іншого, завдання
майнової (матеріальної) та моральної
шкоди іншій особі.

Положеннями ст. 22 Цивільного
кодексу України закріплено, що особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. До збитків
належать і витрати, яких особа зазнала
зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).
Збитки відшкодовуються в повному
обсязі, якщо інше не встановлено
законом або договором.

Нормою ст. 1166 Цивільного кодексу
України встановлено, що майнова шкода,
завдана неправомірними діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1187 Цивільного
кодексу України джерелом підвищеної
небезпеки є в тому числі діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів.
Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, зберігання або
утримання якого створює підвищену
небезпеку. Особа, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, відповідає за завдану шкоду,
якщо вона не доведе, що шкоди було
завдано внаслідок непереборної сили
або умислу потерпілого.

Положеннями ст.1188 Цивільного
кодексу України встановлено, що шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Положеннями ст.23 Цивільного
кодексу України визначено, що особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода може полягати,
зокрема, у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна, а також може
відшкодовується грішми. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
ступеня вини особи, яка завдала
моральної шкоди, якщо вина є підставою
для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
передбачених законом.

Відповідно до ст.1168 ЦК України
моральна шкода, завдана каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, може бути
відшкодована одноразово або шляхом
здійснення щомісячних платежів.

Нормою ст.16 ЦК України
передбачено, що одним із способів
захисту цивільних прав та інтересів є
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової та моральної
шкоди.

Оцінюючи дослідженні в судовому
засіданні докази в їх сукупності, суд
вважає їх належними, допустимими та
достатніми для прийняття рішення у
справі по суті.

Аналізуючи встановлені в
судовому засіданні фактичні обставини
в контексті наведених норм цивільного
законодавства, враховуючи, що в
судовому засіданні знайшов
підтвердження факт вчинення
відповідачем протиправних дій,
внаслідок яких 14 грудня 2012 року
відбулася ДТП, та ці дії відповідача
знаходяться у причинно-наслідковому
зв'язку з заподіянням позивачці
матеріальної шкоди в розмірі 5000,00
гривень, сплачених позивачкою для
відновлення зубів, які були пошкоджені
внаслідок ДТП, суд, вважає позовні
вимоги щодо стягнення з відповідача на
користь позивачки суми в розмірі 5000,00
гривень обґрунтованими, а отже такими,
що підлягають задоволенню.

Не викликає в суду сумнівів
дійсність спричинення позивачці
моральної шкоди, яка полягає у душевних
стражданнях, переживаннях та життєвих
незручностях позивачки, пов'язаних з
нервовим стресом під час ДТП, а також
яка полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких зазнала позивачка
внаслідок отримання нею під час ДТП
тілесних ушкоджень.

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає в межах
заявлених вимог залежно від характеру
та обсягу заподіяних позивачеві
моральних і фізичних страждань, з
урахуванням в кожному конкретному
випадку, ступеня вини відповідача та
інших обставин. При визначенні розміру
відшкодування слід врахувати тяжкість
фізичних і моральні страждань
позивачів, їх тривалість, істотність
вимушених змін у їх життєвих стосунках.
Суд вважає, що позивачці була заподіяна
моральна шкода, однак до заявленої ними
суми, суд відноситься критично й
враховує, що мова йде про розумне і
справедливе відшкодування
(компенсацію) моральної шкоди, якої б
вистачило для морального задоволення
позивачки з боку відповідача, а не про
покарання останнього за його
неправомірні дії, що не відповідало б
принципам цивільного законодавства,
визначеним статтею 3 ЦК України.

За таких обставин, виходячи із засад
розумності, виваженості та
справедливості, й, беручи до уваги
конкретні обставини по справі, діяння
відповідача, моральні страждання
позивачки, істотність вимушених змін у
їх життєвих стосунках, і наслідків, що
наступили, а також враховуючи той факт,
що відповідач оплатив лікування
позивачки під час знаходження її на
стаціонарному лікуванні, а також,
негативні погодні умови, які сприяли
виникненню ДТП, суд вважає необхідним,
задовольнити позовні вимоги про
стягнення моральної шкоди частково і
стягнути на користь позивачки моральну
шкоду, завдану неправомірними діями
відповідача, в розмірі 8000,00 грн. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Судові витрати по справі слід покласти
на відповідача у відповідності до
вимог ст. 88 Цивільного процесуального
кодексу України.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188
Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11,
60, 88, 212, 213, 215, 226 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2.
(ИПН НОМЕР_3) на користь ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_3 суму 5000 (п'ять тисяч) 00 грн.
на відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2.
(ИПН НОМЕР_3) на користь ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_3 суму 8000 (вісім тисяч) 00 грн.
на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в
розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через
Баглійський районний суд м.
Дніпродзержинська шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області.

Суддя
О.К. Подобєд