АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/648/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 24 Пархета А. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Вишня Н. В. УХВАЛА
24 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Вишня Н. В. суддів Гончар
Н. І. , Пономаренко В. В. при
секретаріПосипайко А.І. з участю:
апелянта ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_6 на рішення
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 17 грудня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про визнання договору
купівлі-продажу частини квартири
недійсним та переведення прав і
обов'язків покупця, -
в с т а н о в и л а :
Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з
даним позовом, мотивуючи тим, що 07
травня 1993 року він, працюючи на
Уманському вітамінному заводі отримав
ордер № 060110 на 4-ри кімнатну квартиру
АДРЕСА_1, житловою площею 55,5 кв.м для
сім'ї з п'яти осіб: він - ОСОБА_6, дружина
- ОСОБА_9, син - ОСОБА_7, дочка - ОСОБА_10 та
27 червня 2007 року шлюб між ним та ОСОБА_9
Рішенням Уманського міськрайонного
суду від 08.06.2007 року встановлено
порядок користування квартирою. При
цьому дружині та сину ОСОБА_7 виділено у
користування кімнати №7, площею 10,7 кв.м
та № 8 - 13,4 кв.м з лоджією №10-13,2 кв.м. Йому
виділено кімнату №9- 18,2 кв.м з балконом.
У спільному користуванні залишено
коридори №1-5,1 кв.м, №2-6,2 кв.м, кухню №5 -
8,7 кв.м, ванну №4-2,7 кв.м, туалет №3-1,3кв.м.

В послідуючому 13.12.2008 року ОСОБА_9 і
ОСОБА_7 приватизували 33/50 частини
квартири, а він приватизував 17/50
частини квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла.

У серпні місяці 2010 року йому стало
відомо, що колишня дружина і син
відповідно до договору купівлі-продажу
частини квартири від 08.02.2008 року,
посвідченого Уманською міською
державною нотаріальною конторою
(реєстр№2-687) продали 33/50 частини
квартири ОСОБА_8.

Вважає, що продаж 33/50 частини квартири
здійснено з порушенням його
переважного права купівлі, тому
просить визнати недійсним договір
купівлі-продажу та перевести права і
обов'язки покупця на нього, ОСОБА_6,
зобов'язавши його сплатити вартість
спірної частини квартири в сумі 33600
грн.60 коп. на користь ОСОБА_8. Стягнути з
ОСОБА_8 на його користь судові витрати.

Рішенням Уманського
міськрайонного суду від 17 грудня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_6,
вважаючи рішення суду не
обґрунтованим, постановленим з
порушенням норм матеріального і
процесуального права таким, що
зумовлене неповнотою встановлення
обставин, які мають значення для
справи, просить його скасувати,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового розгляду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до відхилення,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Колегія вважає, що дане рішення
відповідає зазначеним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції, посилаючись на норми ч.4 ст.
267 ЦК України, прийшов до висновку, що
для позивача сплив строк позовної
давності для звернення до суду, про
застосування якого заявлено стороною у
спорі. При цьому сам позивач питання
про поновлення зазначеного строку в
суді не ставив.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, виходячи з наступного.

Встановлено, що 07 травня 1993 року
позивач ОСОБА_6 одержав ордер № 060110 на
4-ри кімнатну квартиру АДРЕСА_1,
житловою площею 55,5 кв.м для сім'ї з
п'яти осіб: він - ОСОБА_6, дружина -
ОСОБА_9, син - ОСОБА_7, дочка - ОСОБА_10 та
дочка - ОСОБА_11 (а.с.4).

27 червня 2007 року шлюб між ним та ОСОБА_9
був розірваний.

Рішенням Уманського міськрайонного
суду від 08.06.2007 року встановлено
порядок користування квартирою. При
цьому ОСОБА_9 та сину ОСОБА_7 виділено у
користування кімнати №7, площею 10,7 кв.м
та № 8 - 13,4 кв.м з лоджією №10-13,2 кв.м.
Позивачу ОСОБА_6 виділено кімнату №9- 18,2
кв.м з балконом. У спільному
користуванні залишено коридори №1-5,1
кв.м, №2-6,2 кв.м, кухню №5 - 8,7 кв.м, ванну
№4-2,7 кв.м, туалет №3-1,3кв.м.(а.с.5).

