Дата документу 25.02.2014
Справа № 334/949/14-ц
Провадження № 2/334/1048/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року Ленінський
районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Козлової Н.Ю.

при секретарі Єфремової Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив :

У лютому 2014 року позивачка
звернулася до Ленінського районного
суду м.Запоріжжя з позовом про
розірвання шлюбу вказавши, що у
вересні 1998 року між нею та відповідачем
ОСОБА_2 був укладений шлюб, який
зареєстрований Хортиць ким ЗАГСом,
актовий запис № 469. Від даного шлюбу
вони мають неповнолітнього сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з
матір"ю та знаходиться на її утриманні.
З травня 2013 року вони припинили шлюбні
відносини, втратили почуття любові та
поваги один до одного, тому з того часу
не ведуть спільного господарства та
проживають відокремлено. Позивачка
вважає, що підстав для збереження
сім"ї неможливі, просить суд розірвати
шлюб укладений між нею та відповідачем,
залишивши їй приз віще, яке вона обрала
при укладанні шлюбу.

У судовому засіданні позивачка,
наполягаючи на фактах, викладених у
позовній заяві, просила суд
задовольнити її позов.

Відповідач у судове засідання
з"явився, проти позову не заперечував.

Розглянувши матеріали
справи, вислухавши пояснення сторін та
дослідивши письмові докази по справі, а
також оцінивши усі надані докази у їх
сукупності, суд вважає доцільним
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі виходячи з наступного:

3гідно із ст.16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути зокрема:
визнання права; відновлення становища,
яке існувало до порушення.

Згідно ст. 10 та ст. 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін, і
сторонни у справі мають рівні
права щодо надання доказів, їх
дослідження та доведення перед
судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або
заперечень.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими
доказами є будь-які документи, акти,
довідки, листування службового або
особистого характеру або витяги з них,
що містять відомості про обставини, які
мають значення для справи.

У судовому засіданні було встановлено,
що 19.09.1998 року, Хортиць ким відділом
реєстрації актів цивільного стану ЗМУЮ
був укладений шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2. Прізвище дружини було змінено
на ОСОБА_1.

Від даного шлюбу подружжя має
неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір"ю та
знаходиться на її утриманні.

З травня 2013 року подружнє життя між
сторонами погіршилося з приводу
непорозуміння один одного та
відсутності любові та поваги.
Байдужість до життя та проблеми
кожного призвели до припинення шлюбних
відносин. Сторони припинили
спілкування, не ведуть спільного
господарства та проживають окремо, але
дійшли згоди щодо визначення місця
проживання дитини разом з матір"ю.
Питання щодо утримання дитини та
розподіл майна будуть вирішуватися
окремо.

Відповідно до ст..24 СК України, шлюб
ґрунтується на вільній згоді чоловіка
та жінки.

Згідно з ст.. 56 СК України, чоловік та
дружина мають право на особисту
свободу у тому числі і на припинення
шлюбу.

Позивачем у судовому засіданні було
доведено, що усі моральні цінності
спільного життя зруйновані. Вони
втратили почуття любові та поваги,
тому підстав для збереження сім'ї немає
та поновлювати спільне життя вони не
бажають.

За нормами ст..112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них або інтересам
дитини.

Враховуючи вищевказані обставини,
суд приходить до висновку, що
укладений між сторонами шлюб слід
розірвати.

Керуючись ст.ст. 10,16,58, 60,64, 212,213 ЦПК
України, ст.ст.24, 56, 105,110,112,113,115 Сімейного
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
укладений 19.09.1998 року відділом
реєстрації актів громадського стану
Хортицької районної адміністрації м.
Запоріжжя, актовий запис № 469 -
розірвати.

Прізвище після розірвання шлюбу
позивачу залишити - «ОСОБА_1».

Рішення суду є документом, що
підтверджує факт розірвання шлюбу
судом після набрання ним законної сили.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Запорізької області
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Відповідно до ст.115 СК України рішення
суду про розірвання шлюбу після
набрання ним законної сили надіслати
до органу РАЦС для внесення відомостей
до Державного реєстру актів цивільного
стану громадян та про ставлення
відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя
Н.Ю.Козлова