У х в а л а

10 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О., суддів:
Гримич М.К., Парінової І.К.,Касьяна О.П.,
Штелик С.П.,розглянувши у судовому
засіданні заяву ОСОБА_6 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 березня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_7 до
Хмельницької міської ради, ОСОБА_6,
ОСОБА_9, третя особа - Друга Хмельницька
державна нотаріальна контора, про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 21
січня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 04 березня 2013
року, позов задоволено частково та
визначено ОСОБА_7 додатковий строк для
подання заяви про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_10, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, строком два місяці
після набрання рішенням законної сили.

20 березня 2013 року ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ представнику ОСОБА_6 - ОСОБА_11
відмовлено у відкритті касаційного
провадження у справі на підставі п. 5 ч. 4
ст. 328 ЦПК України.

3 січня 2014 року ОСОБА_6 подала заяву про
перегляд зазначеної ухвали з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявниця зазначає:

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 листопада 2013
року у справі про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини та встановлення факту
родинних відносин, якою відкрито
касаційне провадження у справі;

- рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 червня 2013 року у справі про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини,
яким у задоволенні позову відмовлено.

Перевіривши доводи заяви, зміст
судових рішень, на які посилається
заявник, та судового рішення, про
перегляд якого подана заява, колегія
суддів вважає, що у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
потрібно відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах потрібно розуміти
такі, де тотожними є предмет спору,
підстави позову, зміст позовних вимог
та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Зі змісту рішення суду касаційної
інстанції від 12 червня 2013 року, на яке
посилається заявник, як на приклад
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, видно, що суд
касаційної інстанції, ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні
позову, виходив з того, що позивачем не
надано доказів поважності причин
пропуску строку на прийняття спадщини,
тому підстави для визначення йому
додаткового строку для прийняття
спадщини відсутні.

Разом з тим, зі змісту ухвали суду
касаційної інстанції, про перегляд
якої подана заява, видно, що суд
касаційної інстанції погодився з
висновками судів попередніх інстанцій
про те, що позивачка пропустила строк
для прийняття спадщини з поважних
причин, що є підставою для задоволення
позову.

Отже, з наведеного видно, що судами
касаційної інстанції при вирішенні
цих справ встановлені різні обставини
та надана їм відповідна оцінка, тому
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, не
відбулося.

Посилання заявника на ухвалу суду
касаційної інстанції від 26 листопада
2013 року, як на приклад неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
відносинах, що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень, є
безпідставним, оскільки при вирішенні
питання про відкриття касаційного
провадження не закінчується розгляд
справи та не приймається рішення із
застосуванням норм матеріального
права.

За таких обставин підстави для допуску
справи до провадження Верховного Суду
України відсутні.

Керуючись ст.ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_7
до Хмельницької міської ради, ОСОБА_6,
ОСОБА_9, третя особа - Друга Хмельницька
державна нотаріальна контора, про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини,
за заявою ОСОБА_6 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 березня 2013 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:О.О. Дьоміна М.К.
Гримич О.П. Касьян І.К. Парінова С.П.
Штелик