31.01.2008 року ОСОБА_9 і ОСОБА_7
приватизували 33/50 частини квартири
(дані містяться в договорі
купівлі-продажу а.с. 11), а позивач ОСОБА_6
приватизував 17/50 частини квартири
03.12.2008 року. Згідно свідоцтва про право
власності на нерухоме майно
приватизована частина квартири
позивачем є приватною спільною
частковою власністю (а.с.6,7).

08 лютого 2008 року ОСОБА_9 та ОСОБА_7
продали 33/50 частини квартири ОСОБА_8,
яка, як вбачається з витягу з реєстру
прав власності, також є по формі
власності - приватною спільною
частковою (а.с.11-13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла (а.с.14).

Відповідно до ч.1 ст. 362 ЦК у разі продажу
частки у праві спільної часткової
власності співвласник має переважне
право перед іншими особами на її
купівлю за ціною, оголошеною для
продажу , та на інших рівних умовах,
крім випадку продажу з публічних
торгів.

В п.26 Постанови Пленум Верховного Суду
України, від 06.11.2009, № 9 "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними"
роз'яснено, що недотримання вимог
статті 362 ЦК у разі продажу учасником
спільної часткової власності своєї
частки іншій особі не є підставою для
визнання правочину недійсним. Інші
співвласники у цьому випадку вправі
вимагати переведення на них прав і
обов'язків покупця.

Тому позивач в даному випадку
звернувся саме з вказаним позовом, так
як на момент укладення договору
купівлі-продажу від 08.02.2008 року він
власником іншої частини - 17/50 квартири
не був і тому, ставлячи питання про
визнання правочину недійсним, поставив
також питання про переведення на нього
прав покупця, зобов'язавши його
сплатити вартість спірної частини
квартири в сумі 33600 грн.60 коп. на користь
ОСОБА_8.

Відповідно до вимог частин 4, 5 ст. 362 ЦК
України у разі продажу частки у праві
спільної часткової власності з
порушенням переважного права купівлі
співвласник може пред'явити до суду
позов про переведення на нього прав та
обов'язків покупця. Водночас позивач
зобов'язаний внести на депозитний
рахунок суду грошову суму, яку за
договором повинен сплатити покупець.
До таких вимог застосовується позовна
давність в один рік.

За змістом цієї норми у судовому
рішенні про задоволення позовних вимог
про переведення прав та обов'язків
покупця має бути зазначено про
стягнення з позивача суми, що внесена
ним на депозитний рахунок суду на
користь відповідача, який сплатив
відповідну суму за договором
співвласнику спільної часткової
власності.

Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України початок
перебігу строку позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

В своїй позовній заяві ОСОБА_6 зазначає,
що про продаж сином і колишньою
дружиною 33/50 частини квартири йому
стало відомо в серпні 2010 року, хоча в
матеріалах справи є докази того, що про
це йому стало відомо ще в квітні 2008
року, так як він в цей час звертався до
Уманського міськрайонного суду з
позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, за
участю третьої особи - Уманської
міської державної нотаріально контори
з позовною заявою про визнання
договору купівлі-продажу частини
квартири недійсним. Проте, ухвалою
Уманського міськрайонного суду
вказаний позов залишений без розгляду
за заявою представника ОСОБА_6(а.с.45,46).

З даним позовом ОСОБА_6 звернувся 28.10.2013
року, пропустивши при цьому не лише
річний строк позовної давності, який
визначений ч.4 ст.362 ЦК України, а й
трирічний строк позовної давності,
визначений ст.257 ЦК України і який
застосований судом при ухваленні
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Суд при цьому також враховує те, що
ОСОБА_6 при зверненні з позовом не
внесено на депозитний рахунок суду
грошову суму, яку за договором повинен
сплатити покупець (ч.4 ст.362ЦК).

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності, кожна сторона у
справі повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Таким чином, враховуючи викладене,
колегія суддів приходить до висновку,
що суд першої інстанції при вирішенні
спору дав належну правову оцінку
наявним доказам, що мають юридичне
значення для її розгляду і вирішення
спору по суті, правильно визначив норми
матеріального права, що підлягають
застосуванню до спірних правовідносин
та прийняв обґрунтоване і законне
судове рішення.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_6
відхилити.

Рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 17 грудня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
визнання договору купівлі-продажу
частини квартири недійсним та
переведення прав і обов'язків покупця
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :