УХВАЛА

Іменем України

21.02.2014 року
Заводський районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого -
судді Гаврасієнка В.О.

при секретарі -
Кожині В.О.

за участю представника

позивача -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2, яка
діє в інтересах неповнолітньої дитини
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту
недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом в
інтересах неповнолітньої доньки
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
недійсним заповіту, складеного на ім'я
відповідача її чоловіком ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовувала тим, що ОСОБА_4 під час
оформлення заповіту використовував
мову, якою ніколи не користувався,
заповіт був складено під впливом
тяжкої обставини ( ст. 233 ЦК України) та
правочин вчинений коли ОСОБА_5 не
усвідомлював своїх дій та не міг
керувати ними (ст. 225 ЦК України).

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги
пред'явлені лише з підстав
передбачених ст. 225 ЦК України.

При цьому в передбаченому законом
порядку представник позивача уточнену
позовну заяву, яка б містила тільки цю
підставу не надав, заяв про залишення
позовних вимог без розгляду не надав,
що свідчить про фактичне підтримання
представником позивача вимог з трьох
вищевказаних підстав.

Судом встановлено, рішенням
Заводського районного суду м.
Миколаєва №2/1412/2229/12 від 11.05.12 в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4
про визнання заповіту нікчемним на
підставі складення та посвідчення
заповіту українською мовою було
відмовлено. Ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 12.06.12 вказане
рішення залишено без змін.

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва №2/487/539/13 від 21.05.13 за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання заповіту
недійсним на підставі ст.225 ЦК України,
а саме психічного розгляду здоров'я
ОСОБА_4, у зв'язку з чим він не міг
керувати своїми діями було відмовлено.
Ухвалою апеляційного суду №2/487/3600/13 від
19.12.13 Миколаївської області від 08.07.13
вказане рішення було залишено без змін.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що провадження у
справі в частині позовних вимог щодо
визнання заповіту недійсним на
підставі складання заповіту на
українській мові та особою, яка не
усвідомлювали значення своїх дій слід
закрити.

За такого розгляду підлягають позовні
вимоги в частині складання заповіту
під впливом тяжкої обставини ( ст. 233 ЦК
України).

Згідно п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд
ухвалою закриває провадження у справі,
якщо набрали законної сили рішення
суду або ухвала суду, ухвалені або
постановлені з приводу спору між тими
самими сторонами, про той самий предмет
і з тих самих підстав.

Керуючись п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України , суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за
позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах
неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про визнання заповіту недійсним в
частині позовних вимог щодо визнання
заповіту нікчемним на підставі
складення та посвідчення його
українською мовою та з підстав
передбачених ст. 225 ЦК України.

Продовжити розгляд справи ОСОБА_2, яка
діє в інтересах неповнолітньої дитини
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту
недійсним під впливом тяжкої
обставини ( ст. 233 ЦК України).

Ухвала набуває законної чинності через
5 днів після її проголошення та може
бути оскаржена до Миколаївського
апеляційного суду через Заводський
районний суд м. Миколаєва в порядку,
встановленому ст.ст.293, 294,296 ЦПК України.

Суддя
В.О. Гаврасієнко