Справа № 359/3805/14 Головуючий у І
інстанції Ткаченко Д.В.Провадження №
22-ц/780/4784/14 Доповідач у 2
інстанції СержанюкКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України

29 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі головуючого судді - Сержанюка
А.С., членів колегії - суддів Журби С.О.,
Коцюрби О.П., із участю секретаря
Токар Т.Ю., розглянувши у відкритому
засіданні у місті Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 02 липня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання
недійсним частини договору, стягнення
пені та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 02 липня 2014 року у задоволенні
позову ОСОБА_1 про визнання недійсним п.
3 договору, укладеного 09 березня 2014 року
з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2,
згідно якого постачальник
зобов'язується сплатити замовнику
пеню в розмірі 0,1% від суми замовлення
за кожен день затримки, починаючи з
десятого календарного дня затримки
замовлення, стягнення пені - 4 239 грн. та
відшкодування моральної шкоди - 5 000
грн., відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення
суд зазначив, що сторони укладаючи між
собою договір, в оспорюваній його
частині, не порушили принципу
добросовісності та не було допущено
істотного дисбалансу прав та
обов'язків на шкоду споживача, а
правочин - не передбачав відшкодування
моральної шкоди у разі прострочення
виконання зобов'язання продавцем.

Не передбачають такої
відповідальності й нормативно-правові
акти, які регулюють спірні
правовідносини, зокрема, п. 5 ст. 4 Закону
України "Про захист прав споживачів", на
який посилається позивач, оскільки у
відповідності до вказаної правової
норми споживачі мають право на
відшкодування моральної шкоди
виключно у випадку завдання такої
шкоди внаслідок недоліків продукції (
дефекту в продукції ), а не внаслідок
виконання зобов'язання з порушенням
строку.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу
посилаючись на його незаконність та
необґрунтованість, неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права
та при його ухваленні.

Просить рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 02 липня 2014 року скасувати та
визнати недійсним, з моменту укладення,
п. 3 договору, укладеного між ОСОБА_1 та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, що
був оформлений у виді письмового
замовлення покупця 02, термінал №7859 від
09 березня 2014 року, стягнути з
відповідача на користь позивача пеню
за прострочення виконання замовлення в
сумі 4 239 грн., моральну шкоду - 5 000 грн.
та судовий збір за подачу позовної
заяви та апеляційної скарги.

Суд, з'ясувавши обставини та
перевіривши їх доказами у межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
вислухавши учасників процесу в судових
дебатах, вважає за необхідне
апеляційну скаргу відхилити, виходячи
із наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що
підтверджується і матеріалами справи,
фізична особа-підприємець ОСОБА_2
займається підприємницькою діяльністю
і основним видом економічної
діяльності є роздрібна торгівля
меблями, освітлювальним приладдям та
іншими товарами для дому в
спеціалізованих магазинах ( а.с. 31, 32 ).

09 березня 2014 року між ОСОБА_1 та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, з
дотриманням чинного законодавства,
зокрема, положень ст.ст. 203, 205, 207, 208, 655,
656, 663 ЦК України, та інтересів сторін,
укладено договір купівлі-продажу
лінк-вітальні, що складається із
вітрини низької 2 дв., журнального
столика, тумби ТВ, полки підвісної,
загальною вартістю 7 850 грн. ( а.с. 6 ).

Відповідно до умов правочину, сторони
погодили дату доставки товару - 14
березня 2014 року в період часу з 10 до 18
години, вартість якої склала 360 грн. (
там же ).

Згідно п. 3 договору вони встановили, що
у разі затримки виконання замовлення
більш ніж на 10 днів від погодженої дати
доставки, постачальник зобов'язується
сплатити замовнику пеню у розмірі 0,1%
від суми замовлення за кожен день
затримки, починаючи з десятого
календарного дня затримки замовлення (
там же ).

При цьому, ОСОБА_1 сплатила за договором
лише 4 000 грн. ( там же ).

16 березня 2014 року за прибутковим
касовим ордером №224 вона внесла решту
суми за правочином - 4 210 грн. ( а.с. 7 ).

01 квітня 2014 року ОСОБА_1 отримала
товарно-матеріальні цінності згідно
замовлення у повному обсязі і
претензій не мала ( а.с. 6, 8 ).

06 травня 2014 року вона звернулась до
суду із зазначеними вимогами, які
уточнила та доповнила 15 травня 2014 року (
а.с. 1-4, 13-16 ).

При цьому, правовою підставою для
задоволення вимог про стягнення пені
зазначила положення не укладеного
договору, а ст. 10 Закону України «Про
захист прав споживачів» ( там же ).

Окрім цього, ОСОБА_1 не надала суду
доказів заподіяння моральної шкоди.

Таким чином, позивач не надала суду
належних та допустимих доказів про
порушення, невизнання або оспорювання
відповідачем свого цивільного права
чи інтересу на захист яких вона заявила
цивільний позов.

За таких обставин, суд першої інстанції
правильно прийшов до висновку про
необхідність відмови в задоволенні
позовних вимог і, з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
зокрема, ст.ст. 4, 10, 18, 22 Закону України
«Про захист прав споживачів», ст.ст. 10,
11, 58-60, 88, 212-213, ЦПК України, ухвалив
законне і обґрунтоване рішення на
підставі належних та допустимих
доказів по справі.

А тому, доводи ОСОБА_1 про незаконність
та необґрунтованість рішення, неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення
матеріального та процесуального права
при його ухваленні, зокрема ст.ст. 6, 10, 18
Закону України «Про захист прав
споживачів», на думку апеляційного
суду, не знайшли свого підтвердження
при розгляді справи судом другої
інстанції і повністю спростовуються
належними та допустимими доказами по
справі.

Інші обставини, зазначені в апеляції,
зокрема, про несправедливість частини
правочину, яка оспорюється, порушення
істотного дисбалансу прав та
обов'язків на шкоду споживача,
помилковість рішення щодо природи
правочину - купівлі-продажу,
відсутності підстав для відшкодування
моральної шкоди, на переконання
апеляційного суду, не спростовують
висновок суду першої інстанції про
необґрунтованість заявлених позовних
вимог та не є підставою, у силу
викладеного вище, для задоволення
заявлених позовних та апеляційних
вимог.

Окрім цього, ОСОБА_1 не позбавлена
можливості звернутись до суду із
вимогами на захист цивільного права чи
інтересу згідно положень укладеного
правочину.

Таким чином, викладені у апеляції
доводи суд другої інстанції відносить
до числа формальних, а тому оскаржуване
рішення, ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
не може бути скасоване у відповідності
до положень ст. 308 ЦПК України.

Окрім цього, згідно вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК
України, порушення норм процесуального
права можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення, якщо
порушення призвело до неправильного
вирішення справи, чого судом не
виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 02 липня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про визнання недійсним частини
договору, стягнення пені та
відшкодування моральної шкоди,
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий

А.С.Сержанюк

Судді:

С.О.Журба

О.П. Коцюрба