Номер провадження 2/754/339/14
Справа №754/8961/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

31.01.2014 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Зотько Т.А.

при секретарях Корнюшкіній Н.М., Самойловій М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-особа: Служба у справах дітей Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації про виселення з предмету іпотеки зі зняттям з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" (далі по тексту ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у предметі іпотеки, посилаючись на той факт, що згідно укладеного договору № K2S4GI від 13.12.2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 657.000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,08 на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.12.2037 року, однак остання не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 15.03.2013 року має заборгованість у розмірі 1.025.893,24 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором з ОСОБА_2 було укладено договір № K2S4GI від 13.12.2007 року, відповідно до умов якого вона надала в іпотеку нерухоме майно, а саме - квартиру загальною площею 55,00 кв.м., житловою площею 29,80 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Майно належить відповідачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, обумовлена ціна предмету іпотеки - 877.229 грн. 00 коп. Оскільки відповідач не виконує належним чином взяті на себе за договором зобов'язання, заборгованість за кредитним договором станом на 15.03.2013 року становить 1.025.893,24 грн., а тому вони змушені звертатись до суду з вказаним позовом.

В ході розгляду справи судом, представником позивача - Борщ А.В. було подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої, згідно ухвали Деснянського районного суду м.Києва частка позовних вимог до ОСОБА_2, а саме в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 була залишена судом без розгляду. При цьому, ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з остаточними позовними вимогами до відповідачів ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення з предмету іпотеки зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі ДМС України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири.

За клопотанням представника відповідача - ОСОБА_6 до участі в розгляді справи судом було залучено в якості третьої особи - Службу у справах дітей Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації.

Представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" - Борщ А.В. у судовому засіданні остаточні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд виселити ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_2, які проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі ДМС України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири.

Представник відповідачів - ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, посилаючись на їх необґрунтованість, просила суд у їх задоволенні відмовити, посилаючись на той факт, що судовому захисту підлягають порушені права, а на момент звернення позивача до суду з вказаним позовом права ПАТ КБ "ПриватБанк" жодним чином порушені не були, оскільки відповідачам не було відомо про наявність судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та необхідність звільнення квартири, в той час як примусове виселення можливе тільки за умови відмови добровільного звільнення предмету іпотеки.

Представник 3-особи: Служби у справах дітей Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації - Васільєва О.В. у судовому засіданні проти задоволенні позовних вимог заперечувала у повному обсязі, посилаючись на той факт, що спірна квартира є єдиним місцем мешкання неповнолітньої ОСОБА_3, іншого житла дитина немає, а таким чином будуть порушені її житлові права.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню судом виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно укладеного договору № K2S4GI від 13.12.2007 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 657.000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,08 на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.12.2037 року (а.с. 19-25).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором з ОСОБА_2 було укладено договір № K2S4GI від 13.12.2007 року, відповідно до умов якого вона передала в іпотеку нерухоме майно, а саме - квартиру загальною площею 55,00 кв.м., житловою площею 29,80 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 26-29).

Як визначено ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з вимогами ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 13.12.2007 року ОСОБА_2 одноособово придбала у ОСОБА_8 нерухоме майно, а саме - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 55,00 кв.м., житловою площею 29,80 кв.м. (а.с. 30-33).

Згідно з довідкою за формою № 3 від 25.12.2013 року в квартирі АДРЕСА_1 мешкають та прописані три особи - ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 (а.с. 163).

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Сторонам роз'яснювалось, що відповідно до вимог ст.ст.27, 31 ЦПК України, позивач, відповідач, третя особа для підтвердження своїх вимог та заперечень, зобов'язані надати суду всі наявні докази, або повідомити про них суд до початку розгляду справи судом по суті.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 22 вересня 2011 року в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит в розмірі 857.735 грн. 13 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (а.с. 83).

17.02.2012 року на підставі вказаного рішення Деснянським районним судом м.Києва було видано виконавчий лист (а.с. 84).

Згідно зі ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей.

Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення, шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ "ПриватБанк" надсилав 27.12.2012 року лист-претензію ОСОБА_2 та поручителю ОСОБА_4 з вимогою повернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів та штрафних санкцій, нарахованих на день повернення кредиту та попередження, що у випадку невиконання або неналежного виконання порушеного зобов'язання в тридцяти денний строк з дня отримання цієї вимоги, вони мають намір продати предмет іпотеки, уклавши відповідний договір купівлі-продажу з будь-якою особою-покупцем або звернути стягнення на предмет іпотеки у будь-який інший спосіб. Крім того, зазначено, що оскільки ПАТ КБ "ПриватБанк" прийняв рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, у разі невиконання або неналежного виконання останніми порушеного зобов'язання в тридцяти денний строк з дня отримання цієї вимоги, вони вимагають добровільно звільнити нерухоме майно - АДРЕСА_1, разом з усіма членами сім'ї та іншими мешканцями та виселитись разом з усіма особами, які на момент отримання вказаного листа-претензії зареєстровані у вказаній квартирі шляхом зняття з реєстраційного обліку в органах МВС, паспортному столі, ЖЕК, ОСББ тощо (а.с. 115).

Вказана претензія була отримана ОСОБА_2, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.117). Доказів, підтверджуючих отримання відповідачем ОСОБА_4 даної претензії, суду не надано.

Крім того, відповідно до листа ПАТ КБ "ПриватБанк" від 18.02.2013 року на ім'я ОСОБА_2, містяться аналогічні вимоги про повернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів та штрафних санкцій, нарахованих на день повернення кредиту та попередження, що у випадку невиконання або неналежного виконання порушеного зобов'язання в тридцяти денний строк з дня отримання цієї вимоги, вони мають намір продати предмет іпотеки, уклавши відповідний договір купівлі-продажу з будь-якою особою-покупцем або звернути стягнення на предмет іпотеки у будь-який інший спосіб. Крім того, зазначено, що оскільки ПАТ КБ "ПриватБанк" прийняв рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, у разі невиконання або неналежного виконання останніми порушеного зобов'язання в тридцяти денний строк з дня отримання цієї вимоги, вони вимагають добровільно звільнити нерухоме майно - АДРЕСА_1, разом з усіма членами сім'ї та іншими мешканцями та виселитись разом з усіма особами, які на момент отримання вказаного листа зареєстровані у вказаній квартирі (а.с.14, 15-18).

При цьому, доказів, підтверджуючих отримання вказаного листа відповідачем ОСОБА_2, суду не надано.

Разом з тим, судом встановлено, що в даних вимогах від 27.12.2012 року та 18.02.2013 року відсутнє сповіщення відповідачів про ухвалення Деснянським районним судом м.Києва заочного рішення за зверненням ПАТ КБ "ПриватБанк" до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та повне задоволення вимог позивача.

Про вказане заочне рішення відповідачам стало відомо у листопаді 2013 року, а отримана копія рішення представником ОСОБА_6 була 12.12.2013 року, що підтверджується копією заяви про перегляд заочного рішення суду від 22.09.2011 року (а.с.145-146).

Відповідно до п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 30.03.2012 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке.

Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39 - 40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення

При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимога ПАТ КБ "Приват Банк", що була отримана відповідачем ОСОБА_2, містила інформаційний характер щодо наявної заборгованості за кредитним договором, зазначалося про право позивача на задоволення вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та у випадку непогашення боржником заборгованості, зазначалося про ймовірний намір позивача звернутися до суду з вимогою про її стягнення, або про намір звернутися до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення всіх зареєстрованих та проживаючих осіб, а тому суд оцінює критично твердження позивача, щодо невиконання відповідачами вимоги про добровільне звільнення житлового приміщення - спірної квартири, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя, оскільки дані листи саме вказаної письмової вимоги іпотекодержателя не містили, а носили інформаційно-попереджувальний характер про ймовірні наміри позивача у випадку не вчинення відповідачами певних дій.

А крім того, судом враховано також той факт, що доказів про отримання відповідачем ОСОБА_4 будь-яких вимог позивача щодо добровільного звільнення предмету іпотеки суду загалом не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем належним чином вимоги про добровільне виселення відповідачів зі спірної квартири, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, направлено відповідачам не було і відповідно останніми належної вимоги позивача отримано не було, а відтак, суд приходить до висновку, що в даному випадку вимога ПАТ КБ "ПриватБанк" до відповідачів ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4 про примусове виселення з предмету іпотеки зі зняттям з реєстраційного обліку є передчасною та такою, що була заявлена позивачем без дотримання визначеного законом порядку, що передує примусовому виселенню відповідачів з предмету іпотеки, а тому вказані позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" не підлягають задоволенню судом.

Враховуючи той факт, що суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, не підлягають також відшкодуванню понесені судові витрати при зверненні позивача з вказаним позовом, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 15, 27, 31, 60, 88, 212-215 ЦПК України ст.ст.9, 109 ЖК України, ст.ст.1, 33, 40 Закону України «Про іпотеку», п.43 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року, -

В И Р І Ш И В:

Публічному акціонерному товариству Комерційний Банк "ПриватБанк" в позові до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-особа: Служба у справах дітей Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації про виселення з предмету іпотеки зі зняттям з реєстраційного обліку - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Деснянського

районного суду м. Києва Т.А.Зотько