АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/791/602/14
інстанції: Крисанова В.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року лютого місяця 20 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П., Ігнатенко
П.Я.при секретарі:Калюжному О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Акцент Банк» на рішення Іванівського
районного суду Херсонської області від
13 грудня 2013 року в справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Акцент Банк» до ОСОБА_5 про стягнення
кредитної заборгованості , -

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Акцент Банк» звернулося до
суду з вказаним вище позовом,
зазначаючи, що 13 березня 2008 року на
підставі кредитного договору №
abnxRX08240074 банк надав кредит ОСОБА_5 в
розмірі 9 958,04 грн. під 12% річних.

Умовами вказаного договору, який
складається із заяви позичальника та
Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам, сторони погодили
порядок та строки погашення кредиту й
сплати інших передбачених договором
платежів.

Оскільки ОСОБА_5 прийняті на себе за
кредитною угодою зобов'язання не
виконує, у зв'язку з чим у нього станом
на 29 липня 2013 року утворилася
заборгованість в розмірі 65 183,28 грн.,
яка складається з: заборгованості по
кредиту в сумі 9 958,08 грн.,
заборгованості по процентам за
користування кредитом в сумі 1 285,65 грн.,
заборгованості по комісії за
користування кредитом в сумі 2 509,5 грн.,
пені в сумі 47 849,89 грн., а також штрафу в
сумі 500 грн. (фіксована частина) та 3 080,16
грн. (процентна складова), яку позивач
просив суд стягнути з відповідача та
вирішити питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням від 13 грудня 2013 року, з
урахуванням ухвали про виправлення
описок від 17 грудня 2013 року, в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі публічне
акціонерне товариство «Акцент Банк»,
посилаючись на те, що суд першої
інстанції поверхово розглянув справу,
зібраним по справі доказам дав
неправильну оцінку та неправильно
застосував норми матеріального права,
у зв'язку з чим дійшов помилкового
висновку про те, що банком пропущено
строк позовної давності, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
у повному обсязі.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, і осіб, які
з'явилися у судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається, що15 березня 2008 року
між ЗАТ «Акцент-Банк»,
правонаступником якого є позивач, та
ОСОБА_5 був укладений кредитний договір
№ abnxRX08240074, що складається із заяви
позичальника, Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам та Тарифів, за
умовами якого останній отримав кредит
у розмірі 9 958,08 грн. зі сплатою 1% на
місяць і щомісячної винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 119,50 грн. строком на 24 місяці .

Умовами вказаної кредитної угоди
визначено права та обов'язки сторін,
порядок і строки погашення кредиту,
сплати процентів за користування
кредитом, інших платежів, а також
відповідальність сторін у разі
неналежного виконання прийнятих на
себе зобов'язань.

Так, сторони погодили, що погашення
заборгованості здійснюється шляхом
сплати щомісячних платежів у розмірі
589,04 грн. в період з 5 по 10 число кожного
місяця.

Згідно п.5.1 Умов при порушенні
позичальником будь-якого із
зобов'язань, передбачених заявою та
п.п.3.2.2, 3.2.3 цих Умов, банк має право
нарахувати пеню у розмірі 0,5% від суми
простроченого платежу.

Відповідно до п.5.3 Умов при порушенні
позичальником строків платежу по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором, більше ніж на 30
днів, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. +
5% від суми заборгованості.

Пунктом 5.5. Умов визначено, що строк
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки (пені, штрафу) становить 5
років.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд виходив з того, що оскільки
перше порушення кредитної дисципліни
позичальник допустив 10 квітня 2008 року,
то право вимоги у банку до нього
виникло саме з цього дня, а відтак,
звернувшись до суду з даним позовом 27
серпня 2013 року, позивач пропустив
встановлений договором строк позовної
давності.

Проте колегія суддів не може повністю
погодитися з таким висновком суду з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 261 ЦК України початок
перебігу позовної давності співпадає з
моментом виникнення у зацікавленої
сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами
кредитора, які випливають з порушення
боржником умов договору (графіка
погашення кредиту) про погашення боргу
частинами (щомісячними платежами)
починається стосовно кожної окремої
частини, від дня, коли відбулося це
порушення.

Позовна давність у таких випадках
обчислюється окремо по кожному
простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків
сплати чергових платежів, передбачених
договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України кредитор протягом усього часу -
до встановленого договором строку
закінчення виконання останнього
зобов'язання вправі заявити в суді
вимоги про дострокове повернення тієї
частини позики (разом з нарахованими
процентами - ст. 1048 ЦК України ), що
підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення
кредитора до суду платежі підлягають
стягненню у межах позовної давності по
кожному із платежів.

Така ж позиція висловлена і Верховним
Судом України в постанові №6-166цс13 від 06
листопада 2013 року, яка за приписами
ч.1ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для
всіх судів України.

Таким чином, звертаючись до суду з
даним позовом, банк пропустив строк
позовної давності лише стосовно вимог,
пред'явлених щодо чергових платежів,
несплачених позичальником станом на 27
серпня 2008 року.

Встановивши факт невиконання ОСОБА_5
прийнятих на себе за кредитним
договором зобов'язань, який останнім не
заперечується, колегія суддів
приходить до висновку, що ПАТ
«Акцент-Банк» як кредитодавець,
відповідно до ст.ст. 1050,1054 ЦК України
має право вимагати від відповідача як
позичальника, який прострочив
виконання зобов'язань, повернення
кредиту в розмірі 8 055,76 грн. та сплати
належних процентів у розмірі 820,33 грн. і
комісії за користування кредитом у
сумі 1 912 грн., в межах погодженого
сторонами п'ятирічного строку позовної
давності.

Разом з тим, заявляючи позовні вимоги
про стягнення штрафу та пені, які були
нараховані у відповідності до умов
укладеного між сторонами договору (п.5.1,
5.3 Умов), банк, на думку колегії суддів,
фактично просить застосувати до
позичальника подвійну.
цивільно-правову відповідальність
одного й того виду за одне й те саме
порушення договірного зобов'язання
(прострочення виконання грошового
зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1
ст. 61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК
України, згідно з якими ніхто не може
бути двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, а зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги банку щодо
стягнення неустойки слід задовольнити
частково, стягнувши з ОСОБА_5 штраф
(проценту складову) у розмірі 539,40 грн. (10
788 грн. х 5%), натомість у задоволенні
позовних вимог про стягнення пені слід
відмовити з наведених вище підстав, як
і в задоволенні вимог про стягнення
фіксованої частини штрафу в сумі 500
грн., враховуючи, що згідно вимог ч.2
ст.549 ЦК України штрафом може
обчислюватися виключно у відсотках від
суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.

При цьому суд звертає увагу на те, що
відповідно до положень п.5,3 Умов
укладеного між сторонами договору
позичальник зобов'язаний сплатити
банку штраф при порушенні ним строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань, що свідчить про
відсутність в договорі різних видів
цивільно-правової відповідальності за
різні порушення його умов.

Крім того, колегія суддів приходить до
висновку про необхідність стягнути з
ОСОБА_5 на користь позивача сплачений
останнім судовий збір у розмірі 165,59
грн. пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, як це
передбачено ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст.549,1050,1054
ЦК України, керуючись ст.ст. 88,303,307-309 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Акцент Банк»
задовольнити частково.

Рішення Іванівського районного суду
Херсонської області від 13 грудня 2013
року в частині відмови у задоволенні
позовних вимог про стягнення
заборгованості в розмірі 11 327,49 грн.
скасувати і ухвалити в цій частині
нове.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
публічного акціонерного товариства
«Акцент Банк» заборгованість за
кредитним договором № abnxRX08240074 від 13
березня 2008 року, яка складається з:
заборгованості по кредиту в розмірі 8
055,76 грн., заборгованості по процентам
за користування кредитом в розмірі 820,33
грн., заборгованості по комісії в
розмірі 1 912 грн. та штрафу в розмірі 539,40
грн., а всього: 11 327,49 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
публічного акціонерного товариства
«Акцент Банк» судовий збір в розмірі
165,59 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно після його
проголошення і може бути оскаржене
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: