Справа № 461/1922/10 Головуючий у 1 інстанції: Шумська Н.Л.
Провадження № 22-ц/783/4295/14 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Гриновця Б.М.

При секретарі: Цар М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Галицького відділу соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 серпня 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним заочним рішенням задоволено позов ОСОБА_2 до Галицького відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики ЛМР, треті особи - міністерство фінансів України, Державне казначейство України, Міністерство праці і соціальної політики України про стягнення недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Зобов'язано Галицький відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики ЛМР відповідно до Закону України "Про допомогу сім"ям з дітьми" провести ОСОБА_2 нарахування та виплату суми щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржили Галицький відділ соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, в апеляційній скарзі просять рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Покликаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначають, що виплата допомоги позивачці проводилась відповідно до бюджетного законодавства, а вимоги позивачки не забезпечені фінансовими ресурсами держави.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка є матір'ю сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та фактично здійснює догляд за дитиною. Як особа, що фактично здійснює догляд за дитиною, позивачка протягом 2007 року отримувала щомісячну грошову допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, встановленому згідно вимог п.14 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік".

Згідно з вимогами ст.ст. 13, 14 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" особа, яка фактично здійснює догляд за дитиною має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною по день досягнення дитиною вказаного віку.

Розмір державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку визначений ч.1 ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" (в редакції, яка діяла до 01.01.2008р.) і повинен відповідати розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на кожну дитину незалежно від кількості народжених (усиновлених, взятих під опіку) дітей у сім'ї, по догляду за якими надається допомога.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України положення ст. 56 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", якими було передбачено розмір щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка виплачується відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші нормативно-правові акти або їх положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. З наведеного слідує, що починаючи з 9.07.2007 року і до 31.12.2007 року включно, розрахунок зазначеної допомоги, яка виплачувалася позивачці, повинен був проводитися у розмірі, встановленому законом для прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

А тому колегія суддів вважає, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідачем не була виплачена на користь позивачки протягом липня-грудня 2007 року включно у повному обсязі допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

А тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Галицького відділу соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради- відхилити.

Заочне Рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 серпня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: