інстанції: Пушкарчук В.П. Провадження №
22-ц/773/275/14 Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2014 року

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчук М. М.,

суддів - Мудренко Л.І., Осіпука В.В.,

при секретарі - Губарик К.А.,

з участю: представника позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача - Борща Н.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» про визнання
дій протиправними та визнання
зобов'язання припиненим, за
апеляційною скаргою відповідача на
рішення Луцького міськрайонного суду
від 09 грудня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л
А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 09 грудня 2013 року позов ОСОБА_4
задоволено частково.

Визнано протиправними дії публічного
акціонерного товариства комерційного
банку (далі - ПАТ КБ) «Надра» щодо
збільшення розміру зобов'язання на
суму 1 474,49 доларів США прибуткового
податку зі страхового відшкодування за
договором «Автопакет» № 140-АТ від 20
серпня 2008 року, укладеного між ВАТ КБ
«Надра» та ОСОБА_4

Визнано зобов'язання ОСОБА_4 по
договору «Автопакет» № 140-АТ від 20
серпня 2008 року та додатковій угоді №1
до кредитного договору № 140-АТ від 05
березня 2010 року, укладені між ВАТ КБ
«Надра» та ОСОБА_4 виконаними в повному
обсязі.

Стягнуто з ПАТ КБ «Надра» в особі філії
ПАТ КБ «Надра» Луцьке РУ на користь
ОСОБА_4 сплачений судовий збір у
розмірі 229,40 грн.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ КБ
«Надра», покликаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просило оскаржуване рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів заслухавши пояснення
осіб, які беруть участь в справі,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги, приходить
до висновку, що апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, 20
серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та
ОСОБА_4 було укладено договір
«Автопакет» № 140-АТ (а.с.4-6).

Умовами цього договору, зокрема п. п. 1.1,
1.1.4 передбачено, що банк надав
позичальнику у тимчасове користування
на умовах забезпеченості, повернення,
строковості та платності грошові кошти
у сумі 15 680 доларів США в порядку і на
умовах визначених договором з терміном
погашення до 20 серпня 2013 року.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань, як передбачено п. 3.1.
договору (з урахуванням додаткової
угоди від 05.03.2010 року (а.с.7))
позичальником було передано в заставу
автотранспортний засіб вартістю 86 080
грн., а також забезпечено виконання
зобов'язання порукою, як передбачено п.
3.2. договору.

Судом також встановлено, що 20 серпня 2008
року між ОСОБА_4 та ТзДВ Страхова
компанія «Альфа-Гарант» було укладено
договір добровільного страхування
наземного транспортного засобу, що є
предметом застави № 06-Z/04-204-00508.

З моменту укладення договору та
отримання коштів, ОСОБА_4 у
відповідності п. 2.2. договору, а саме
виконання зобов'язань по поверненню
коштів та сплату передбачених
договором платежів, у визначені
договором строки вносились платежі по
погашенню кредиту.

01.09.2008 року сталась
дорожньо-транспортна пригода, в
результаті якої транспортний засіб, а
саме автомобіль марки «Форд» модель
«Фієста», який був переданий в заставу
за договором «Автопакет» № 140-АТ від 20
серпня 2008 року, зазнав пошкоджень.

У зв'язку з настанням страхового
випадку, на підставі рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 01.10.2009 року (а.с.8-9), яке
залишене без змін ухвалою апеляційного
суду Волинської області від 25.12.2009 року
(а.с.10-11), стягнуто з ТзДВ «Страхова
компанія» Альфа-Гарант» в користь
позивача страхове відшкодування в сумі
78 027 грн., згідно договору добровільного
страхування наземного транспортного
засобу № 06-Z/04-204-00508 від 20.08.2008 року.

22 лютого 2010 року філією ВАТ КБ «Надра»
вказане страхове відшкодування в сумі
78 027 грн., було виплачено позивачу через
касу банку, що підтверджується заявою
про видачу готівки від 22.02.2010 року
(а.с.12).

Після отримання вказаних коштів,
ОСОБА_4 придбав інший, новий автомобіль
марки «CHEVROLET AVEO», вартістю 86 080 грн., що
підтверджується договором № 714613-S00433
про купівлі-продажу автомобіля від
05.03.2010 року (а.с.17-19) та довідкою рахунком
(а.с.16). Цього ж дня між позивачем та ВАТ
КБ «Надра» в особі філії Луцьке РУ було
укладено додаткову угоду № 1 до
кредитного договору № 140-АТ від 20
серпня 2008 року (а.с.7), за умовами якої, в
якості забезпечення зобов'язання за
вказаним договором, автомобіль марки
«CHEVROLET AVEO», вартістю 86 080 грн. передано в
заставу.

В 2011 році банком було повідомлено
позивача про те, що ним в
односторонньому порядку збільшено
розмір зобов'язання по кредиту на суму
прибуткового податку з страхового
відшкодування отриманого 22.02.2010 року.

З метою надання письмового пояснення
дій банку, 07.06.2012 року ОСОБА_4 звернувся
з відповідним зверненням до ВАТ КБ
«Надра» в особі філії Луцьке РУ. Листом
№ 07/168 від 21.06.2012 року (а.с.20) було
повідомлено про те, що отримане
страхове відшкодування, яке було
виплачено через касу, розглядається як
дохід платника податку і підлягає
оподаткуванню податком на доходи
фізичних осіб відповідно до п.164.2.17 ст.
164 Податкового кодексу України, а тому
банк змушений був збільшити розмір
зобов'язання по кредиту на суму
прибуткового податку з страхового
відшкодування.

19 серпня 2013 року ОСОБА_4 було здійснено
останній платіж по погашенню за
кредитним договором від 20.08.2008 року,
оскільки термін погашення за договором
становить до 20.08.2013 року.

У зв'язку з повним виконанням умов
договору «Автопакет» № 140-АТ від 20.08.2008
року, ОСОБА_4 звернувся до відповідача з
проханням надати довідку про повне
виконання договору, довідку про
здійсненні банківські операції та
виключити з реєстру обтяжень рухомого
майна - автомобіль CHEVROLET AVEO, рік випуску
2008, синього кольору, державний
реєстраційний номер № НОМЕР_1.

02.09.2013 року він отримав відповідь від
відповідача (а.с.21), про те, що у зв'язку з
страховим відшкодуванням в сумі 78 027,00
грн., яке було виплачено через касу,
банк змушений був збільшити розмір
зобов'язання по кредиту на суму
прибуткового податку з страхового
відшкодування.

Відповідно до наявних у справі
квитанцій вбачається, що позивачем
постійно у відповідності до укладеного
кредитного договору здійснювалося
погашення кредиту (а.с.31-73).

Згідно п. 2.2.1 договору позичальник
повертає кредит та сплачує банку
передбачені п. 1.1.3.1 цього договору
відсотки безготівковим перерахуванням
або внесенням готівкових коштів у
порядку передбаченому п. 2.2.3. цього
договору, шляхом сплати суми
мінімально необхідного платежу, розмір
якого складає 379,07 доларів США.

Відповідно до довідки виданої ВАТ КБ
«Надра» про здійснені банківські
операції за договором «Автопакет» №
140-АТ від 20 серпня 2008 року (а.с.13),
мінімально визначений розмір
необхідного платежу в розмірі 379,07
доларів США здійснювався позивачем
своєчасно, та жодного прострочення за
весь період не було.

Однак, згідно вказаної довідки,
вбачається, що 22.11.2010 року ОСОБА_4 було
видано 1 474, 49 доларів США. Дана сума є
прибутковим податком, який нарахований
на страхове відшкодування, яке ОСОБА_4
було виплачено 22.02.2010 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно п. 8.3. кредитного договору № 140-АТ
від 20.08.2008 року зміни та доповнення до
цього Договору вносяться шляхом
укладення додаткових угод, які
підписуються банком та позичальником.
Якщо внаслідок укладення додаткової
угоди збільшується обсяг зобов'язання
позичальника (повністю або частково) чи
змінюються права та /або обов'язки
поручителя, така додаткова угода
підписується позичальником, банком та
поручителем.

В суді першої інстанції встановлено і
ця обставина не заперечувалася банком
в апеляційній інстанції, що за період, з
моменту укладення кредитного договору,
жодних додаткових угод щодо збільшення
обсягу зобов'язання на суму
прибуткового податку з страхового
відшкодування позивач ОСОБА_4 не
підписував та жодних пропозицій зі
сторони банку не отримував.

Оскільки в укладеному договорі
«Автопакет» № 140-АТ від 20.08.2008 року
відсутні жодні застереження зі сторони
банку щодо його права на збільшення
зобов'язання в односторонньому порядку
на суму податку доходів з фізичних
осіб, а також вимог нормативно-правових
актів, такі дії відповідача є
протиправними та не відповідають
укладеному договору «Автопакет» №
140-АТ від 20.08. 2008 року, а тому у банку не
було передбачених законом підстав для
збільшення зобов'язання в
односторонньому порядку.

Крім того, відповідно до ст. 165
Податкового кодексу сума страхової
виплати в розмірі 78 027 грн.,
відшкодованої позивачу 22 лютого 2010
року (а. с. 12), не підлягає
оподаткуванню, оскільки вона не
перевищує вартість застрахованого
майна, що, як встановлено згаданим
рішенням суду становить 82 222 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що
зобов'язання ОСОБА_4 по договору
«Автопакет» № 140-АТ від 20 серпня 2008
року, укладеного між останнім та ВАТ КБ
«Надра» виконані в повному обсязі,
банком в порушення вимог закону в
односторонньому порядку було змінено
зобов'язання за договором, а тому суд
дійшов обґрунтованого висновку про
часткове задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги відповідача
не знайшли свого підтвердження під час
перегляду в апеляційному порядку
оскаржуваного рішення суду, були
предметом розгляду в суді першої
інстанції, їм судом надана відповідна
правова оцінка і висновків, викладених
в судовому рішенні, вони не
спростовують.

На підставі наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
від 09 грудня 2013 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: