Справа № 2-1431/11
Провадження № 2/428/1340/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2014 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Олійник В.М.,

при секретарі Андрусишин Н.Т.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок, виділ житлового будинку в натурі, стягнення грошових сум, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору, на стороні відповідача Комунальне підприємство «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» Луганської області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом, а пізніш з доповненим позовом до ОСОБА_3 про визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних долях права власності на будинок, що розташований за адресою: м.Сєвєродонецьк, пров.Гоголя, 24, виділ ОСОБА_3 вказаного житлового будинку в натурі, стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошової суми в розмірі 144000,00 грн. в рахунок вартості 1/2 частини вказаного будинку та грошової суми в розмірі 5000,00 грн. в рахунок компенсації вартості будівельних матеріалів та сантехнічних виробів, які були спільно ними придбані.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17.07.2002 року вона уклала шлюб із ОСОБА_3, а до укладення вказаного шлюбу вони разом вели спільне господарство та проживали однією сімєю з 2002 року. Після укладення шлюбу вони разом з відповідачем почали реконструкцію житлового будинку, який розташований в м.Сєвєродонецьку на провулку Гоголя № 24 та який належав ОСОБА_3 і вартість якого станом на 17.07.2002 року складала 40000 грн. Власником земельної ділянки, на якій розташований вказаний будинок, є ОСОБА_3 Здійснюючі реконструкцію будинку сумісними зусиллями та за допомогою сумісних грошових коштів, вони разом з відповідачем збудували двоповерховий будинок на місці одноповерхового будинку, який належав ОСОБА_3, а також перебудували гараж та паркан, вимостили плиткою двір та здійснили інші поліпшення у дворі. Згідно оцінки вартості нерухомого майна № 187 від 14.12.2009 року, проведеної КП «БТІ м.Сєвєродонецька», після проведеної реконструкції та поліпшень вартість житлового будинку та надвірних будівель склала 288000 грн. Також, в період шлюбу вони разом з відповідачем сумісно придбали наступне майно: металічна ванна компакт, раковина для ванної, МДФ, шпалери, касетони, змішувач в ванну, кахель, половий кахель, гіпсокартон, настільну лампу, клей для шпалер, світильники, люстри, пластиковий профіль, деревяні перегородки на сходи, кріплення, стіновий профіль на гіпсокартон, плінтуса. В рахунок компенсації вартості вказаних речей просить стягнути з відповідача суму в розмірі 5000 грн.

