Провадження № 22ц/782/4617/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі :

Головуючого судді - Лозко Ю. П.

Суддів: Соловей Р. С., Медведєва
А. М.

При секретарі : Івасенко І. А.

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті Луганську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Жовтневого районного суду м. Луганська
від 24 вересня 2013 року по цивільній
справі за позовом Приватного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА :

30 листопада 2012 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернувся до суду з вказаним позовом,
який згодом уточнив, та в обґрунтування
якого вказав, що 13.09.2006 року між
позивачем та відповідачем був
укладений кредитний договір, згідно
якого позивач надав ОСОБА_2 кредит в
розмірі 2835,30 грн. строком до 13.09.2007 року,
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 25,08 % річних на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Свої зобов'язання за кредитним
договором відповідачка не виконала,
внаслідок чого станом на 17.10.2012 р.
утворилась прострочена заборгованість
за кредитом у розмірі 24695,66 грн. У
зв'язку з вказаним ПАТ КБ «Приватбанк»
просить суд стягнути з відповідача на
користь ПАТ КБ «Приватбанк»
заборгованість у розмірі 24695,66 грн. за
кредитним договором та судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Луганська від 24 вересня 2013 року
уточнені позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором № DNH4KP72961988 від
13.09.2006 року у розмірі 24695,66 грн. та судові
витрати у розмірі 352,40 грн., а всього
стягнуто - 25048 грн. 06 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, вважаючи
що суд неправильно застосував норми
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду та
припинити провадження по справі.

Заслухавши доповідача, доводи осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши
письмові матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду, судова колегія вважає апеляційну
скаргу такою, що підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судова колегія вважає, що у даному
випадку вказані вимоги закону судом
першої інстанції не виконано.

Задовольняючи позовні вимоги суд
виходив з того, що позивачем строк
позовної давності не пропущений,
оскільки позивач звернувся до суду з
заявою про видачу судового наказу у
квітні 2009 року, та, відповідно до вимог
ст.ст. 526, 611 ЦК України, п.17 Постанови №5
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.03.2012 року, суд
стягнув з відповідача суму
заборгованості за кредитним договором.

Проте колегія суддів не може
погодитися з таким висновком суду
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 13
вересня 2006 року між ЗАТ КБ
«Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_2
був укладений кредитний договір №
DNH4KP72961988 від 13.09.2006 року, згідно якого
позивач надав відповідачці кредит в
розмірі 2835,30 грн. строком до 13 вересня
2007 року, зі сплатою за користування
кредитом відсотків у розмірі 25,08% на рік
на суму залишку заборгованості по
кредиту (а.с.5-9).

ПАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником
ЗАТ КБ «Приватбанк», згідно копій
статутних документів. (а.с.11-13).

Як вбачається з позовної заяви, позивач
просив суд стягнути з відповідачки
ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк»
заборгованість, яка станом на 17 жовтня
2012 року складала 35239,70 грн., а саме: 2835,30
грн. - заборгованість за кредитом, 11797,73 -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 18452,40 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 500,00 грн. -
штраф (фіксована частина), 1654,27 грн. -
штраф (процентна складова).

Також, як вбачається з матеріалів
справи, судовим наказом Ленінського
районного суду м. Луганська від 06.04.2009
року з ОСОБА_2 було стягнуто на користь
ПАТ КБ «Приватбанк» суму
заборгованості по кредитному договору
в сумі 10544,04 грн., а саме: 2835,30 грн. -
заборгованість за кредитом, 4267,18 грн. -
заборгованість по процентах, 2463,27 грн. -
пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина),
478,29 грн. - штраф (процента складова).

Судовий наказ набрав чинності 20.04.2009
року зі строком пред'явлення до 20.04.2012
року, однак до виконання Банком не
пред'являвся.

З уточненої позовної заяви вбачається,
що станом на 17 жовтня 2012 року
заборгованість за кредитним договором
становить 24695,66 грн., яка складається з:
заборгованості по процентам - 7530,55 грн.,
пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 15989,13 грн.,
штрафу (процентна складова) - 1175,98 грн.
(а.с.49-50).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитор)
зобов'язується надати грошові кошти (
кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

В разі порушення зобов'язання
наступають наслідки, визначені ст. 611 ЦК
України та умовами договору. Зокрема,
кредитор має право вимагати
відшкодування збитків та сплати пені
або штрафу відповідно до умов договору.

Ст.ст. 526, 612, 625 ЦК України передбачають,
що боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення. Боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ч. 1, 4 ст. 104 ЦПК України після
видачі судового наказу суд не пізніше
наступного дня надсилає його копію
боржникові рекомендованим листом із
повідомленням. Днем отримання
боржником копії судового наказу є дата,
зазначена у поштовому повідомленні про
вручення. У разі якщо боржник
відмовляється від отримання копії
судового наказу або відсутній за
вказаною адресою, днем отримання
боржником копії судового наказу є день
проставлення у поштовому повідомлені
відмітки про відмову боржника отримати
копію судового наказу чи відмітки про
відсутність боржника за вказаною
адресою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 106 ЦПК
України у разі ненадходження від
боржника заяви про скасування судового
наказу протягом трьох днів після
закінчення строку на її подання
судовий наказ набирає законної сили і
суд видає його стягувачеві для
пред'явлення до виконання.

Окрім того колегія суддів зауважує, що
позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
була надана до суду 30 листопада 2012 року,
тоді як з матеріалів справи вбачається,
що судовий наказ Ленінського районного
суду м. Луганська від 06 квітня 2009 року,
яким з ОСОБА_2 було стягнуто на користь
ПАТ КБ «Приватбанк» суму
заборгованості по кредитному договору
в сумі 10544,04 грн., був виданий 11 березня
2013 року (а.с.36).

Матеріали справи не містять даних про
скасування вказаного судового наказу
або про його виконання.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що підстав для задоволення
позову Приватного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, не має.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

За наведених обставин рішення суду
першої інстанції не можливо визнати
законним та обґрунтованим. Тому
відповідно до ст.309 ЦПК України судове
рішення підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в позові.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст. 309 ЦПК України,
судова колегія,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Луганська від 24 вересня 2013 року по
цивільній справі за позовом Приватного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким у
задоволенні уточнених позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності негайно але може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий :

Судді :