АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2490/2014 Головуючий у 1-й
інстанції: Антонова Н.В.
Доповідач: Кравець В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючої - Кравець
В.А.,

Суддів - Семенюк
Т.А., Музичко С.Г.

при секретарі - Круглику
В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 4 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_8 до ОСОБА_1, треті
особи: Комунальне підприємство
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду
Голосіївського району», Комунальне
підприємство «Житлово-експлуатаційна
організація - 105 Голосіївського району»
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2012 року позивачі
звернулися до суду із зазначеним
позовом, в якому просили стягнути з
відповідача на їх користь кошти за
завдану матеріальну шкоду в сумі 13 075, 00
грн., моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. та
звільнити їх від сплати судового
збору.

В мотивування вимог посилалися на те,
що 08.08.2012 року сталося залиття з
квартири поверхом вище АДРЕСА_2.
Власниця зазначеної квартири АДРЕСА_2 є
ОСОБА_1, яка є винною у заподіянні шкоди,
відмовляється відшкодувати завданні
залиттям збитки. Зазначають, що
залиттям їм спричинено матеріальну і
моральну шкоду.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 4 грудня 2013 року - позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2,
ОСОБА_8 на відшкодування матеріальної
шкоди - 10 427 грн., а саме по 5 213 грн. 50 коп.
на користь кожної; на відшкодування
моральної шкоди - 1 000, 00 грн., а саме по 500
грн. на користь кожної; на користь
ОСОБА_8 понесені витрати на проведення
експертизи у розмірі 800 грн., на користь
ОСОБА_2 понесені судові витирати по
сплаті судового збору в розмірі 214 грн.
60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі, посилаючись на те, що висновки
не відповідають обставинам справи та
наявним в матеріалах справи доказам,
які судом досліджені не були.

Зазначає, що Акт про залиття від 08.08.2012
року складений з порушенням
встановлених для його складання вимог,
за відсутності відповідачки та без
огляду її квартири, що унеможливило
встановити причину залиття та, як
наслідок ,її вину.

Судом було проігноровано те, що
квартира позивачів була залита не
вперше. Крім випадку залиття 08.08.2013
року, квартиру позивачів було залито
також 24.08.2011 року, що підтверджується
матеріалами справи.

Окрім того, згідно виписки з журналу
реєстрації аварійних ситуацій, вперше
позивачка звернулася до ЖЕО-105 із
викликом про залиття 26.07.2012 року, вдруге
- 3.08.2012 року, проте, працівники ЖЕО з
26.07.2012 по 08.08.2012 року ніяким чином не
реагували на виклики. Сантехніки, які
ліквідовували аварійну ситуацію,
взагалі не були допитані судом в якості
свідків.

Також, апелянт не погоджується з
висновком ТОВ «Агенство експертної
оцінки», оскільки він був складений без
її участі, на підставі необ'єктивного
акту від 08.08.2012 року. Оцінювачем не було
взято до уваги стан квартири позивачів
до появи пошкоджень, та ту обставину, що
фотографії, на підставі яких робився
висновок, датовані 01.05.2012 року.

В судовому засіданні апелянт скаргу
підтримала.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
шкода завдана позивачам в результаті
пошкодження їх майна у зв'язку з
залиттям квартири, є такою, що завдана з
вини відповідачки ОСОБА_1

Висновок суду відповідає обставинам
справи та грунтується на вимогах
закону.

Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено,
що власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.

Відповідно до положень статей 1166 та
1167 ЦК України для покладення
відповідальності на заподіювача
майнової та моральної шкоди, зокрема в
результаті бездіяльності заподіювача,
необхідна сукупність таких
обов'язкових умов: наявність шкоди,
протиправність дій заподіювача шкоди,
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою заподіювача і шкодою, вина в
заподіянні шкоди.

Таким чином, деліктна відповідальність
за загальним правилом настає лише за
вини заподіювача шкоди. Причинний
зв'язок між протиправною поведінкою
особи та завданою шкодою є обов'язковою
умовою відповідальності, яка
передбачає, що шкода стала об'єктивним
наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_2
зареєстровані та проживають в квартирі
АДРЕСА_1, яка належить їм на праві
спільної часткової власності на
підставі Свідоцтва про право власності
на житло від 26.12.1996 року.

08.08.2012 року сталося залиття з квартири
відповідачки, що знаходиться поверхом
вище та належить ОСОБА_1

Згідно акту про залиття, що трапилась
на системі гарячого водопостачання від
8 серпня 2012 року, затвердженого
головним інженером КП «ЖЕО-105
Голосіївського району» Біденко А.П.,
членами комісії у складі майстрів «КП
ЖЕО - 105 Голосіївського району» ОСОБА_5,
ОСОБА_6 слюсаря ОСОБА_7 останніми була
обстежене квартира АДРЕСА_1 та
встановлено її залиття та зазначено
перелік пошкоджень. Причиною залиття
визначено пошкодження квартирної
мережі трубопроводу гарячого
водопостачання квартири АДРЕСА_2, що
розташована поверхом вище. Винуватим в
залитті є власник квартири АДРЕСА_2.

Згідно наданого позивачем висновку від
28.09.2012 року про вартість проведення
відновлювального ремонту квартири
АДРЕСА_1 після її залиття від 08.08.2012
року, складеного суб'єктом оціночної
діяльності ТОВ «Агентство експертної
оцінки», вартість проведення
відновлювального ремонту становить 10
427 грн.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з аргументованим
висновком суду першої інстанції про те,
що залиття квартири позивачів сталося
з вини відповідача, що підтверджується
належними та допустимими доказами по
справі, оскільки протилежного
відповідачем суду не доведено.

Крім того, правила ст.1166 ЦК України
презюмуються, що в свою чергу вказує на
те, що відповідач стверджуючи, що
залиття сталося не з його вини, не
звернувся до КП «ЖЕО-105 Голосіївського
району» із заявою про проведення
обстеження його квартири.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає також: у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» - при
визначенні розміру відшкодування
моральної шкоди суд приймає до уваги
стан здоров'я потерпілого, тяжкість
вимушених змін у його житті, ступінь
зниження престижу, ділової репутації,
час та зусилля необхідні для
відновлення попереднього стану. При
цьому суд має виходити з засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Отже, суд першої інстанції,
проаналізувавши матеріали справи,
оцінивши докази за своїм внутрішнім
переконанням та, дотримуючись вимог
чинного законодавства, цілком
об'єктивно визначив розмір моральної
шкоди.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання
жилих будинків та прибудинкових
територій, що затверджені Наказом
Державного комітету з питань
житлово-комунального господарства від
17.05.2005 року № 76 "Про затвердження Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій" у разі
залиття, аварії квартир складається
відповідний акт, форма якого
передбачена додатком № 4.

Згідно Додатку № 4 в акті повинні бути
відображені: дата складання акту
(число, місяць, рік); прізвища, ініціали
та займані посади членів комісії;
прізвище, ім'я, по батькові власника
(наймача, орендаря) квартири, що зазнала
шкоди; адреса квартири, поверх, форма
власності; прізвище, ім'я, по батькові
власника (наймача, орендаря) квартири, з
вини якого сталося залиття; адреса
квартири, поверх, форма власності;
характер залиття та його причини;
завдана матеріальна шкода (обсяги
необхідного ремонту приміщень
квартири, перелік пошкоджених
внаслідок залиття речей та їх
орієнтовна вартість); висновок комісії
щодо встановлення вини особи, що
вчинила залиття.

Як вбачається з вказаного Акту про
залиття, що трапилось в системі
гарячого водопостачання квартири від
08.08.2013 року, в ньому зазначено дату його
складання; прізвища, ініціали та
займані посади членів комісії; описано
характер залиття та його причини, а
саме, як причину залиття зазначено
пошкодження квартирної мережі
трубопроводу гарячого водопостачання
квартири АДРЕСА_2 що розташована
поверхом вище; орієнтовно описано
пошкодження, які завдані внаслідок
залиття, зокрема площу, яка була
пошкоджена з зазначенням приміщень,
які зазнали впливу води: кухня, коридор,
туалет; також викладено висновок щодо
вини особи, що вчинила залиття, а саме
вказано, що залиття відбулося з вини
власника квартири АДРЕСА_2.

За таких обставин, не є слушними доводи
ОСОБА_1 про те, що Акт про залиття
квартири складений з порушенням
закону, оскільки комісією було
дотримано основних вимог, які
викладені в Додатку №4 Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, що
затверджені Наказом Державного
комітету з питань житлово-комунального
господарства від 17.05.2005 року № 76 "Про
затвердження Правил утримання жилих
будинків та прибудинкових територій".

Не заслуговують на увагу також і доводи
апелянта про те, що вказані в акті від
08.08.2012 року пошкодження, могли
утворитися від залиття зазначеної
квартири 24.08.2011 року, оскільки
пошкодження від залиття квартири
АДРЕСА_1 зазначені в Акті від 26.08.2011 року
є відмінними від тих, які зафіксовані в
Акті від 08.08.2012 року.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи,
які б давали підстави до скасування
рішення суду, оскільки при розгляді
справи у апеляційному суді скаржник не
надав будь - яких переконливих доказів
на спростування висновків суду першої
інстанції.

Таким чином встановлено, що суд повно
та всебічно з'ясував обставини справи,
дав їм належну правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Рішення суду відповідає вимогам
закону, зібраним доказам, обставинам
справи і підстав для його скасування з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315 ЦПК
України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 4 грудня 2013 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий
Судді