Справа № 307/4063/13-ц
Провадження № 2/307/189/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської
області в особі головуючого судді
Бобрушко В.І. при секретарі Герич Є.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Тячів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу по договору
позики. В позовній заяві зазначив, що
згідно письмової розписки про
отримання грошових коштів від 23 серпня
2013 року, написаної відповідачем ОСОБА_2,
останній отримав від нього у позику
грошові кошти в сумі 3800 гривень, які
зобов'язався повернути у термін до 15
вересня 2013 року. Однак, незважаючи на
це, відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання
за договором позики не виконав і
обумовлені грошові кошти в термін до 15
вересня 2013 року не повернув та
ухиляється від виконання свого
зобов'язання по договору позики.

Його намагання повернути борг у
відповідача виявилися марними і станом
на 4 листопада 2013 року заборгованість
ОСОБА_2 перед ним складає 3800 гривень.

Просить суд стягнути з відповідача на
його користь заборгованість за
договором позики в сумі 3800 гривень та
витрати на правову допомогу адвоката в
сумі 500 гривень.

Позивач в судове засідання не з"явився,
так надіслав письмову заяву про
розгляд справи в його відсутності,
позовні вимоги підтримує, а тому суд в
порядку ст. 169 ЦПК України розглянув
справу у його відсутності на підставі
наявних в справі доказів.

Відповідач в судове засідання не
з"явився повторно, хоч про час та місце
розгляду справи був належним чином
повідомлений, а тому суд в порядку ст. 169
ЦПК України розглянув справу у його
відсутності на підставі наявних в
справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд
дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 23
серпня 2013 року між сторонами укладено
договір позики, за якою позивач ОСОБА_1
передав відповідачу ОСОБА_2 в борг 3800
гривень, а відповідач зобов'язався
повернути позику до 15 вересня 2013 року,
що стверджується письмовою розпискою
відповідача ОСОБА_2 від 23 серпня 2013
року.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно до ст.1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому визначеної
грошової суми або визначеної кількості
речей.

Відповідно до ст.1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

За змістом ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у такій самій
сумі, що були передані йому
позикодавцем у строк та в порядку, що
встановлені договором і згідно до ст.
1048 цього Кодексу позикодавець має
право на одержання від позичальника
процентів від позичальника від суми
позики, розмір і порядок одержання яких
встановлюється договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України
наслідками порушення відповідачем
зобов'язань щодо повернення суми
позики є право позивача достроково
вимагати повернення всієї суми позики
та сплати процентів.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

В судовому засіданні встановлено, що в
порушення умов договору позики від 23
серпня 2013 року відповідач ОСОБА_2 не
виконав належним чином зобов'язання по
договору позики і станом на 04.11.2013 року
його заборгованість перед ОСОБА_1
складає 3800 гривень.

Враховуючи наведене, суд вважає,
що позов слід задовольнити і стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
3800 гривень боргу по договору позики.

Оцінивши наведені докази, суд вважає,
що вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача на його користь витрат,
пов'язаних з правовою допомогою
адвоката в сумі 500 гривень підлягають
також до задоволення.

Судові витрати в частині сплати
судового збору слід покласти на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209, 213-215
ЦПК України, ст. 625, 1046-1050 ЦК України,
суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3800
(три тисячі вісімсот) гривень боргу за
договором позики, 500 (п'ятсот) гривень
витрат на правову допомогу адвоката, 229
гривень 40 копійок сплаченого судового
збору.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Г о л о в у ю ч и й:
В.І. Бобрушко