Ухвала

іменем україни

26 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної
О.О.,суддів:Кафідової О.В.,Коротуна В.М.,
Ступак О.В.,Штелик С.П.розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_6 до публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" про
визнання договору поруки припиненим,
за касаційною скаргою ОСОБА_6, подану
ОСОБА_8, на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 12 червня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 18 вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду із
позовом до публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль"
(далі - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль") про
визнання припиненим договору поруки №
12/14/1041, укладеного 21 жовтня 2010 року між
ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_6

В обґрунтування позовних вимог
вказував на те, що за умовами вказаного
договору поручитель взяв на себе
зобов'язання відповідати перед
кредитором солідарно з боржником за
виконання позичальником ТОВ "Ніка
Холдинг Інвест" зобов'язань за
договором № 010/14/227.

В зв'язку з тим, що позичальник за
кредитним договором взятих на себе
зобов'язань належним чином не
виконував, банк звернувся до
поручителя з вимогою про дострокове
погашення заборгованості за кредитним
договором.

Позивач вважає, що таку вимогу банком
направлено з пропущенням
встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України
строку, що є підставою для припинення
зобов'язань за договором поруки.

З огляду на зазначене просив позов
задовольнити.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 12 червня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 18 вересня 2013 року, в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6
відмовлено.

У касаційній скарзі заявник,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить вказані судові рішення
скасувати та ухвалити в справі нове
рішення, яким позов задовольнити.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню на таких підставах.

Відповідно до положень ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення
Печерського районного суду м. Києва від
12 червня 2013 року та ухвала апеляційного
суду м. Києва від 18 вересня 2013 року не
відповідають.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_6, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився і суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що банк з вимогою до поручителя
звернувся в межах встановленого ч. 4 ст.
559 ЦК України шестимісячного строку та
до настання строку виконання основного
зобов'язання, а тому порука не
припинилася.

Проте з такими висновками судів
погодитись не можливо з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Судами встановлено, що 29 листопада 2007
року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та
ТОВ "Ніка Холдинг Інвест" був укладений
кредитний договір № 010/14/227, відповідно
до якого банк відкрив позичальнику
невідновлювальну кредитну лінію з
лімітом 3000000,00 доларів США строком до 15
листопада 2012 року зі сплатою річної
ставки Libor + 6,25% річних та одноразової
комісійної винагороди в розмірі 0,99% від
ліміту кредитної лінії та з обов'язком
повернення кредиту частинами
щомісячно згідно з погодженим
сторонами графіком.

В забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за договором
№ 010/14/227, 21 жовтня 2010 року між ВАТ
"Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_6 був
укладений договір поруки № 12/14/1041, за
умовами якого поручитель взяв на себе
зобов'язання відповідати перед
кредитором солідарно з боржником за
виконання кредитних зобов'язань у тому
ж обсязі, що і боржник та в порядку і
строки визначені кредитним договором
( а.с. 33-39) .

Зокрема п. п. 2.1, 2.2. договору поруки було
передбачено, що у випадку повного або
часткового невиконання (неналежного
виконання) боржником всіх або окремих
кредитних зобов'язань в порядку та
строки , встановлені кредитним
договором, кредитор набуває право
вимоги до поручителя щодо сплати
заборгованості за порушеними
кредитними зобов'язаннями. Поручитель
зобов'язується здійснити виконання
порушених кредитних зобов'язань
протягом 30 (тридцяти) банківських днів
з дати отримання вимоги від кредитора
та в обсязі зазначеному в такій вимозі.

Відповідно до п. 8.2 договору поруки цей
договір діє до повного виконання
кредитних зобов'язань за кредитним
договором та зобов'язань поручителя за
цим договором.

Згідно із п. 1.1 кредитного договору
строк виконання кредитних зобов'язань
за кредитним договором припиняється 05
листопада 2012 року.

На підставі ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК
України у разі якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
чергової частини позики, що залишилася,
та сплати процентів.

ТОВ "Ніка Холдинг Інвест" припинило
вносити чергові платежі за кредитним
договором № 010/14/227 з жовтня 2011 року (а. с.
41).

У зв'язку з цим 18 січня 2012 року банком
було направлено поручителю вимогу про
дострокове погашення заборгованості
за кредитним договором (а. с. 80).

До суду з позовом до поручителя про
стягнення кредитної заборгованості
банк звернувся 31.08.2012 року.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Пленумом Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у п. 24 постанови від
30 березня 2012 № 5 "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин" роз'яснено, що
відповідно до частини четвертої статті
559 ЦК порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що
пред'явлена банком у січні 2012 року
вимога про дострокове погашення
заборгованості не виконана.

Встановивши, що пред»явлена банком в
січні 2012 року вимога до позичальника
про дострокове повернення частини
позики останнім не виконана, та що
банк пред»явив позов до поручителя
31.08.2012 року, тобто поза межами
встановленого законом шестимісячного
строку, суди дійшли передчасного
висновку про відмову в задоволенні
позову про припинення договору поруки.

Аналогічна правова позиція викладена
в постановах Верховного Суду України
від 21 травня 2012 року № 6-68 цс11 та №
6-48цс11.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
що унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

За таких обставин рішення Печерського
районного суду м. Києва від 12 червня 2013
року та ухвала апеляційного суду м.
Києва від 18 вересня 2013 року підлягають
скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6, подану ОСОБА_8,
задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 12 червня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 18
вересня 2013 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_6 до публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" про визнання договору
поруки припиненим передати на новий
розгляд до Печерського районного суду
м. Києва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. ДьомінаСудді:О.В.
Кафідова В.М. Коротун О.В. Ступак С.П.
Штелик