У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Юровської Г.В., Нагорняка В.А.,
Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «СОС
Сервіс Україна» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за договором
позики, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 11
квітня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Київської області від 04 червня 2014
року

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «СОС Сервіс Україна»
(далі −? ТОВ «СОС Сервіс Україна»)
звернулось до суду з позовом,
посилаючись на те, що 25 липня 2012 року
між ТОВ «СОС Сервіс Україна» та ОСОБА_4
був укладений договір позики № 1-2012,
відповідно до умов якого остання
отримала у позику грошові кошти у сумі
300 тис. грн, які зобов'язалась повернути
до 15 серпня 2015 року у відповідності до
графіку погашення заборгованості.
Пунктом 6.7 договору передбачено, що він
може бути достроково припинений
позикодавцем за умови розірвання
трудової угоди між сторонами, при чому
позичальник зобов'язується повернути
остаточну суму позики в день
припинення трудових відносин з
позикодавцем.

ОСОБА_4 письмово було повідомлено про
дострокове припинення договору у
зв'язку з припиненням трудової угоди,
шляхом направлення на адресу
відповідача письмової заяви від 30
грудня 2013 року.

31 грудня 2013 року ОСОБА_4 було повторно
повідомлено про дострокове припинення
договору у зв'язку з припиненням
трудової угоди.

ОСОБА_4 на порушення своїх договірних
зобов'язань позику не повернула, у
зв'язку з чим станом на 11 лютого 2014 року
утворилася заборгованість у сумі 158 352
грн, з яких: 3 % річних −? 546,64 грн, сума
боргу з урахуванням індексу інфляції -
316 грн 70 коп.

На підставі наведеного ТОВ «СОС Сервіс
Україна» просило суд стягнути з ОСОБА_4
на його користь борг за договором
позики

від 25 липня 2012 року № 1-2012 в сумі 158 352
грн, з яких: 3 % річних −? 546,64 грн, сума
боргу з урахуванням індексу інфляції
−? 316,70 грн.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області

від 11 квітня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 04 червня 2014 року, позов ТОВ
«СОС Сервіс Україна» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «СОС
Сервіс Україна» борг за договором
позики від 25 липня 2012 року № 1-2012 у сумі
158 352 грн, з яких: 3 % річних −? 546,64 грн,
сума боргу з урахуванням індексу
інфляції −? 316,70 грн.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи позов ТОВ «СОС Сервіс
Україна» з підстав передбачених ст. ст.
625, 1050, 1046 ЦК України, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази у справі, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з того, що відповідач, яка була
звільнена з роботи 31 грудня 2013 року,
умови договору позики не виконала, борг
не повернула, у зв'язку чим порушила п.
6.7 договору відповідно до якого,
укладений між сторонами договір позики
може бути достроково припинений
позикодавцем за умови розірвання
трудової угоди між сторонами, при чому
позичальник зобов'язується повернути
остаточну суму позики в день
припинення трудових відносин з
позикодавцем.

Із матеріалів справи та змісту судових
рішень не вбачається, що судами при
вирішенні спору допущено порушення
норм матеріального чи процесуального
права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішення.

Доводи касаційної скарги висновків
суду першої інстанції, з якими
погодився й апеляційний суд, не
спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України
визначено, що суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Оскільки судом повно та всебічно
з'ясовано дійсні обставини справи,
надано належну оцінку зібраним у ній
доказам, ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, подану касаційну
скаргу слід відхилити, а оскаржувані
судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 11
квітня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Київської області від 04 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська В.А. Нагорняк Т.О.
Писана