Справа № 755/5378/14-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2014 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Дніпровським районним судом міста Києва відкрите провадження по цивільні справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, пояснила, що з 26 червня 2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу дітей не мають, спільне сумісне життя подружжя не склалось, оскільки позивач постійно проживає в Канаді, тому вони як подружжя мають лише тимчасові зустрічі, в останнє подружжя проживали разом в період з 17 січня по 24 квітня 2013 року під час приїзду відповідача до Канади. Однак за час спільного сумісного проживання позивач прийшов до остаточного висновку, що вони як подружжя не мають майбутнього, оскільки мають різні погляди на сімейні життя та вирішення побутових питань, протягом тривалого часу не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу та категорично заперечує щодо надання судом строку для примирення.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила надати строк для примирення, мотивуючи тим, що з 26 червня 2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак фактично проживали як одна сім'я без реєстрації шлюбу починаючи з 2006 року. Відповідач не заперечує той факт, що позивач переважно проживає в Канаді, однак його перебування в цій країні пов'язане з тим, що він має трьох дітей від першого шлюбу, та за рішенням суду діти мають проживати разом з батьком 3-4 дні на тиждень, за цих обставин позивач не може постійно проживати в Україні. В жовтні 2013 року позивач приїздив до України та пропонував відповідачу переїхати на постійне проживання до Канади, однак в силу певних життєвих обставин відповідач не змогла погодитись на зміну місця проживання, у зв'язку з чим у подружжя виник конфлікт, що на думку відповідача, спонукало позивача звернутись з цим позовом до суду. Відповідач наголосила, що вважає звернення позивача з позовом про розірвання шлюбу передчасним, відповідач не втрачає надії на можливість відновлення сімейно-шлюбних стосунків, має намір вживати всіх можливих заходів для примирення.

Відповідно до положень ст.111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме

інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та

надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, наведені сторонами доводи та заперечення з приводу підстав для розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що в межах розгляду даної справи є підстави для надання подружжю строку для примирення, який визначається судом строком на шість місяців.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 201 Цивільного процесуального кодексу України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Враховуючи викладене та керуючись п.7 ч.1 ст. 201, ст.ст. 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинити на шість місяців, у зв'язку з наданням сторонам по справі строку для примирення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

С у д д я :