АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 531/2163/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/2450/14
Головуючий у 1-й інстанції Попов М. С.
Доповідач Карнаух П. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого: Карнауха П.М.

суддів: Дряниця Ю.В., Пилипчук
Л.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м .Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ТОВ «Кредитні ініціативи» -
Пономарьова І.О. на рішення
Карлівського районного суду
Полтавської області від 17 червня 2014
року по справі за позовом ТОВ «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором;
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ТОВ
«Кредитні ініціативи» про визнання
договору неукладеним.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Карлівського районного суду
Полтавської області від 17 червня 2014
року позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задоволено частково.

Стягнуто на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (знаходиться за адресою:
07400, Київська область, м. Бровари,
бульвар Незалежності, 14, код за , рахунок 2001) з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та
проживає за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний № НОМЕР_1)
заборгованість за кредитним договором
№ 6 від 01.10.2008 року, у розмірі 48609,00
грн.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2 відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» про визнання договору
неукладеним відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Кредитні
ініціативи» з підстав невідповідності
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права прохає рішення
суду скасувати, ухвалити нове про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, заявлених у
суді першої інстанції, дійшла висновку,
що апеляційна скарга до задоволення не
підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічного з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Місцевим судом встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
01.10.2008 року між ТОВ «Простофінанс»,
правонаступником якого є ТОВ «Кредитні
ініціативи», та ОСОБА_2 було укладено
Кредитний договір № 6, відповідно
до якого відповідач отримав кредит у
розмірі 44250,00 грн. на строк до 10.10.2013 р.
(а.с. 5-7; 14-18).

Порядок сплати кредиту визначено
Графіком платежів (Додаток № 1 до
Кредитного договору) (а.с.8).

Оскільки відповідач не виконував
належним чином зобов'язання за
кредитним договором, за ним утворилась
заборгованість, яка згідно наданого
Розрахунку станом на 10.10.2013 року
становить 76908,17 грн. та складається з
39329,41 грн. заборгованості за кредитом;
20183,48 грн. заборгованості по відсотках,
4456,24 грн. заборгованості по комісії,
12939,04 грн. штрафу (а.с.22).

Загальний розмір внесених
відповідачем у рахунок погашення
кредиту платежів складає 6260,21 грн. (а.с.
23).

15.10.2013 року ТОВ «Кредитні ініціативи»
направило ОСОБА_2 вимогу про досудове
врегулювання спору (а.с.24).

Задовольняючи позов частково, місцевий
суд обґрунтовано послався на те, що
позивачем пропущено строк позовної
давності, а тому позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню в
межах строку позовної давності щодо
кожного щомісячного платежу окремо.

Статтями 526,530 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання,
згідно положень статті 625 ЦК України.

Статтею 525 ЦК України встановлено
заборону односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Таким чином, відповідач зобов'язаний
виконувати кредитний договір у
відповідності до його умов та
законодавства.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

У місцевому суді відповідач заявив
клопотання про застосування строків
позовної давності.

Перевіряючи обґрунтованість поданої
заяви, колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленої до винесення ним рішення.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України). Для окремих видів
вимог законом встановлена спеціальна
позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України
передбачає, що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки, штрафу.

Перебіг загальної і спеціальної
позовної давності починається з дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила. Її
початок пов'язується не стільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
як з певними моментами (фактами), які
свідчать про порушення прав особи (ст.
252-255 ЦК України).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

По справі відсутні докази щодо
існування погодженої сторонами іншої
тривалості строку позовної давності
відповідно до ст. 259 ЦК України.

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України
передбачає, що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних
правовідносин початок перебігу
позовної давності пов'язаний з певними
юридичними фактами та їх оцінкою
управомоченою особою.

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що містяться у ст.
ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок
перебігу позовної давності
пов'язується не стільки зі строком дії
(припинення дії) договору, як з певними
моментами (фактами), які свідчать про
порушення прав особи (ст. 261 ЦК
України).За змістом цієї норми початок
перебігу позовної давності співпадає з
моментом виникнення у зацікавленої
сторони права на позов, тобто
можливості реалізувати своє право в
примусовому порядку через суд.

Аналізуючи умови договору сторін та
зміст зазначених правових норм, слід
дійти висновку про те, що у випадку
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежу та
обраховуватися по кожному черговому
платежу окремо.

Зазначена правова позиція
сформульована в постановах Верховного
Суду України від 06 листопада 2013 року по
справі № 6-116цс13 та від 19 березня 2014 року
по справі № 6-14 цс14.

Враховуючи те, що в даному випадку в
кожний обов'язковий щомісячний платіж
як складова входять сума кредиту, сума
процентів та комісія, місцевий суд
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що строк позовної давності, на
застосуванні якого наполягав
відповідач в суді першої інстанції,
слід обраховувати щодо кожного
щомісячного платежу окремо, а відтак
дійшов обґрунтованого висновку про
часткове задоволення позову та
стягнення з відповідача на користь
позивача заборгованості за Кредитним
договором за період з жовтня 2010 року по
жовтень 2013 року у розмірі 48609,00 грн., що
складається з 40507,56 грн. заборгованості
за кредитом та 8101,44 грн. штрафу,
обрахованого у відповідності до
Розділу 7 Кредитного договору.

Доводи в апеляційній скарзі не
заслуговують на увагу, зводяться до
довільного тлумачення норм
матеріального права та незгоди з
рішенням суду.

Таким чином, суд першої інстанції повно
та об'єктивно встановив фактичні
обставини справи і дав їм належну
правову оцінку, дослідив надані
сторонами докази, на підставі яких
прийшов до висновку про наявність
підстав для часткового задоволення
позовних вимог.

При цьому суд першої інстанції вірно
застосував норми матеріального права
відповідно до характеру правовідносин,
що склалися між сторонами та в межах
заявлених позовних вимог.

З огляду на те, що рішення суду
відповідає вимогам закону, зібраним по
справі доказам, обставинам справи,
підстав для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі,
колегія суддів не вбачає.

Відповідно ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,314,315,317 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» - відхилити.

Рішення Карлівського районного суду
Полтавської області від 17 червня 2014
року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
П.М.Карнаух

Судді
Ю.В.Дряниця

Л.І.Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
П.М.Карнух