Справа № 490/3782/14-ц
нп 2/490/2124/2014 РІШЕННЯ
02 вересня 2014 року
Центральний районний суд м. Миколаєва у
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ТОВ «Нерухомість-Н», Реєстраційної
служби Миколаївського міського
управління юстиції, третя особа
Товарна Біржа «Нерухомість-Н», про
визнання права власності,-
ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовом до ТОВ «Нерухомість-Н»,
Реєстраційної служби Миколаївського
міського управління юстиції, в якому
просила визнати за нею право власності
на квартиру АДРЕСА_1.
Позивачка в судове засідання не
з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи за її відсутності,
вимоги позову підтримала.
Представник відповідача ТОВ
«Нерухомість-Н» в судове засідання не
з'явився, причини своєї неявки суду не
повідомив, заперечень проти позову не
Представник відповідача Реєстраційної
служби Миколаївського міського
управління юстиції, у судове засідання
не з'явивися, надав суду заяву про
розгляд справи за його відсутності,
вимоги позову не визнав.
Ухвалою суду справу розглянуто за
відсутності сторін, оскільки у справі
достатньо даних про права та взаємини
Вивчивши доводи позову,
дослідивши письмові докази, судом
встановлені наступні факти та
відповідні ним правовідносини.
Як вбачається із матеріалів
справи, 18.10.1995 року між ТОВ
«Нерухомість-Н» та ОСОБА_1 був
укладений договір купівлі-продажу
Рішенням Центрального районного
суду м.Миколаєва від 14.11.2014 року було
винесено рішення, згідно якого
вищевказаний договір купівлі продажу
було визнано дійсним.

Як зазначає в позові позивачка, в
березні 2014 року вона звернулася до
Реєстраційної служби Миколаївського
міського управління юстиції, при цьому
рішенням від 17.03.2014 року державним
реєстратором прав на нерухоме майно в
реєстрації права власності позивачці
було відмовлено у зв'язку з тим, що в
договорі купівлі продажу покупцем
зазначено ДЛГО «Миколаївліс» та не
визнано за нею право власності на
предмет договору.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України,
якщо сторони домовилися усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст.334 ЦК України момент
набуття права власності, а саме право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Враховуючи вищевикладене, суд
дійшов висновку, що порушене право
позивачки підлягає відновленню в
судовому порядку, оскільки позивачка
маючи вступивши в закону силу рішення
суду не має можливості зареєструвати в
законному порядку право власності на
придбане нею нерухоме майно та
розпоряджатися ним.

Тому слід визнати за ОСОБА_1 право
власності на квартиру АДРЕСА_1.

Таким чином вимоги позову
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК
України судові витрати сплачені при
подачі позову.

Керуючись ст. ст. 8,10,30,212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене через
суд першої інстанції до апеляційного
суду Миколаївської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів.

Суддя
Подзігун Г.В.