Позивач в судовому засіданні надала пояснення аналогічні тим, що містяться в позовній заяві, доповненнях до позову, просила заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав, які викладені у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив позов залишити без задоволення. Пояснив, що реконструкцію проводив за власні кошти до укладення шлюбу.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що відповідач за власні кошти провів та у травні 2002 року закінчив реконструкцію будинку за адресою: м.Сєвєродонецьк, пров. Гоголя, 24. Тільки після реконструкції вказаного будинку сторони уклали шлюб.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав до суду письмове клопотання, в якому просив справу розглядати без його участі.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_1 є його сестрою. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вирішили добудувати 2-й поверх до будинку, який розташований за адресою: м.Сєвєродонецьк, пров. Гоголя, 24. Вони заклали фундамент 2-го поверху на одноповерховому будинку, а потім уклали шлюб і продовжили реконструкцію будинку. Під час проведення реконструкції будинку та вже після укладення шлюбу сторони проживали в літній кухні, усі зароблені ними гроші вони вкладали у будівництво будинку, зокрема вони поклали у дворі плитку, розширили гараж, зробили цегляний паркан. Деякі будівельні матеріали сторони брали у матері позивача. Реконструкція будинку велася з 2000 року по 2003 рік приблизно.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_6 пояснила, що вона є подругою позивача ОСОБА_1 Позивач познайомилася із відповідачем ОСОБА_3 та вони почали проживати у квартирі, в той час як у будинку за адресою: м.Сєвєродонецьк, пров.Гоголя, 24 проживала дружина ОСОБА_3 разом із дитиною. Згодом, приблизно у 2001-2002 роках, ОСОБА_3 придбав квартиру дружині, а сам разом із позивачем почав жити у вказаному будинку. Сторони демонтували старий будинок за адресою: м.Сєвєродонецьк, пров. Гоголя, 24, та почали будувати новий будинок, а проживали під час будівництва у флігелі. Будівництво сторони почали до того, як уклали шлюб між собою.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_7 пояснила, що вона є подругою позивача ОСОБА_1 та знайома із нею з 2001 року. Сторони на час її знайомства з позивачем знаходилися у «цивільному шлюбі» та разом проживали у флігелі в будинку за адресою: м.Сєвєродонецьк, пров.Гоголя, 24. Вказаний будинок знаходився у нежитловому стані та був одноповерховим, а сторони його перебудовували у двоповерховий, неодноразово позивач придбавала будівельні матеріали для вказаного будівництва, а саме: цемент, тротуарну плитку, щебінь.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_8 пояснив, що він син позивача ОСОБА_1 У 2000 році він познайомився із ОСОБА_3, який проживав разом з ОСОБА_1 у квартирі на проспекті Гвардійському у м.Сєвєродонецьку. У 2002 році сторони разом переїхали до флігелю будинку, який розташований за адресою: м.Сєвєродонецьк, пров. Гоголя, 24. До укладення шлюбу сторони збудували корпус другого поверху в будинку за вказаною адресою, а після укладення шлюбу поклали плитку, зробили паркан, переобладнали гараж, вікна. Будівництво велося за рахунок ОСОБА_1, так як у неї були грошові збереження.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_9 пояснила, що вона є подругою позивача ОСОБА_1 З 2000 року сторони разом орендували квартиру, в якій разом із ними також проживав син ОСОБА_1 Влітку 2002 року, коли сторони вже разом проживали в будинку за адресою: м.Сєвєродонецьк, пров.Гоголя, 24, почався процес підвозу будівельних матеріалів для реконструкції вказаного будинку. Сторони поклали плитку, розширили гараж, збудували 2-й поверх будинку. Станом на 2002 рік на другому поверсі будинку був лише його корпус.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_10 пояснила, що вона є колишньою дружиною ОСОБА_3, із яким вона розірвала шлюб 01.03.2001 року. Вона у 2001 році проживала у флігелі будинку, який розташований за адресою: м.Сєвєродонецьк, пров. Гоголя, 24. Після розлучення із нею, ОСОБА_3 надав їй гроші на придбання квартири, і вона виїхала із вказаного будинку.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_11 пояснила, що вона знайома із ОСОБА_3 з 1986 року. 31 травня 2002 року вона перебувала в будинку, який розташований за адресою: м.Сєвєродонецьк, пров. Гоголя, 24. Всередині вказаного будинку ремонт станом на 31.05.2002 року не був закінчений, стіни були «голими». У 2013 році вона перебула у вказаному будинку з нагоди свята Пасхи, в будинку нічого не змінилося і він перебував в нежитловому стані.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову належить відмовити у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно із ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З копії договору купівлі-продажу від 03.10.1990 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_12, вбачається, що ОСОБА_3 придбав, а ОСОБА_13 продала цілий житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходиться у місті Сєвєродонецьку на провулку Гоголя, 24.

Рішенням Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради народних депутатів від 23.07.1991 року № 401 було дозволено ОСОБА_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, будівництво гаража, прибудови згідно наданого плану.

Рішенням Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради народних депутатів від 05.03.1996 року № 423 було дозволено ОСОБА_3 будівництво сараю на своїй присадибній ділянці згідно з планом за адресою: провулок Гоголя, 24.

Рішенням Сєвєродонецької міської ради народних депутатів від 20.02.1997 року № 682 було передано у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських споруд (присадибна ділянка) площею 0,0725 га, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, пров. Гоголя, 24

Із змісту доповненої позовної заяви вбачається, що 17.07.2002 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб. Вказана обставина також не заперечується відповідачем та його представником.

Згідно із копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЕД № 019610, виданого 23.05.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, сторони розірвали шлюб, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 218 від 23.05.2006 року.

З показань свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, наданих в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 2001 року проживали разом без укладення шлюбу. Також, з 2001 року сторони почали проводити реконструкцію будинку та процес поліпшення прилеглої до нього території за адресою: м.Сєвєродонецьк, пров. Гоголя, 24. Зокрема, сторони заклали фундамент та збудували каркас 2-го поверху на одноповерховому будинку, а після укладення шлюбу 17.07.2002 року продовжили реконструкцію будинку та поліпшення прилеглої до нього території, зокрема поклали у дворі плитку, розширили гараж, збудували цегляний паркан.

Із зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд від 21.02.2013 року вбачається, що за адресою: м.Сєвєродонецьк, пров.Гоголя, 24, зокрема, знаходиться незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 93 %, інвентаризаційна вартість якого складає 207624 грн.

Також, з копій листів Директора КП «Сєвєродонецьке БТІ» від 14.12.2009 року № 187 та від 19.11.2013 року № 1219 вбачається, що за адресою: м.Сєвєродонецьк, пров. Гоголя, 24, виявлені відхилення від затвердженого проекту будівництва житлового будинку, а саме: незавершена реконструкція та добудова двоповерхового житлового будинку «А-2 а» площею 88,1 кв. м., гараж «Ж» площею 39,5 кв. м., сарай «Е» площею 40,3 кв. м.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відповідно до абзацу «а» пункту 6.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 (в редакції, яка була чинною на момент укладення шлюбу сторонами та продовження ними реконструкції будинку) оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, місцевого самоврядування фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта комісії про прийняття об'єкта і введення його в експлуатацію.

Згідно із ч.1 ст.182 ЦК України (який набув чинності з 1 січня 2004 року та залишається чинним на час розгляду судом цієї справи і продовження існування спірних правовідносин між сторонами) право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Виходячи зі змісту викладених правових норм, право власності на нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності.

Отже, чинним законодавством передбачено, що до прийняття об'єкта нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на цей об'єкт не виникає.

До виникнення права власності на нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва, відтак, статтею 331 ЦК України не передбачена можливість визнання права власності на недобудоване нерухоме майно в судовому порядку

Суд зазначає, що сторонами не було надано жодних доказів на підтвердження закінчення будівництва або реконструкції, введення в експлуатацію, державної реєстрації або отримання свідоцтва про право власності щодо об'єкта нерухомості, розташованого за адресою: м.Сєвєродонецьк, пров.Гоголя, 24.

Таким чином, судом встановлено, що двоповерховий житловий будинок, який є предметом спору у даній справі, станом на час розгляду справи є обєктом незавершеного будівництва, про що свідчать копії листів Директора КП «Сєвєродонецьке БТІ» від 14.12.2009 року № 187 та від 19.11.2013 року № 1219, зведений акт вартості будинків, господарських будівель та споруд від 21.02.2013 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що у справі відсутній предмет спору двоповерховий житловий будинок, який розташований за адресою: м.Сєвєродонецьк, пров.Гоголя, 24, а отже у задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних долях права власності на будинок, що розташований за адресою: м.Сєвєродонецьк, пров.Гоголя, 24, виділ ОСОБА_3 вказаного житлового будинку в натурі, стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошової суми в розмірі 144000,00 грн. в рахунок вартості 1/2 частини вказаного будинку належить відмовити.

Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача грошової суми в розмірі 5000,00 грн. в рахунок компенсації вартості будівельних матеріалів та сантехнічних виробів, які були спільно придбані сторонами, суд зазначає, що позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження спільного придбання сторонами будівельних матеріалів та сантехнічних виробів нас суму 10000,00 грн., які в подальшому були використані для реконструкції або поліпшення житлового будинку чи прилеглих споруд, які розташовані за адресою: м.Сєвєродонецьк, пров.Гоголя, 24.

Також, суд зазначає, що згідно із ч.5 ст.71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не було попередньо внесено відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача грошової суми в розмірі 5000,00 грн. в рахунок компенсації вартості будівельних матеріалів та сантехнічних виробів, які були спільно придбані сторонами.

На підставі викладеного, керуючись ст.71 СК України, ст.ст. 182, 331 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок, виділ житлового будинку в натурі, стягнення грошових сум, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору, на стороні відповідача Комунальне підприємство «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» Луганської області відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Харківської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Олійник