Справа № 297/2804/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Гецко Ю. Ю., за участю секретаря Ердевдій І. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово справу за клопотанням головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Берегівського РУЮ ОСОБА_1, погоджене начальником відділу ДВС Берегівського РУЮ, про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2,

встановив:

Головний державний виконавець ВДВС Берегівського РУЮ ОСОБА_1 звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2 вказавши, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться зведене виконавче провадження № 42646348 на загальну суму боргу 2752178,13 гривень за ТОВ "Артос" по примусовому виконанню виконавчих листів про стягнення з ТОВ "Артос" боргу в користь ПАТ "Промінвестбанк", ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України", МПП фірми "Ерідон", ПАТ "АК Промислово-інвестиційний банк", ПАТ компанія "РАЙЗ".

Державний виконавець в судове засідання не зявився, однак в резолютивній частині подання вказав про розгляд подання без його участі.

Боржник та стягувач в судове засідання, згідно ч. 2 ст. 3771 ЦПК України, не викликались.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Згідно ч. 2 даної статті суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересований осіб за участю державного виконавця.

На виконанні у відділі ДВС Берегівського РУЮ станом на 03.10.2014 року перебуває зведене виконавче провадження № 42646348 на загальну суму боргу 2752178,13 гривень за ТОВ "Артос".

Постановами державного виконавця від 23.12.2013 року, 04.06.2014 року, 26.02.2014 року, 17.03.2014 року, 21.02.2014 року, 14.08.2014 року відкрито виконавчі провадження про стягнення з ТОВ "Артос" боргу, однак в матеріалах подання відсутні докази того, що дані постанови були направлені боржнику та що останній отримав їх, тобто відсутні відповідно супровідні листи та розписки боржника про отримання копій постанов про відкриття виконавчих проваджень. Крім того, з доданих до подання матеріалів вбачається, що боржнику ОСОБА_2 жодного разу не було надіслано виклик з вимогою зявитись до державного виконавця, оскільки відсутні копії таких викликів. В поданні державний виконавець вказує, що 26.02.2014 року та 13.03.2014 року було винесено постанови відповідно про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та про арешт коштів боржника, однак в матеріалах подання відсутні докази, які б стверджували, що дані постанови були надіслані боржнику та що останній їх отримав.

Дані факти є порушенням Інструкції з організації примусового виконання рішень, що набрала чинності з 17 квітня 2012 р. та затверджена наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5. Згідно даної Інструкції подання ДВС про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон повинно містити підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань. Однак в матеріалах подання відсутні будь-які підтвердження факту, що ОСОБА_2 злісно ухиляється від виконання своїх обовязків.

В узагальненні судової практики Верховного Суду України від 01.02.2013 року щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» вказано, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Факт ухилення виражається, зокрема, в утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; неявка за викликом державного виконавця тощо.

Також в поданні не вказано чи тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон повинно проводитися з вилученням паспортного документа чи без такого, що також є порушенням вищевказаної Інструкції.

Таким чином, оскільки подання ДВС про тимчасове обмеження ОСОБА_2 подане без дотримання вимог, вказаних в Інструкції з організації примусового виконання рішень, а також без надання будь-яких доказів про ухилення боржника від виконання зобов'язань, тому суд вважає подання державного виконавця необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, п. 5 ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», Судовою практикою ВСУ від 01.02.2013 року, п. п. 11.1.1, 11.1.2, 11.1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України № 512/5,

ухвалив:

В задоволені подання головного державного виконавця державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції Закарпатської області ОСОБА_1, погоджене начальником відділу державної виконавчої служби Берегівського районного управління юстиції ОСОБА_3 про тимчасове обмеження керівника ТзОВ «Артос» ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за кордон відмовити.

Копію ухвали надіслати начальнику відділу ДВС Берегівського районного управління юстиції, для відому.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_4