Провадження № 2/752/4129/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.11.2014 року Голосіївський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді -
Колдіної О.О.

з участю секретаря
- Овдій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,-

в с т а н о
в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
шкоди в розмірі 68810,28 гривень, моральної
шкоди в розмірі 10000 гривень, судових
витрат у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані
тим, що 18.05.2014 р. приблизно о 21 год. 24 хв в
м.Києві на пр-ті Червонозоряному, 126
сталась дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля «Мерседес Бенц»
д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2,
автомобіля НОМЕР_2 під керуванням
ОСОБА_3, автомобіля НОМЕР_3 під
керуванням водія ОСОБА_4, та автомобіля
НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_5

Винним у настанні даної
дорожньо-транспортної пригоди
відповідно до постанови
Голосіївського районного суду м.Києві
від 17.06.2014 р. визнаний ОСОБА_2

Позивач посилається на те, що
їй, як власнику транспортного засобу
«Мазда» д.н. НОМЕР_5, в зв»язку з
пошкодженням транспортного засобу
була завдана матеріальна шкода, що
відповідно до Звіту про оцінку
вартості матеріального збитку № 118-05-14
від 26.05.2014 р. становить 117810,28 гривень.

Оскільки цивільно-правова
відповідальність відповідача була
застрахована в ПАТ «ХДІ Страхування»
Страховою компанією була відшкодована
матеріальна шкода в межах ліміту
відповідальності страховика за
вирахуванням франшизи в сумі 49000
гривень.

Не відшкодованою залишилась
сума в розмірі 68810,28 гривень, яку
позивач просить стягнути з
відповідача, як особи винної у настанні
даної дорожньо-транспортної пригоди.

Також позивач зазначає, що
крім матеріальної їй була завдана
моральна шкода, оскільки внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди вона
отримала легкі тілесні ушкодження, їй
було завдано фізичного болю, а також
вона повинна була витрачати час на
вирішення питання щодо відшкодування
збитків та відновлення транспортного
засобу. Моральну шкоду вона оцінює в 10000
гривень.

В ході розгляду справи
представник позивача підтримала
позовні вимоги і обґрунтування позову
в повному обсязі та просила суд позов
задовольнити, з підстав, зазначених в
позовній заяві, посилаючись на те, що
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталась з вини
відповідача, ОСОБА_1 була завдана
матеріальна та моральна шкода, яку
ОСОБА_2 на підставі положень ст.ст. 23, 1167,
1187 повинен відшкодувати.

Відповідач в судовому засіданні
заперечував проти задоволення позову,
не погоджуючись з розміром
відшкодування, визначеного
спеціалістом, а також вважає
необґрунтованим розмір моральної
шкоди, пред»явлений позивачем.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.05.2014 р.
приблизно о 21 год. 24 хв в м.Києві на пр-ті
Червонозоряному, 126 сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Мерседес Бенц» д.н. НОМЕР_1
під керуванням ОСОБА_2, автомобіля
НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3,
автомобіля НОМЕР_3 під керуванням водія
ОСОБА_4 та автомобіля НОМЕР_4 під
керуванням водія ОСОБА_5

Винним у настанні даної
дорожньо-транспортної пригоди
відповідно до постанови
Голосіївського районного суду м.Києві
від 17.06.2014 р. визнаний ОСОБА_2

В силу ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, які встановлені судовим
рішенням, не підлягають доказуванню
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Тобто, в даному випадку,
наявність вини в діях ОСОБА_2 не
підлягає доказуванню.

Відповідно до Свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
власником автомобіля НОМЕР_2 є ОСОБА_1

Відповідно до ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
особи або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкода завдана не з її вини.

Згідно з ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об"єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з
роз»ясненнями, викладеними в постанові
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», особою, яка
зобов'язана відшкодувати шкоду,
завдану джерелом підвищеної небезпеки,
є фізична або юридична особа, що на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди, позички тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування
транспортним засобом має посвідчення
водія на право керування транспортним
засобом відповідної категорії і
реєстраційний документ на
транспортний засіб, переданий їй
власником або іншою особою, яка на
законній підставі використовує такий
транспортний засіб, то саме ця особа
буде нести відповідальність за
завдання шкоди.

Як закріплено ст.1192 ЦК України,
з урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов"язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Відповідно до проведеної оцінки
вартості матеріального збитку,
завданого власнику пошкодженого
транспортного засобу «Мазда» від 26.05.2014
р. № 118-05-14, вартість матеріальної шкоди
складає 117810,28 гривень.

Законом України «Про
обов»язкове стрхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлений обов»язок
власників транспортних засобів
застрахувати свою відповідальність.

Особливості укладення
договору страхування на користь
третьої особи встановлюються законом.

Судом встановлено, що
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ «ХДІ
Страхування» відповідно до Полісу АС
/5504706. Ліміт відповідальності
Страховика за даним Договором
становить 50000 гривень за шкоду, завдану
майну третіх осіб, і 100000 гривень за
шкоду, завдану життю і здоров»ю.

Відповідно до ст.22 Закону
України «Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров»ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону
України «Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної
пригоди до місця проживання
того власника чи законного
користувача транспортного засобу, який
керував транспортним засобом у
момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на
стоянку, до розміру шкоди
додаються також витрати на евакуацію
транспортного засобу до стоянки та
плата за послуги стоянки.

З матеріалів справи вбачається, ПАТ
«ХДІ Страхування» було сплачену на
користь поивача страхове
відшкодування в межах ліміту
відповідальності Страховика, за
вирахуванням франшизи в сумі 1000
гривень, яка відповідно до ст.12 Закону
України «Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» не підлягає відшкодуванню
Страховихом, в сумі 49000.

Відповідно до ст.1194 ЦК України
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов»язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою.

Враховуючи викладене, беручи
до уваги те, що розміру страхового
відшкодування не достатньо для
покриття завданих позивачу
матеріальних збитків, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача про
відшкодування матеріальної шкоди є
обґрунтованими, доведеними і
підлягають задоволенню.

Суд не може прийняти до уваги
посилання відповідача на те, що розмір
матеріальних збитків, визначених
спеціалістом є завищеним, оскільки в
порушення вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України з
боку відповідача суду не надано
будь-яких доказів на підтвердження
зазначених обставин

Відповідач не скористався своїм
правом і клопотань про призначення у
даній справі судової
автотоварознавчої експертизи не
заявляв.

Судом встановлено, що у зв"язку з
дорожньо-транспортною пригодою,
пошкодженням автомобіля, отримання
тілесних ушкоджень, позивач, як
власник транспортного засобу, зазнала
моральних страждань, оскільки був
пошкоджений, необхідно було вирішувати
питання щодо проведення
відновлювального ремонту і отримання
відшкодування збитків, в звязку з чим
змінився її нормальний спосіб життя,
вона зазнала певних душевних страждань
та фізичного болю.

Згідно з ст.23 Цивільного
кодексу України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав,
яка полягає у душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв"язку із
знищенням чи пошкодженням її майна, у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв»язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров»я.

Відповідно до роз"яснень
викладених в Постанові Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№ 4 „Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування моральної шкоди" під
моральною шкодою слід розуміти витрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

При з»ясуванні питання щодо
відшкодування моральної шкоди, суд
повинен з»ясувати чим підтверджується
факт заподіяння моральних страждань,
або втрат немайнового характеру, за
яких обставин вони заподіяні, в якій
грошовій сумі позивач оцінює заподіяну
йому шкоду та з чого він при цьому
виходить.

Вимоги позивача до
відповідача про відшкодування
моральної шкоди в розмірі 10000 гривень
не є обгрунтованими в повному обсязі,
як на стадії звернення до суду, так і в
ході розгляду справи.

Однак, суд вважає, що
пошкодження автомобіля, який є
власністю позивача, призводить до
душевних страждань, зміну способу
життя в зв»язку з необхідністю
вирішення питання щодо проведення
відновлювального ремонту автомобіля,
отримання відшкодування завданих
збитків.

Також суд бере до уваги, що
внаслідок дорожьо-транспортної
пригоди позивач отримала тілесні
ушкодження, які відповідно до висновку
спеціаліста в галузі судово-медичної
експертизи від 19.05.2014 р. № 946ж
відносяться до легких тілесних
ушкоджень.

Суд вважає, що позовні вимоги
в частині відшкодування моральної
шкоди підлягають частковому
задоволенню в розмірі 2000 гривень.

Моральна шкода на підставі
ст.1167 ЦК України підлягає стягненню з
відповідача, оскільки саме внаслідок
порушення ним Правил дорожнього руху
настала дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої був пошкоджений
автомобіль, що належить позивачу і вона
отримала тілесні ушкодження.

З огляду на викладене, позов
ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню.

Питання щодо відшкодування
судових витрат суд вирішує на підставі
ст.88 ЦПК України і вважає за необхідне
стягнути з відповідача судові витрати
у справі, сплачені при зверненні до
суду, на користь позивача прапорційно
до задоволених вимог.

Не підлягають відшкодуванню
судові витрати, сплачені позивачем за
подання заяви про забезпечення позову,
оскільки у її задоволенні було
відмовлено.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215
ЦПК України, суд

в и
р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в
розмірі 68810 гривень 28 копійок, моральну
шкоду в розмірі 2000 гривень, судовий
збір в сумі 709 гривень 29 копійок.

В іншій частині позовних
вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя