УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року Дзержинський районний
суд міста Харкова в складі:

головуючого судді - ЛОСЄВОЇ
Д.А.

при секретарі - ВОРОНІНІ
Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Дзержинського
районного суду міста Харкова заяву
представника позивача Фірсової Н.В.
про забезпечення позову по цивільній
справі за позовом публічного
акціонерного товариства "Марфін банк"
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості,

встановив:

15.08.2013 року позивач ПАТ "Марфін банк"
звернувся до суду з позовом, в якому
просить стягнути з відповідачів
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 3 075 878,32 грн.

17.01.2014 року представник позивача
Фірсова Н.В. через канцелярію суду
подала заяву про забезпечення позову, в
якій просить тимчасово, до закінчення
провадження у справі, вилучити у
громадянина України ОСОБА_2, ОСОБА_3
громадянина України для виїзду за
кордон та заборонити виїзд з України;
зобов'язати Державну прикордонну
службу України забезпечити вилучення у
ОСОБА_2, ОСОБА_3 паспорта громадянина
України для виїзду за кордон та
відмовити у виїзді з України,
заборонити відділу у справах
громадянства, міграції та реєстрації
фізичних осіб ГУМВС України в
Харківській області видавати вказаним
особам паспорт громадянина України для
виїзду за кордон, зобов'язати відділ у
справах громадянства, міграції та
реєстрації фізичних осіб ГУМВС України
в Харківській області відмовити
вказаним громадянам України у виїзді
за кордон, накласти арешт, заборонити
вчиняти певні дії, а саме заборонити
відповідача та третім особам
здійснювати відчуження наступних
транспортних засобів:

- вантажний автомобіль МАЗ 500
зеленого кольору, 1970 року випуску,
державний номер НОМЕР_1, що
зареєстрований за ОСОБА_3

- мотоцикл JAWA 350 червоного кольору,
1991 року випуску, державний номер
НОМЕР_5, що зареєстрований за ОСОБА_3

- Легковий автомобіль КІА Sephia
синього кольору, 2003 року випуску,
державний номер НОМЕР_6, що
зареєстрований за ОСОБА_3

- Легковий автомобіль Mitsubishi Lancer
синього кольору, 2007 року випуску,
державний номер НОМЕР_2, що
зареєстрований за ОСОБА_2

- Легковий автомобіль Hyundai Veracruz,
коричневого кольору, 2008 року випуску,
державний номер НОМЕР_3, що знаходиться
в заставі у ПАТ "УніКредитБанк" та
зареєстрований за ОСОБА_2

- вантажний автомобіль МАЗ 500
зеленого кольору, 1985 року випуску,
державний номер НОМЕР_4, що
зареєстрований за ОСОБА_2

Прохання забезпечити свій позов
мотивує тим, що 31.07.2008р. між Банком та
ФОП ОСОБА_4 було укладено кредитний
договір №00051/КН (надалі - Кредитний
договір), згідно п.1.1 якого Позивач
надав ФОП ОСОБА_4 кредит у вигляді не
поновлюваної кредитної лінії з лімітом
кредитування у сумі 2 420 150 грн. В
порушення умов Кредитного договору та
додаткових угод до кредитного договору
ФОП ОСОБА_4 від своєчасного виконання
зобов'язань ухиляється. В зв'язку з
порушенням ФОП ОСОБА_4 умов кредитного
договору - у останнього утворилась
заборгованість перед Банком.
Враховуючи вищевказане, Банк звернувся
до Господарського суду Харківської
області з позовом щодо стягнення в
солідарному порядку з ФОП ОСОБА_4. Та TOB -
фірми «ДАНІКА» заборгованості за
кредитним договором. За результатами
розгляду позову Банку - Господарським
судом Харківської області було
ухвалено Рішення від 13.04.2011р., яким
позов Банку задоволено у повному
обсязі. 20.07.2011р. Господарським судом
Харківської області було видано наказ
на примусове виконання рішення щодо
стягнення з ФОП ОСОБА_4 та TOB - фірми
«ДАНІКА» суми в розмірі 2 653 859, 23 грн.
28.09.2011р. Банк звернувся із Заявою щодо
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання вищевказаного
Наказу відносно TOB - фірма «ДАНІКА» до
Московського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції .

29.09.2011р. головним державним виконавцем
Московського ВДВС ХМУЮ Саніним І.С.
було винесено Постанову про відкриття
виконавчого провадження від 29.09.2011р. (ВП
№ 29059258).

12.10.2011року головним державним
виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ
Саніним І.С. складено Акт опису та
арешту майна (ВП № 29059258) від 12.10.2011р
відповідно до якого описано та
накладено арешт на наступне майно:
Нежитлові приміщення загальною площею
1 691. 7 кв.м., що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно Повідомлення ПП
«СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ ПІДПРИЄМСТВО ЮСТИЦІЯ»
Харківська філія прилюдні торги
призначено на 22.10.2012р. (стартова ціна
лота - 3 122 300, 00 грн.), які не відбулись в
зв'язку з відсутністю заявок покупців,
про що свідчить Повідомлення ПП
«СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ ПІДПРИЄМСТВО ЮСТИЦІЯ»
Харківська філія/

Згідно Акту уцінки арештованого майна
головного державного виконавця
Московського ВДВС ХМУЮ Саніна І.С. від
02.11.2012г. ціна після переоцінки
становить 2 341 725, 00 грн.

Згідно Повідомлення ПП
«СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ ПІДПРИЄМСТВО ЮСТИЦІЯ»
Харківська філія повторні прилюдні
торги призначено на 27.11.2012р. (стартова
ціна лота - 2 341 725, 00 грн.) 27.11.2012р.
повторні прилюдні торги також не
відбулись.

Таким чином зазначене рішення суду до
теперішнього часу с невиконаним, про що
свідчить незавершене виконавче
провадження, відкрите з метою
примусового виконання. Крім того, в
період проведення виконавчих дій Банку
стало відомо, що 19.02.2013р. Господарським
судом Харківської області винесено
Ухвалу щодо порушення провадження у
справі про банкрутство TOB - фірми
«ДАНІКА»; введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів.

Тому, Банк вважає, що є ймовірність, що
суми необхідної до повного погашення
боргу боржника перед стягувачем не
буде достатньо для покриття
заборгованості. Отже, Банк вимушений
звернутись з заявою щодо забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
зазначене майно відповідачів.

Суд, дослідивши матеріали справи
вважає, що заява про забезпечення
позову не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
неприйняття заходів забезпечення
позову може утруднити його виконання
після ухвалення рішення, якщо позовні
вимоги будуть задоволені судом.

Відповідно до ст.33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Протоколу № 4
Конвенції про захист прав і
основоположних свобод людини кожна
людина має право залишати будь-яку
країну, включаючи свою власну.

Відповідно до п.7 Постанови Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів,
що виникають із кредитних
правовідносин» заява про
забезпечення позову у спорах, що
виникають із кредитних
правовідносин, шляхом заборони
виїзду відповідача за межі України
не може бути задоволена, оскільки
згідно з частиною першою ст. 151 ЦПК
України суд вживає лише ті заходи
забезпечення позову, які передбачені
цим Кодексом. Заборона виїзду
відповідача за межі України не може
належати і до інших видів
забезпечення позову.

Таким чином з урахуванням викладеного,
суд вважає, що вимоги заявника про
тимчасове вилучення у відповідачів
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон та заборонити їх виїзд з
України, зобов'язання Державну
прикордонну службу України
забезпечити вилучення паспортів та
відмовити у виїзді з України, щодо
заборони відділу у справах
громадянства, міграції та реєстрації
фізичних осіб ГУМВС України в
Харківській області видавати вказаним
особам паспорти громадянина України
для виїзду за кордон та зобов'язання
відділу у справах громадянства,
міграції та реєстрації фізичних осіб
ГУМВС України в Харківській області
відмовити вказаним громадянам України
у виїзді за кордон не підлягають
задоволення.

Разом з тим відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК
України у заяві про забезпечення
позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку із якими потрібно
забезпечити позов,

2) вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для
забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України
передбачено, що види забезпечення
позову мають бути спів мірними із
заявленими позивачем вимогами.

Пленумом Верховного Суду України в
постанові №9 від 22.12.2006р. звернуто увагу
на те, що розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати дані про особу відповідача, а
також відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. При встановленні
зазначеної відповідності слід
врахувати, що вжиті заходи не повинні
перешкоджати господарській діяльності
юридичної особи або фізичної особи, яка
здійснює таку діяльність і
зареєстрована відповідно до закону як
підприємець.

При розгляді заяви суд враховує зміст
заявлених позовних вимог, та те, що між
сторонами дійсно виник спір.

Розглянувши матеріали справи та заяву
про забезпечення позову, суд встановив,
що при поданні вказаної заяви,
заявником не надано жодного доказу на
підтвердження того, що майно, на яке
просять накласти арешт належать
відповідачам, отже, суд приходить до
висновку, що і ці вимоги не підлягають
задоволенню, отже у задоволенні заяви
про забезпечення позову необхідно
відмовити.

Керуючись ст.ст. 151, 152, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача Фірсової
Н.В. про забезпечення позову по
цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
"Марфін банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості - залишити
без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 5-ти денний
строк з дня винесення ухвали.

СУДДЯ: