Справа № 691/93/14-ц
Провадження № 2/691/102/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
03 березня 2014 року
Городищенський районний суд
судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Городище цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, за участі третьої особи -
Управління Державної міграційної
служби України в Черкаській області,
про визнання особи такою, що втратила
право на житло та примусове зняття з
позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право на житло та
примусове зняття з реєстрації.
Обґрунтовуючи свої позовні
вимоги, позивач посилається на те, що
вона є власником квартири АДРЕСА_1. З
квітня 2011 року у вказаній квартирі
зареєстрований ОСОБА_2, який в
добровільному порядку змінити місце
реєстрації не бажає. ОСОБА_2 не
являється співвласником даної
квартири, був лише зареєстрований
тимчасово, а тому вважає, що він втратив
право на житло, оскільки з 2011 року там
не проживає. Враховуючи викладене,
просила визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право на проживання в АДРЕСА_1;
зобов'язати Городищенський районний
сектор УДМС України в Черкаській
області, в примусовому порядку, зняти
ОСОБА_2 з реєстрації у вказаній
В судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримав в повному
Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про день, час та місце
розгляду справи був повідомлений
завчасно та належним чином, про що
свідчить оголошення в газеті
«Черкаський край». Листа про розгляд
справи за його відсутності до суду не
З огляду на вище викладене, зі згоди
представника позивача, керуючись
положеннями ст. 224 ЦПК України, суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи.
Суд, вислухавши представника
позивача, дослідивши та оцінивши всі
наявні докази у справі в їх сукупності,
вважає, що позов недостатньо
обґрунтований, а тому підлягає до
часткового задоволення з наступних
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується копією договору
купівлі-продажу квартири від 25.12.2002
року та витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 08.04.2003
Відповідач ОСОБА_2, який
зареєстрований у вказаному
домоволодінні, в ньому не проживає вже
більше двох років, що підтверджується
довідкою об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Громада»
по АДРЕСА_1 та довідкою депутата
Городищенської міської ради від 25.13.2013
року, завіреної першим заступником
голови Городищенської міської ради,
проте добровільно змінити місце
реєстрації не бажає.
Позивач вважає, що це порушує його
права як власника будинку, в зв'язку з
чим звернулася до суду.
Права власника будинку визначені
ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які
передбачають право власника
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатися житлом на
власний розсуд. Обмеження чи втручання
у право користування власника можливо
лише з підстав передбачених законом.
Статтею 41 Конституції України та
статтею 1 Першого протоколу до
Конвенції «Про захист прав людини і
основоположних свобод», до якої
Україна приєдналася 17.07.1997 року
відповідно до Закону України від 17.07.1997
року № 475/97 - ВР «Про ратифікацію
Конвенції «Про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, Першого
протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11
до Конвенції», закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власності
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном на
власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею незалежно від
волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК
Оскільки, відповідач ОСОБА_2 не
проживає в спірному жилому приміщенні
більше року, підстав для продовження
терміну зберігання за ним права
користування спірним жилим
приміщенням, передбачених ст.71 ЖК УРСР
немає, тому суд вважає за необхідне
захистити права позивача як власника
спірного будинку та визнати
відповідача таким, що втратив право
користування жилим приміщенням.
Щодо вимог позивача у частині
зобов'язання Городищенського
районного сектору Управління
Державної міграційної служби України в
Черкаській області в примусовому
порядку зняти ОСОБА_2 з реєстрації у
вказаній квартирі, то суд вважає, що
вона до задоволення не підлягає,
оскільки відповідно до ст. 7 ЗУ «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі остаточного рішення суду про
позбавлення особи права користування
житловим приміщенням. Тобто, дана норма
закону встановлює чіткий механізм
виконання рішення суду, яке є
обов'язковим для органів Державної
міграційної служби України і немає
необхідності дублювати у ньому
обов'язки, які й так безпосередньо
випливають із норм закону та змісту
рішення.

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд
вважає за необхідне, пропорційно до
задоволених позовних вимог, стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, у рахунок
відшкодування судових витрат, 129
гривень 70 копійок.

Щодо вимог про стягнення з
відповідача на користь відповідача
судових витрат на послуги юриста, то
вони до задоволення не підлягають,
оскільки документально не
підтверджені.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. 41 Конституції України, ст.
1 Першого протоколу до Конвенції «Про
захист прав людини і основоположних
свобод», до якої Україна приєдналася
17.07.1997 року відповідно до Закону
України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР «Про
ратифікацію Конвенції «Про захист прав
людини і основоположних свобод 1950 року,
Першого протоколу та протоколів № № 2,
4, 7 та 11 до Конвенції», ст.ст. 316, 317, 319, 321,
383 ЦК України, ст.ст. 71, 150 ЖК УРСР, ст. ст.
10, 11, 13, 14, 57, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 224 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ :

позов задоволити частково. Визнати
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого
за адресою: АДРЕСА_1 таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням по АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у сумі 129 (сто двадцять
дев'ять) гривень 70 копійок.

В інших позовних вимогах
відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення, воно
може бути оскаржене в загальному
порядку до апеляційного суду
Черкаської області, через
Городищенський районний суд, шляхом
подачі апеляційної скарги, в 10-ти
денний строк, з дня проголошення
рішення. У даному разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватись з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Позивач може оскаржити заочне
рішення до апеляційного суду
Черкаської області, через
Городищенський районний суд, шляхом
подачі апеляційної скарги, в 10-ти
денний строк.

Суддя В. О. Черненко