Справа № 202/876/14-ц
Провадження №2/0202/2204/2014
УХВАЛА

29 січня 2014 року м. Дніпропетровськ

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Слюсар Л.П., розглянувши заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним.

Від позивача ОСОБА_1 ( 49000 АДРЕСА_1) надійшла заява про забезпечення позову, просила суд: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2, яка належить померлої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.11.1993 р., виданого виконкомом міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № И-3101 та заборонити будь-яким особам вчиняти дії, спрямовані на відчуження вказаного нерухомого майна у будь-який спосіб, а також на реєстрацію виникнення, переходу, припинення речових прав на зазначену квартиру; заборонити будь яким нотаріусам проводити дії, щодо видачі Свідоцтва про право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 04.11.2010 року.

Згідно ст.ст. 151, 152 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття відповідних заходів може у подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, та може застосовуватися зокрема шляхом накладання арешту.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України - позов забезпечується: накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві; забороною вчиняти певні дії.

Як вбачається із поданої позовної заяви позивач просить суд визнання недійсним заповіту, як розпорядження на випадок смерті, складеного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2, посвідченого державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори 05 липня 2000 року та внесеного до Єдиного реєстру за № 2-3041 на квартиру АДРЕСА_2, тому суд приходить до висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2, яка належить померлої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.11.1993 р., виданого виконкомом міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № И-3101 та заборонити будь-яким особам вчиняти дії, спрямовані на відчуження вказаного нерухомого майна у будь-який спосіб, а також на реєстрацію виникнення, переходу, припинення речових прав на зазначену квартиру.

Заборонити будь яким нотаріусам проводити дії, щодо видачі Свідоцтва про право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 04.11.2010 року.

Копію ухвали направити на виконання до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ( 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська,56), Індустріального відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області та до Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори.

Копію ухвали суду після її виконання направити відповідачу.

Ухвала набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня її проголошення апеляційної скарги .

Суддя Л.П. Слюсар