Справа № 216/451/14-ц
Номер провадження 2/216/840/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28.04.2014 Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Філатов К. Б.
при секретарі Максименко Л. В.
розглянувши заочно у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору грошової позики та стягнення боргу;-
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог він посилається на те, що 25 січня 2013 року між ним - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів, за умовами якого остання отримала грошові кошти в сумі, що складає 40 542,71 грн., які зобовязалася повернути 25 грудня 2013 року. На підтвердження укладеного договору позики ОСОБА_2 надала позивачу розписку від 25 січня 2013 р., якою посвідчила факт передачі та отримання грошових коштів.
Відповідно до п. 4.7. Договору грошової позики від 25 січня 2013 р. позикодавець має право достроково розірвати договір позики шляхом направлення поштового повідомлення позичальнику, а відповідно до п. 4.8. позичальник зобовязаний у 3 (трьох) денний період з моменту отримання повідомлення повернути грошові кошти в повному обсязі.
Відповідно до п.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до п. 2 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика, надана за договором безвідсоткової позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.
Позивач просить суд винести рішення, яким розірвати Договір грошової позики від 25 січня 2013 р. заключний між ним - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму за договором позики у розмірі - 40 542,71 грн.(сорок тисяч пятсот сорок дві гривні сімдесят одна копійка) та витрати по сплаті судового збору в сумі 405,43 грн. (чотириста пять гривень сорок три копійки).
В судове засідання позивач та його представник не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, на позовних вимогах наполягають в повному обсязі, не проти розгляду справи у заочному порядку.
Відповідачка в судове засідання не зявилася, про дату та час судового розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення в друкованому засобі масової інформації "Вісті Прідніпровя", тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 25 січня 2013 року між ним - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів, за умовами якого остання отримала грошові кошти в сумі, що складає 40 542,71 грн., які зобовязалася повернути 25 грудня 2013 року (а.с.4-5). На підтвердження укладеного договору позики ОСОБА_2 надала позивачу розписку від 25 січня 2013 р., якою посвідчила факт передачі та отримання грошових коштів (а.с.6).
Відповідно до п. 4.7. Договору грошової позики від 25 січня 2013 р. позикодавець має право достроково розірвати договір позики шляхом направлення поштового повідомлення Позичальнику, а відповідно до п. 4.8. позичальник зобовязаний у 3 (трьох) денний період з моменту отримання повідомлення повернути грошові кошти в повному обсязі (а.с.7,8)
Відповідно до п.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до п. 2 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика, надана за договором безвідсоткової позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.
За таких обставин суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача ОСОБА_1 в повному обсязі, розірвати спірний договір, стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь суму боргу та суму понесених судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 130, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 1046, ч. 1, ч. 2 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України;
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Розірвати договір грошової позики від 25 січня 2013 р. заключний між позивачем - ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму за договором позики у розмірі - 40 542,71 грн.(сорок тисяч пятсот сорок дві гривні сімдесят одна копійка) та витрати по сплаті судового збору в сумі 405,43 грн. (чотириста пять гривень сорок три копійки).
Заочне рішення може бути оскаржено відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії шляхом надання заяви про скасування заочного рішення в Центрально-Міській районний суд.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста ОСОБА_4 протягом десяти днів.

Суддя : К.Б. Філатов