Єдиний унікальний номер 205/9009/13-ц
справа № 2/205/159/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року

м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.,

при секретарі Кравцову С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міськради, третя
особа Друга Дніпропетровська
держнотконтора про визнання права
власності на домоволодіння в порядку
спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 29 жовтня 2013 року звернулася до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до
Дніпропетровської міської ради, третя
особа Друга Дніпропетровська державна
нотаріальна контора про визнання права
власності на домоволодіння в порядку
спадкування за законом. В
обґрунтування позовних вимог
посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер її батько ОСОБА_3, якому належало
домоволодіння АДРЕСА_1 в м.
Дніпропетровську. Після смерті ОСОБА_3
свідоцтво про право на спадщину за
законом отримала його дружина ОСОБА_4,
яка не зареєструвала свідоцтво в БТІ.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла. Після
її смерті відкрилась спадщина на
спірне домоволодіння. Позивач належним
чином прийняла спадщину, оскільки у
встановлений законом шестимісячний
строк звернулась до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини. Однак приватним нотаріусом
ДМНО ОСОБА_5 позивачу було відмовлено в
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом через те, що ОСОБА_4 за життя
не зареєструвала свідоцтво у БТІ.

Позивач просила суд визнати за нею
право власності в порядку спадкування
за законом після смерті матері ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на
домоволодіння АДРЕСА_1 в м.
Дніпропетровську.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги у
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник Дніпропетровської міської
ради заперечувала проти задоволення
позовних вимог у повному обсязі.

До суду надійшло повідомлення Другої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори з проханням
розглядати справу без участі їх
представника відповідно до діючого
законодавства.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності зі ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані та здобуті докази, вважає, що в
задоволенні позовних вимог необхідно
відмовити за наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що домоволодіння
АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську належало
ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому
Таромської селищної Ради депутатів
трудящих № 25 від 25 грудня 1962 року (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер. Після
його смерті вищезазначене
домоволодіння успадкувала його
дружина ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом від 21
травня 1996 року, посвідченого державним
нотаріусом Другої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори
Литвиненко І.В. за реєстровим № 3-2027 (а.с.
17). Однак, за життя ОСОБА_4 не
зареєструвала зазначене свідоцтво в
БТІ.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла (а.с. 18).

Позивач належним чином прийняла
спадщину після смерті ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, оскільки у
встановлений законом шестимісячний
термін звернулась до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини (а.с. 19). Однак, приватним
нотаріусом ДМНО ОСОБА_5 позивачу було
відмовлено в видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом через те,
що ОСОБА_4 за життя не зареєструвала
свідоцтво у БТІ (а.с. 22).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб спадкоємців.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

На підставі ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

У зв'язку з тим, що право власності на
спірне домоволодіння ОСОБА_4 у
встановленому законом порядку не
зареєструвала в відповідному бюро
технічної інвентаризації, суд не
вбачає підстав для визнання за
позивачем права власності на
домоволодіння АДРЕСА_1 в м.
Дніпропетровську в порядку
спадкування за законом.

Зважаючи на викладене, розглядаючи
даний спір в межах заявлених вимог,
оцінюючи здобуті по справі докази щодо
їх належності, допустимості,
достовірності, а також достатності та
взаємності зв'язку у сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
незаконними, недоведеними,
необґрунтованими та безпідставними, а
тому є неможливим їх задоволення.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 15-16, 1216-1218 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 10-11, 59-61, 88, 212, 213-215, 218
Цивільно-процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
до Дніпропетровської міськради, третя
особа Друга Дніпропетровська
держнотконтора про визнання права
власності на домоволодіння АДРЕСА_1 в
м. Дніпропетровську в порядку
спадкування за законом після смерті
матері, ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
року - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів.

Суддя
Н.В. Залімська