У Х В А Л А
17.06.2014 року Володимирецький районний суд Рівненської області під головуванням - судді Котик Л.О.
при секретарі Соловей Г.С.
за участю представника заявника ОСОБА_1
представника відділу ДВС ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець справу за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу ДВС Володимирецького районного управління юстиції, -
ОСОБА_3 звернулася в суд з скаргою на дії державного виконавця відділу ДВС Володимирецького районного управління юстиції, мотивуючи слідуючим:
У провадженні державного виконавця ДВС Володимирецького районного управління юстиції ОСОБА_2 знаходився виконавчий лист №2-20 від 18.05.2010 року, виданий Володимирецьким районним судом, про стягнення боргу з ОСОБА_3 в сумі 124068,22 грн. на користь ВАТ «ОСОБА_4 Аваль».
Строк пред»явлення виконавчого листа до виконання - 05.03.2013 року.
26.06.2013 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження в Україні». Однак 22.05.2014 року державний виконавець Годунок В.М. знову винесла постанову про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу №2-20, виданому 18.05.2010 року. Дії державного виконавця по винесенню даної постанови є неправомірними, оскільки стягувачем пропущений встановлений строк пред»явлення документів до виконання.
А тому просить зобов»язати державного виконавця скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.05.2014 року та відмовити у відкритті виконавчого провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження в Україні» по виконанню виконавчого листа №2-20 від 18.05.2010 року.
Представник заявниці ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала заявлені в скарзі вимоги. Вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 22.05.2014 року не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема ст.. 47 ЗУ «Про виконавче провадження в Україні». В заяві банку не має посилань на статті закону, де було б видно, що це повторне звернення, ніде не зазначено в зв»язку з чим вони повторно звертаються з заявою про примусове виконання виконавчого листа. Стягувачем пропущений встановлений законом строк пред»явлення документів до виконання. Відповідно дії державного виконавця по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.05.2014 року є неправомірними.
Державний виконавець заявлені в скарзі вимоги не визнала і суду пояснила, що 26.06.2013 року була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, а саме виконавчого листа №2-20, виданого 18.05.2010 року, про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ВАТ «ОСОБА_4 Аваль» боргу по кредитному договору, згідно п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження в Україні». 22.05.2014 року, згідно заяви стягувача, повторно винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу №2-20, виданому 18.05.2010 року. Виконавчий лист відповідає вимогам ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження в Україні», строк пред»явлення виконавчого документа, згідно ч.3 ст. 23 даного Закону не пропущено і він підлягає до виконання відділом ДВС. Дії державного виконавця вчинені відповідно до Закону.
Вислухавши пояснення представника заявника, державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення із слідуючих підстав:
Згідно п.2 ч.1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження в Україні», виконавчі документи можуть бути пред»явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв»язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред»явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення (ч.3 ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження в Україні»).
Виконавчий лист №2-20, виданий 18.05.2010 року, був повернутий стягувачу 27.06.2013 року згідно п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження в Україні» - у разі , якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
І як зазначено в ч.5 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження в Україні», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред»явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.
А відповідно до ч.1 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження в Україні» державний виконавець зобов»язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред»явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред»явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.
Таким чином, строк пред»явлення виконавчого документа до виконання стягувачем не пропущений, постанова про відкриття виконавчого провадження від 22.05.2014 року винесена державним виконавцем відповідно до чинного законодавства.
Відповідно оскаржувані дії державного виконавця вчинені згідно закону, в межах його повноважень і права заявника не було порушено. А тому в задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити за безпідставністю.
Керуючись ст.ст. 383-388, 293 ЦПК України, суд, -
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу ДВС Володимирецького районного управління юстиції, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через районний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: