Справа № 590/828/14-ц
Провадження № 2/590/185/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року Ямпільський районний суд

Сумської області

в складі головуючого: судді -Оснач С.В.

за участю секретаря - Кубрак В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Ямпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, просить визнати за нею право власності на житловий будинок №3 з господарськими надвірними спорудами, який розташований за адресою: Сумська обл., ОСОБА_2 р-он, смт Ямпіль, провул. Шевченка, мотивуючи свої вимоги тим, що з 1990 року вона проживає у цьому домоволодінні. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить в ньому ремонт, оскільки завжди проживає та фактично знаходиться у селищі.

В 1988 році рішенням виконавчого комітету № 65 ОСОБА_2 селищної ради народних депутатів було прийнято рішення дозволити їй будівництво індивідуального житлового будинку на виділеній земельній ділянці колхоза «Україна». Вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 збудували будинок на виділеній земельній ділянці, який на даний час знаходиться за адресою: будинок №3, провулок Шевченка, смт. Ямпіль, Сумська область. На даний час документів на право власності на новостворене майно, а саме цей будинок, не оформила.

Також, позивачка вважає, що самочинне будівництво відсутнє, що випливає з виготовленого нею технічного паспорту, будинок та інші господарські будівлі не є аварійними та придатні до користування. Істотних порушень норм та правил будівництва як у самому проекті, так і при будівництві немає, що підтверджується довідкою відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства цивільного захисту ОСОБА_2 районної державної адміністрації, а також відсутні рішення спеціально уповноважених органів про усунення порушень. Тому, керуючись ст.ст. 331, 344, позивачка просить визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю.

В судовому засіданні інтереси позивача захищав представник за дорученням ОСОБА_4, який позов підтримав в повному обсягу.

Відповідач ОСОБА_2 селищна рада позов не визнала, оскільки позивач не надає достовірних фактів щодо відведення земельної ділянки, дозволів на будівництво житлового будинку, пояснень свідків. У наданих позивачкою для обґрунтування своїх вимог документів існує ряд розбіжностей. Так, позивачка спирається на рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 селищної ради № 65 від 30.08.1988 року, яким дозволяється будівництво житлового будинку ОСОБА_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1, на земельній ділянці, наданої колгоспом «Україна». А спірний будинок, як вказує позивачка, знаходиться за іншою адресою, а саме: смт Ямпіль, провул. Шевченка, 3. Ніякої інформації про те, що на цю ділянку видавалося рішення під забудову, в селищної раді немає. Натомість дозвільні документи на земельну ділянку по вул.. Шевченка, 59 наявні. Також відповідач зазначив, що надані до суду позивачкою документи, а саме: свідоцтво на забудову, дозвіл№1 на право виконання будівельних робіт, акт від 31.08.1988 року про відведення земельної ділянки, проект будинку, всі вони видані на імя ОСОБА_5 на земельну ділянку, розташовану по вул. Шевчена, 59, а не по провулку Шевченка, 3. Номер будинку в документах виправлено.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Частина 1 ст. 3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_6 ст. ст. 10, 57, 59, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

ОСОБА_6 ст. ст. 317, 391 ЦК України власникові належать права володіння, користування, розпорядження своїм майном. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

ОСОБА_6 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

ОСОБА_6 Довідки № 45 від 02.04.2014, наданої Комунальним підприємством «Глухівське бюро технічної інвентаризації» станом на 31.12.2012 року нерухоме майно за адресою смт Ямпіль провул. Шевченка, б. 6 Ямпільського району Сумської області право власності не зареєстровано (а.с. 12).

В судовому засіданні встановлено, що будинок з господарськими надвірними спорудами, що розташований за адресою: смт. Ямпіль, пров. Шевченка,3 було побудовано позивачкою, це підтверджується показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, які показали, що позивачка разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3, який помер в 1990 році побудували цей будинок.

ОСОБА_6 свідчень свідків гр. ОСОБА_7, ОСОБА_8 встановлено, що позивачка ОСОБА_9 на даний час проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, що розташований по пров. Шевченка.

На підтвердження відкритого, безперервного і тривалого характеру (протягом 10-ти років) володіння нерухомим майном, а саме житловим будинком з господарськими надвірними спорудами за адресою смт Ямпіль, пров. Шевченка, б.3 позивачкою надано ряд документів.

Так, згідно акту ОСОБА_2 селищної ради від 17.06.2014 року Про факт проживання без реєстрації гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: смт. Ямпіль, провул. Шевченка, 3 зазначено, що «гр. ОСОБА_5 добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та забезпечує його охорону. Разом з нею ніхто не проживає.» (а.с. 11)

ОСОБА_6 квитанцій Сумиобленерго на оплату електроенергії в період з10.06.2011 по 10.10.2011, з 10.07.2012 по 13.11.2012 позивачка ОСОБА_5 здійснювала оплату за послуги електропостачання оселі за адресою смт Ямпіль, пр. Шевченка, 3 (а.с. 13-16).

Поряд з цим, суд не приймає до уваги ствердження позивачки про відсутність самочинного будівництва виходячи з наступного.

ОСОБА_6 101 Земельного кодексу Української РСР від 08.07.1970 року, в редакції, що діяв на час виникнення спірних правовідносин (далі - ЗК УРСР 1970 р) усі землі в межах селища перебувають у віданні селищних Рад народних депутатів. Положення статті 84, частини першої і частини третьої статті 85, статей 86, 87, 89-98 цього Кодексу поширюються на землі населених пунктів, віднесених у відповідності з законодавством Української РСР до категорії селищ міського типу.

ОСОБА_6 ч. 2 ст. 87 ЗК УРСР 1970 р. земельні ділянки для житлового, промислового та іншого капітального будівництва надаються державним підприємствам, організаціям і установам, а також житлово-будівельним кооперативам та окремим громадянам для індивідуального житлового будівництва у безстрокове користування за рішенням виконавчого комітету міської Ради народних депутатів у відповідності з генеральним планом розвитку і забудови міста.

ОСОБА_6 п. 6 ч. 1 ст. 9 ЗК УРСР 1970 р. - районні Ради депутатів трудящих, їх виконавчі комітети в межах району вирішують відповідно до статей 16, 54 цього Кодексу питання про надання землі в користування.

ОСОБА_6 ст. 16 ЗК УРСР 1970 р. - надання земельних ділянок у користування здійснюється в порядку відведення.

Відведення земельних ділянок провадиться на підставі постанови Ради Міністрів УРСР або рішення виконавчих комітетів обласної, районної, міської, селищної і сільської Рад народних депутатів в порядку, встановлюваному законодавством Союзу РСР і Української РСР.

У постановах або рішеннях про надання земельних ділянок вказується мета, для якої вони надаються, і основні умови користування землею.

ОСОБА_6 п. 1 ч. 1 ст. 24 ЗК УРСР 1970 р. - залежно від цільового призначення кожної земельної ділянки, наданої в користування, землекористувачі мають право в установленому порядку зводити житлові, виробничі, культурно-побутові та інші будови і споруди.

Відповідно до ст. 22 ЗК УРСР 1970 р. приступати до користування наданою земельною ділянкою до встановлення відповідними землевпорядними органами меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і видачі документа, який засвідчує право користування землею, забороняється.

Судом встановлено, що Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 селищної ради народних депутатів №65 від 30.08.1986 було дозволено будівництво індивідуального житлового будинку гр. ОСОБА_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1, на земельній ділянці, наданої колгоспом «Україна» (а.с. 8).

Дозвільні документи на будівництво та відведення земельної ділянки під індивідуальне будівництво на імя позивачки ОСОБА_9 за адресою смт Ямпіль, провулок Шевченка, 3 відсутні.

ОСОБА_6 розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наведених в п.4 Постанови №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою.

Під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України № 3038-VI дозвільний документ (статті 35 - 37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об'єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі.

Під проектом слід розуміти залежно від категорії об'єкта будівництва відповідний склад документації, визначеної статтями 1, 7 та 8 Закону України № 687-XIV, отриманої відповідно до статей 29, 31 Закону № 3038-VI, а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до статей 27, 30 зазначеного Закону.

Суд, в якості доказів, що підтверджували відведення під забудову земельної ділянки, розташованої саме за адресою: смт Ямпіль, провулок Шевченка, 3 та надання дозволів на виконання будівельних робіт на ній не може взяти до уваги наданні позивачкою в якості обґрунтування своїх позовних вимог будівельний паспорт, Свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах УСРС, Дозвіл № 14 на право виконання будівельних робіт, Акт від 31.08.1988 р про відведення в натурі земельної ділянки, Проект одноквартирного 3-х кімнатного житлового будинку та Генплан ділянки (а.с. 20-25) в звязку з тим, що в їх дійсності виникають сумніви, а сторонами не було заявлено клопотання про призначення по справі судової експертизи, хоча таке право їм було розяснено у відповідності до ст.10 ЦПК України, чим позбавлено суд можливості визначити їх достовірність.

Інших доказів, які спростовували б самовільне будівництво на земельній ділянці, розташованої за адресою смт Ямпіль, провулок Шевченка, 3 позивачкою надано не було.

ОСОБА_6 ч. ч. 1, 2, ст. 376 ЦК України - житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що побудований позивачкою житловий будинок з господарськими надвірними спорудами є самочинним будівництвом, а отже вона не набула права власності на вказані побудови та не вважається їх власником.

З огляду на положення статті 376 ЦК право власності за набувальною давністю на обєкт самочинного будівництва не може бути визнано судом, оскільки цією нормою передбачено особливий порядок набуття права власності на нерухоме майно, що збудоване або будується на земельній ділянці, не відведеній для даної мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

У звязку з викладеним, заявлений позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 317, 344, 376, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_9 у задоволенні позову за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Ямпільський районний суд Сумської області, шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:підпис

Копія вірна

Суддя С.В.Оснач

Рішення станом на 29.12.2014 року набрало законної сили.

Суддя С.В.Оснач

Секретар с/з ОСОБА_10