АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/239/14
І інстанції Крапівіна О.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року лютого місяця 17 дня колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області у складі:

головуючого: Семиженка Г.В.

суддів: Бугрика В.В.

Лісової Г.Є.

при секретарі: Мироненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Херсоні апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Генічеського
районного суду Херсонської області від
28 листопада 2013 року у цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення збитків,

ВСТАНОВИЛА:

у вересні 2013 року позивачка звернулася
з вказаним позовом до суду посилаючись
на те, що 03 серпня 2013 року близько 9-ї
години на станції технічного
обслуговування автомобільного
транспорту по АДРЕСА_1, де здійснює
підприємницьку діяльність ОСОБА_3,
передала для ремонту працівнику
станції ОСОБА_4 свій автомобіль Ford Fiesta з
реєстраційним номером НОМЕР_1 разом з
ключами та матеріалами для ремонту,
цього ж дня близько 14-ї години, коли
приїхала забирати автомобіль з
ремонту, виявила його ушкодження, у
позові просила стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 завдані їй
збитки від ушкодження автомобіля в
сумі 24688,22 гривні.

Рішенням Генічеського районного суду
Херсонської області від 28 листопада 2013
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено з тих підстав, що позивачка
володіла вказаним автомобілем на
підставі довіреності, строк якої на
момент ушкодження автомобіля вже
сплив, а тому вона не має права вимоги
за даним позовом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з
посиланням на незаконність та
необґрунтованість рішення суду
просила його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити позов
із підстав, що у ньому зазначені.

В запереченнях на апеляційну скаргу
відповідачі вважали її такою, що
задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні при апеляційному
розгляді справи сторони свої
процесуальні позиції підтримали, при
цьому позивачка пояснила, що вона у
спірних правовідносинах виступала
власником автомобіля, про що свідчить
рішення суду у іншій цивільній справі,
автомобіль без її згоди та дозволу під
час перебування у ремонті було
протиправно використано як
транспортний засіб та ушкоджено при
цьому.

Відповідач фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 апеляційну скаргу та позов не
визнав, пояснив, що даний випадок
трапився у вихідний день в суботу на
належній йому станції технічного
обслуговування автомобілів, він
дозволив своєму найманому
працівникові ОСОБА_4 вийти на роботу
для полагодження власного велосипеду
та прибирання робочого місця, останній
взявся ремонтувати автомобіль
позивачки самовільно поза межами
трудових обов'язків та пошкодив
автомобіль.

Відповідач ОСОБА_4 пояснив, що того дня
вийшов на роботу полагодити свій
велосипед та прибрати робоче місце, він
працює шиномонтажником на даній
станції техобслуговування, на прохання
позивачки погодився замінити на її
машині підшипник колеса та лампу фари,
під час виконання робіт розбив бампер
та фару, згоден відшкодувати шкоду від
цього в межах 500 гривень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачка на момент ушкодження
автомобіля не була його законним
власником чи володільцем, а тому не має
права вимоги за даним позовом.

Такий висновок суду є передчасним та
неправильним, оскільки рішенням
Пологівського районного суду
Запорізької області від 11 грудня 2013
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 встановлено,
що 05 березня 2011 року ОСОБА_2 придбала у
ОСОБА_6 через його представника ОСОБА_5
вказаний у позові автомобіль, з цих
підстав за позивачкою визнано право
власності на нього.

Експертним товарознавчим дослідженням
експерта-автотоварознавця ОСОБА_7, яке
не було спростоване іншою стороною,
встановлено ушкодження автомобіля
позивачки з відповідним переліком,
розмір витрат на їх усунення визначено
в 22688,22 гривні.

Допитаний у судовому засіданні при
апеляційному розгляді справи як
спеціаліст ОСОБА_7 пояснив, що для
участі у дослідженні повідомлялися
відповідачі, ОСОБА_4 з'явився, був
неподалік, проте безпосередньо до
автомобіля не підходив. Характер та
локалізація виявлених ушкоджень
автомобіля позивачки свідчить про те,
що він був пошкоджений у процесі руху в
результаті потужного удару від наїзду
на перешкоду його передньою нижньою
лівою частиною, від скручування кузову
тріснуло лобове скло, пошкодження були
завдані одномоментно та всі вони є
пов'язаними між собою цим ударом,
отримати такі ушкодження в статичному
стані при проведенні ремонту
автомобіль не міг.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 Закону України
«Про захист прав споживачів»
виконавець зобов'язаний протягом
місяця відшкодувати збитки, що виникли
у зв'язку з втратою, псуванням чи
пошкодженням речі, прийнятої ним від
споживача для виконання робіт (надання
послуг). Виконавець не звільняється від
відповідальності, якщо рівень його
наукових і технічних знань не дав змоги
виявити особливі властивості речі,
прийнятої ним від споживача для
виконання робіт (надання послуг).

За ст. 1172 ЦК України фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Як вбачається з спеціального витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
відповідач ОСОБА_3 здійснює
підприємницьку діяльність у місті
Генічеську по технічному
обслуговуванню та ремонту
автотранспортних засобів, між ним та
ОСОБА_4 27 травня 2013 року укладено
трудовий договір, за яким останній
виконує обов'язки складальника
покришок, вихідними днями у договорі
передбачено суботу та неділю, які за
згодою сторін можуть змінюватися.

З пояснень сторін вбачається, що ОСОБА_4
на своєму робочому місці у фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на станції
технічного обслуговування автомобілів
у суботу 03 серпня 2013 року за
погодженнями з працедавцем мав
виконувати прибирання робочого місця,
тобто виконувати певні трудові
обов'язки, приймаючи на себе обов'язок
ремонту автомобіля позивачки він
виступав не як приватна особа, а як
представник станції технічного
обслуговування, де здійснює
підприємницьку діяльність ОСОБА_3,
останнім не було належним чином
проконтрольовано виконання
працівником ОСОБА_4 своїх трудових
обов'язків, в результаті автомобіль
позивачки було ушкоджено, належним
суб'єктом цивільної відповідальності у
даних деліктних правовідносинах є
особа, яка здійснює відповідну
діяльність, а саме фізична
особа-підприємець ОСОБА_3

В порушення вимог п. п. 16, 37 Правил
надання послуг з технічного
обслуговування і ремонту
автомобільних транспортних засобів,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України № 792 від 11 листопада
2002 року, які поширюються на суб'єктів
підприємницької діяльності всіх форм
власності, що надають послуги з
технічного обслуговування і ремонту
автомобільних транспортних засобів та
їхніх складових, при прийнятті
автомобіля на обслуговування та його
видачі не було складено актів
прийому-передачі, а тому посилання
відповідачів на те, що ушкодження
автомобіля позивачки були менш
значними, ніж заявлено у позовній
заяві, не підтверджені належними і
допустимими доказами та не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки вони
суперечать встановленим обставинам у
справі,

На підставі наведеного колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу слід задовольнити,
рішення суду скасувати з ухваленням
нового рішення про задоволення
позовних вимог.

На підставі ч. 9 ст. 10 Закону України
«Про захист прав споживачів», ст. 1172 ЦК
України, керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК
України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Генічеського районного суду
Херсонської області від 28 листопада 2013
року скасувати.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 24688,22 гривні у
відшкодування збитків.

Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 судовий збір 247
гривень.

Рішення суду набирає законної
сили з моменту проголошення, на нього
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили може бути подана
касаційна скарга безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

Судді
_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _