АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9838/14 Справа № 175/2669/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року м. Дніпропетровськ

26 листопада 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.,

суддів - Демченко Е.Л., Волошина М.П.

при секретарі - Філіппової К.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2014 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про відновлення меж земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2014 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відновлення меж земельної ділянки /а.с.1/.

З цією ухвалою не погодилася відповідачка ОСОБА_2, у зв'язку з недотриманням правил підсудності, і подала апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування ухвали, оскільки відповідно до п.2 ч.1 ст.116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності. /а.с. 103-107/.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду підлягає залишенню без змін, з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2014 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відновлення меж земельної ділянки.

В своїй апеляційній скарзі відповідач стверджує, що розгляд справи за даним позовом не можливий в порядку цивільного судочинства, посилаючись на норми ст. 116 ЦПК України та ст. 158 ЗК України.

Однак, з наведеними твердженнями апелянта колегія суддів не може погодитись з наступних підстав.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року N 1559-VI "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності", про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є відновлення меж земельної ділянки, тобто між сторонами виник спір з приводу земельних правовідносин.

Відповідно ч.1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцем знаходження майна або його основної частини.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у позивача були всі підстави для звернення до суду з позовом до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, оскільки земельна ділянка знаходиться за адресою вул. Тополина 3 с. Волоське Дніпропетровська область, що відноситься до Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Враховуюче вищезазначене ухвала суду про відкриття провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відновлення меж земельної ділянки постановлена з дотриманням правил підсудності.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2014 року про відкриття провадження залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Волошин М.П.

ОСОБА_4