Справа № 168/1044/13-ц Головуючий у 1
інстанції: Хаврона О.Й. Провадження №
22-ц/773/296/14 Категорія: 23 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Русинчука М. М., Осіпука В.
В.,

при секретарі - Губарик К. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до фермерського господарства
"Ікар Стар Агро" про стягнення
заборгованості за договором оренди
землі, за апеляційною скаргою
відповідача фермерського господарства
"Ікар Стар Агро" на рішення
Старовижівського районного суду
Волинської області від 25 грудня 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Старовижівського районного
суду від 25 грудня 2013 року позов ОСОБА_1
задоволено частково.

Ухвалено стягнути з фермерського
господарства "Ікар Стар Агро" на
користь ОСОБА_1 заборгованість за
договорами оренди землі у розмірі 1 536
(одна тисяча п'ятсот тридцять шість)
грн. 98 коп. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач
фермерське господарство «Ікар Стар
Агро», покликаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просив рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
позові.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що
між ОСОБА_1 та фермерським
господарством «Ікар Стар Агро»
укладено договір оренди землі № 32 від
19.06.2008 року, зареєстрований у
Волинській регіональній філії Центру
ДЗК Старовижівському районному
відділі 01.10.2008 року за № 17; договір
оренди землі № 32/1 від 19.06.2008 року,
зареєстрований у Волинській
регіональній філії Центру ДЗК
Старовижівському районному відділі
01.10.2008 року за № 18; договір оренди
землі № 32/2 від 19.06.2008 року,
зареєстрований у Волинській
регіональній філії Центру ДЗК
Старовижівському районному відділі
01.10.2008 року за № 19, з відповідними
актами приймання-передачі земельних
ділянок в оренду відповідно до
зазначених договорів (а.с. 8-22).

Відповідно до п. 8 вказаних договорів
оренди землі строк їх дії п'ять років.
Пунктом 14 договорів передбачено, що у
разі несплати орендної плати у строки,
передбачені договорами, справляється
пеня у розмірі 10 % несплаченої суми за
кожен день прострочення.

За п. 38 договорів оренди землі дія
договору припиняється шляхом його
розірвання за взаємною згодою сторін.

Статтею 31 Закону України "Про оренду
землі" передбачені випадки припинення
договору оренди землі. Зокрема, договір
оренди землі припиняється, серед інших,
в разі закінчення строку, на який його
було укладено. Частиною 4 зазначеної
статті передбачено, що розірвання
договору оренди землі в
односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або цим договором.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про
оренду землі" на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і
25 цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України.

Згідно з ст. 654 ЦК України зміна або
розірвання договору вчиняється у такій
самій формі, що й договір, що змінюється
або розривається, якщо інше не
встановлено договором або законом чи
не випливає із звичаїв ділового
обороту.

У разі припинення або розірвання
договору оренди землі орендар
зобов'язаний повернути орендодавцеві
земельну ділянку на умовах, визначених
договором. Орендар не має права
утримувати земельну ділянку для
задоволення своїх вимог до орендодавця
(Стаття 34 Закону України «Про оренду
землі»)

З матеріалів справи вбачається, що
19.06.2008 р. між ОСОБА_1 та фермерським
господарством «Ікар Стар Агро»
укладено договори оренди землі № 32, №
32/1, № 32/2 строком на п'ять років, згідно з
якими відповідач сплачує позивачу
орендну плату в розмірі відповідно 170
грн., 130 грн., 110 грн. щорічно в строк до 19
червня за кожен наступний рік оренди.
Відповідно умов укладених договорів
оренди землі, сторони дійшли взаємної
згоди, що дія договору припиняється
шляхом його розірвання за взаємною
згодою сторін (п. 38 договору оренди
землі № 32, № 32/1, № 32/2).

Крім того, як вбачається з довідки
відділу Держземагенства у
Старовижівському районі від 15.08.2013 року
№ 612/1.14 38 договори оренди землі № 32, №
32/1, № 32/2 зареєстровано в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди.

Всупереч вимогам статті 60 ЦПК України,
відповідачем не надано належних
доказів про припинення договору оренди
землі відповідно до вимог ст. 654 ЦК
України (договору, додаткової угоди про
розірвання договорів оренди землі з
подальшою їх державною реєстрацією), чи
рішення суду, як це передбачає стаття 32
Закону України «Про оренду землі».

Враховуючи наведені обставини суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку, що договори оренди землі № 32,
№ 32/1, № 32/2 не були припинені, але
орендар не проводив платежів за
користування земельними ділянками, а
тому обґрунтовано задовольнив позов
частково та стягнув з відповідача на
користь позивача орендну плату за
користування земельними ділянками,
застосувавши строк позовної давності
до вимог позивача про стягнення
орендної плати за період з 2010 - 2013 роки.

Також є правильними проведені судом
першої інстанції розрахунки платежів
за користування земельною ділянкою
позивача.

Покликання апеллянта на те, що згідно п.
39 кожного з договорів допускається
розірвання договору оренди в
односторонньому порядку не
заслуговують на увагу, оскільки
спростовуються змістом п.38 зазначених
договорів оренди землі.

Разом з тим, укладеними договорами
оренди землі та чинним законодавством
не передбачена можливість розірвання
договору оренди землі в
односторонньому порядку.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, оскільки
вони є власним тлумаченням
відповідачем норм чинного
законодавства і обставин справи та не
підтвердженні належними та
допустимими доказами, крім цього, вони
були предметом дослідження судом
першої інстанції і суд дав їм правильну
оцінку.

На підставі наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що відсутні
підстави для скасування рішення суду
першої інстанції, яке постановлено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача
фермерського господарства "Ікар Стар
Агро" відхилити.

Рішення Старовижівського
районного суду Волинської області від
25 грудня 2013 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :