Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц778/1134/14
Головуючий у 1 інстанції: Нестеренко
Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 р.
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізькій області у складі:

головуючого Савченко О.В.,

суддів
Стрелець Л.Г.,

Кочеткової І.В.

при секретарі:
Мосіній О. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Якимівського районного суду
Запорізької області від 13 січня 2014 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначав, що
відповідно до укладеного договору №
б/н від 09.11.2006 року ОСОБА_3 09.11.2006 року
отримала кредит у розмірі 5000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Підписом у
заяві відповідач підтвердив свою згоду
на те, що підписана заява разом з
Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою складає між ним та Банком
Договір.

Відповідач зобов'язання за вказаним
договором не виконала, грошові кошти
для погашення заборгованості
своєчасно не надала, внаслідок чого
склалась заборгованість, яка станом на
31.10.2013 року становить 14468,98 грн., та яка
складається з наступного: 3951,19 грн. -
заборгованість за кредитом; 9352,60 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; а також штрафи
відповідно до пункту 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: 500,00 грн. -
штраф (фіксована частина), 665,19 грн. -
штраф (процентна складова). На даний час
Відповідач продовжує ухилятись від
виконання зобов'язання і
заборгованість за договором не
погашає.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3
на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
заборгованість у розмірі 14468,98 грн. за
кредитним договором № б/н від 09.11.2006
року, а також судові витрати.

Рішенням Якимівського районного суду
Запорізької області від 13 січня 2014 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПАТ КБ
"Приватбанк" (заборгованість за
кредитом - 3951 гривень 19 копійок,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 4676 гривень 30
копійок, а всього заборгованість по
кредитному договору на суму 8627, 49 грн., а
також судові витрати на суму 229,40 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» зазначає, що висновки
суду не відповідають обставинам
справи, рішення ухвалено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, тому просить його змінити в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог та ухвалити в цій частині нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Належно повідомлена про час і місце
слухання справи відповідач ОСОБА_3 в
засідання суду апеляційної інстанції
не з"явилась. Колегія вважає можливим у
відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України
справу розглянути у її відсутність.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Встановлено, що 09 листопада 2006 року між
Банком і ОСОБА_3 укладено кредитний
договір про надання кредиту у сумі 5 000
гривен у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
із сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
При оформленні кредитної картки
позичальник була ознайомлена і
погодилась з Умовами і правилами
надання банківських послуг, тарифами
банку, що підтверджується її підписом
на заяві про видачу кредиту (а.с.9-10).

Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах.

В заяві про відкриття банківського
рахунку і отримання кредитної картки
відповідач зазначила про свою згоду з
тим, що вказана заява разом з Умовами і
правилами надання банківських послуг
складають договір, укладений між нею і
банком про надання банківських послуг
(а.с.7).

Умовами і правилами надання
банківських послуг передбачено, що для
надання послуг Банк відкриває клієнту
картковий рахунок, його вид і строк дії
визначений в заяві і в пам'ятці клієнта,
підписанням якої клієнт і Банк
укладають договір про надання
банківських послуг. Датою укладання
договору являється дата відкриття
рахунку, зазначена в розділі "відмітки
Банку. Погашення кредиту здійснюється
шляхом поповнення рахунку готівкою або
у безготівковому порядку. При
порушенні строків платежів
позичальник зобов'язаний сплатити
штраф у розмірі 500 грн. і 5% від суми
позову.

На порушення умов договору позичальник
взяті на себе зобов'язання не
виконувала, передбачені умовами
договору платежі вносила несвоєчасно,
а з квітня 2011 року взагалі припинила
погашати кредит, у зв'язку із чим станом
на 31.10.2013 року утворилася
заборгованість у розмірі 14468,98 грн., із
яких заборгованість за тілом кредиту
3951,19 грн., по процентам - 9352,60 грн., а
також штрафи відповідно до п.8.6 Умов і
правил 500 грн.-штраф (фіксована частина);
665,19 грн. - штраф ( процентна складова).
(а.с.3-6).

Вказані обставини сторонами не
оспорюються.

Відповідно до умов вищезазначеного
кредитного договору, останній
складається із Заяви позичальника,
Умов надання банківських послуг та
Правил користування платіжною карткою.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до
статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Пунктом 4.2 кредитного договору
передбачено, що згідно ст. 212 ЦК України,
при порушенні позичальником
зобов'язань по погашенню кредиту,
передбачених заявою та пп.. 3.2.2, 3.3.3
даних Умов, позичальник сплачує Банку
відсотки за користування кредитом у
подвійному розмірі зазначеному у
тарифах та заяві. В заяві зазначена
відсоткова ставка 36,00% на рік, цей факт
був встановлений судом, а отже подвійна
відсоткова ставка у разі прострочення
платежів складає 72,00% на рік, що було
узгоджено сторонами на момент
укладання кредитного договору, на
підтвердження даного факту суду були
надані тарифи які разом з умовами та
заявою складають кредитний договір та
в яких зазначена процентна ставка на
прострочену заборгованість в розмірі
72,00%, однак суд першої інстанції на
зазначені документи при вирішенні
даного спору уваги не звернув.

Отже кредитним договором передбачено
нарахування подвійних відсотків.

Суд першої інстанції відмовляючи в
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення подвійної відсоткової
ставки не звернув уваги на викладені
обставини і дійшов помилкового
висновку про неправомірне нарахування
вказаних відсотків і не відповідність
їх нарахування умовам домовленості
сторін.

Не можливо погодитися з висновком суду,
щодо порушення строків позовної
давності щодо стягнення штрафів.

За змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Зобов'язання припиняється на
підставах, встановлених договором або
законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України ).

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином. Належним є
виконання зобов'язання, яке прийняте
кредитором і в результаті якого
припиняються права та обов'язки сторін
зобов'язання.

Відповідно до п. 3.2.7 кредитного
договору позичальник зобов'язується
погасити заборгованість по кредиту,
сплатити нараховані за весь період
користування кредитом відсотки,
винагороду й неустойку.

Відповідно до п. 8.6 Умов, при порушенні
клієнтом строків платежів за будь-яким
з грошових зобов'язань, передбачених
договором більш ніж на 120 днів. Клієнт
зобов'язаний сплатити Банку штраф у
розмірі 500 гривень + 5% від суми позову.
Згідно з даним пунктом договору штраф
нараховується в разі звернення Банка
до суду про стягнення суми
заборгованості, а не за наявність
простроченої заборгованості, оскільки,
як пояснив в засіданні суду
апеляційної інстанції представник
позивача жодних позовів позивач до
цієї справи до відповідача не
пред'являв, то штрафи до цього часу не
нараховувались, тому перебіг строку
позовної давності не починався. Тобто
договором визначений момент
нарахування штрафів, а саме
пред'явлення позову до суду.

Таким чином, сторони у письмовій формі
домовились про відповідальність за
невиконання ( належне виконання)
зобов'язань по кредитному договору у
вигляді штрафів, які нараховуються при
зверненні Банку до суду з позовом про
стягнення заборгованості.

Вказані обставини свідчать про те, що у
суду першої інстанції за таких
обставин не було підстав для
застосування позовної давності при
вирішенні спору в частині стягнення
штрафу.

Зважаючи на вищевикладене, розглядаючи
справу в межах доводів апеляційної
скарги, враховуючи, що суд повно
встановив обставини справи і характер
правовідносин сторін, але неправильно
застосував норми матеріального права,
відповідно до ст. 309 ЦПК України
вказані обставини є підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції в оскаржуваній частині та
ухвалення в цій частині нового рішення
про задоволення позову та стягнення з
ОСОБА_3 на користь позивача
заборгованості по процентам 4676,30 грн.,
штраф в сумі 500 гривен фіксована
складова, та 665 грн.18 коп. - штраф
процентна складова.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України також
підлягають стягненню з відповідача на
користь ПАТ КБ "Приват Банк"і судові
витрати за подання апеляційної скарги
у сумі 121,30 грн.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції не оскаржувалося і судом
апеляційної інстанції не
переглядалося.

Керуючись ст.ст.307, 309,313, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Якимівського районного суду
Запорізької області від 13 січня 2014 року
в частині відмови в задоволенні
позовних вимог ПАТ КБ „ПриватБанк"-
скасувати, та в цій частині ухвалити
нове рішення наступного змісту:

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІДН:
НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий
Якимівським РВ УМВС України у
Запорізькій області, 12.12.1995 року, яка
мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь
ПАТ КБ „Приватбанк" ( р/р 3111, МФО
305299, ідентифікаційний код за ) 4676, 30 грн. (чотири тисячі шістсот
сімдесят шість грн.30коп) -
заборгованість по процентам, штраф в
сумі 500 гривен фіксована складова, та 665
грн. 18 коп. - штраф процентна складова.,
Всього стягнути 5841 грн.48 коп. ( п"ять
тисяч вісімсот сорок одна гривна 48 коп.)

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІДН:
НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий
Якимівським РВ УМВС України у
Запорізькій області, 12.12.1995 року, яка
мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь
ПАТ КБ „ПриватБанк" ( р/р 0001, МФО
305299, ідентифікаційний код за ) судові витрати за подачу
апеляційної скарги в сумі 121 грн.30 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: