АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/296/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : Скрипник В.Ф.
Доповідач в апеляційній інстанції
Подорога В. М. РІШЕННЯ
19 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Подорога В. М. суддів
Бородійчук В. Г. , Демченко В. А. при
секретарі Бражнюк О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу відділу Державної виконавчої
служби Жашківського районного
управління юстиції в Черкаській
області на рішення Жашківського
районного суду Черкаської області від
03 вересня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_6 до відділу Державної
виконавчої служби Жашківського
районного управління юстиції в
Черкаській області про визнання
недійсною постанови Державної
виконавчої служби Жашківського
районного управління юстиції в
Черкаській області від 14 лютого 2011 року
про призначення експерта для оцінки
в с т а н о в и л а :
У серпні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
відділу ДВС Жашківського районного
управління юстиції в Черкаській
області про визнання недійсною
постанови про призначення експерта для
В обґрунтування позову вказувала, що 14
лютого 2011 року старшим виконавцем
відділу ДВС Жашківського районного
управління юстиції ОСОБА_7 винесено
постанову про призначення експертом по
оцінці майна - квартири, яка не має
юридичної сили, оскільки постанова не
затверджена уповноваженою посадовою
особою - начальником відділу державної
виконавчої служби Гейко В.А.
Просила визнати вказану постанову
Рішенням Жашківського районного суду
Черкаської області від 03 вересня 2013
року визнано постанову ДВС
Жашківського районного управління
юстиції Черкаської області від 14
лютого 2011 року про призначення
експерта для оцінки майна недійсною, як
такої, що не затверджена начальником
ВДВС Жашківського управління юстиції
Гейко В.А. та не має юридичної сили..

Не погоджуючись з рішенням суду
представник відділу ДВС Жашківського
районного управління юстиції в
Черкаській області подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
норм матеріального права, просить
скасувати дане рішення та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позову.

В обґрунтування своєї скарги апелянт
зазначав, що судом першої інстанції не
залучено, як третю особу КС «Ліга -
Жашків», яка пов'язана матеріальними
правовідносинами з позивачем, а також
вказую на те що вказана Постанова
затверджена начальником Жашківського
ВДВС Гейком В.А.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення,
виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 310 ЦПК
України рішення суду підлягає
скасуванню в апеляційному порядку із
закриттям провадження у справі або
залишенням заяви без розгляду з
підстав, визначених статтями 205 і 207
цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно постанови про призначення
експерта для оцінки майна від 14 лютого
2011 року, винесеної старшим державним
виконавцем відділу ДВС Жашківського
районного управління юстиції
Черкаської області ОСОБА_7 - призначено
Бевза В.М. експертом для оцінки майна у
виконавчому провадженні та надання
письмового висновку щодо вартості
майна згідно акту опису та арешту
майна, що належить боржнику. Дана
постанова не затверджена начальником
відділу ДВС Жашківського районного
управління юстиції Гейко В.А. та не
затверджений перший примірник
вказаної постанови, на якому мається
печатка ВДВС Жашківського РУЮ.

З пояснень представника відповідача в
судовому засіданні - в.о. начальника
ВДВС Жашківського РУЮ Іванової Л.В.
вбачається, що оскаржувана постанова
взагалі відсутня у матеріалах ВДВС
Жашківського районного управління
юстиції, а допитати бувшого старшого
виконавця ВДВС Жашківського РУЮ ОСОБА_7
неможливо так як невідоме місце його
перебування.

Однак з такими висновками суду
повністю погодитись не можна.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує, чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи; які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин.

Способи захисту цивільних прав та
інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК
України, відповідно до якої способами
захисту цивільних прав та інтересів
можуть бути: 1) визнання права; 2)
визнання правочину недійсним; 3)
припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Оскільки обраний позивачем спосіб
захисту прав та законних інтересів, не
передбачений ч. 2 ст. 16 ЦК України та
суперечить ч. 1 цієї статті, колегія
дійшла висновку, що такий спосіб
захисту є неприйнятним і таким, що не
відповідає вимогам закону.

Проте, суд першої інстанції на
зазначене уваги не звернув та не
з'ясував чи передбачений законом
обраний позивачем спосіб захисту
цивільного права, а тому задовольняючи
позовні вимоги, дійшов до хибних
висновків та неправильно застосував
норми матеріального права та
процесуального права.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Тобто, судом першої інстанції
необхідно було у разі подання скарги (в
даному випадку позовної заяви) в
порядку цивільного судочинства
відмовити у відкритті провадження на
підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, а,
помилково прийнявши скаргу (позовну
заяву) до розгляду, під час судового
розгляду суд мав закрити провадження у
справі з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1
ст. 205 ЦПК України.

Окрім цього, судовим рішенням у справі
про оскарження рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення у цивільній справі є
ухвала (ст.387 ЦПК України).

Проте, в порушення вимог ст. 387 ЦПК
України, судом першої інстанції у даній
справі винесено рішення, а не ухвалу, що
призвело до невизначеності щодо
строків та порядку апеляційного
оскарження такого рішення.

При цьому, колегія суддів вважає, що
розгляд скарги на рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця не
є окремим видом судового провадження,
оскільки суд здійснює лише контроль за
виконанням уже прийнятого ним рішення,
тобто в рамках вже існуючого процесу,
який є завершальною стадією цивільного
процесу, а також рішення - це судовий
акт, яким по суті вирішується
матеріально-правовий спір між
сторонами цивільних або інших
правовідносин, тоді як між сторонами
виконавчого провадження і державним
виконавцем чи іншою посадовою особою
ДВС існують виключно процесуальні
відносини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 310 ЦПК
України рішення суду підлягає
скасуванню в апеляційному порядку із
закриттям провадження у справі або
залишенням заяви без розгляду з
підстав, визначених статтями 205 і 207
цього Кодексу.

Враховуючи викладене, судова колегія
уважає, що висновки суду першої
інстанції не відповідають дійсним
обставинам справи, а тому рішення суду
підлягає скасуванню із ухваленням
нового рішення про закрити провадження
у справі із зазначених підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 310, 313, 314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу відділу Державної
виконавчої служби Жашківського
районного управління юстиції в
Черкаській області задовольнити
частково.

Рішення Жашківського районного суду
Черкаської області від 03 вересня 2013
року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким закрити провадження у
справі ОСОБА_6 до відділу Державної
виконавчої служби Жашківського
районного управління юстиції в
Черкаській області про визнання
недійсною постанови Державної
виконавчої служби Жашківського
районного управління юстиції в
Черкаській області від 14 лютого 2011 року
про призначення експерта для оцінки
майна.

Рішення набирає законної сили негайно,
з моменту його проголошення та може
бути оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ з моменту набрання ним законної
сили.

Головуючий :

Судді :