Справа № 513/2243/13-ц
Провадження № 2/513/53/14
Саратський районний суд Одеської
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року Саратський районний
суд Одеської області у складі: судді
Бучацької А.І., при секретарі Златіній
О.І., за участю: позивачки ОСОБА_1,
представника позивачки ОСОБА_2, третьої
особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
смт.Сарата цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Миколаївсько-Новоросійської
сільської ради Саратського району
Одеської області, треті особи: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, про визнання права власності на
житловий будинок в порядку спадкування
за законом,

В С
Т А Н О В И В:

позивачка у грудні 2013 року звернулась
з позовом до відповідача, в якому
просить визнати за нею право власності
в порядку спадкування за законом на
житловий будинок, розташований по
АДРЕСА_1, що належав на праві приватної
власності її батьку, ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що
прийняла спадщину, але нотаріус
відмовив їй у видачі свідоцтва про
право на спадщину на житловий будинок у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів.

Під час розгляду справи позивачка та
її представник ОСОБА_2 підтримали позов
та просили його задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3 позов визнала та не
заперечувала проти його задоволення.
По суті позову пояснила, що вона
проживала однією сім'єю без реєстрації
шлюбу з ОСОБА_5. ОСОБА_4 є її дочкою від
першого шлюбу. Єдиним спадкоємцем
першої черги за законом після смерті
ОСОБА_5 є його дочка ОСОБА_1.

Третя особа ОСОБА_4 та представник
Миколаївсько-Новоросійської сільської
ради Саратського району Одеської
області, яких належним чином
повідомили про дату, час та місце
розгляду справи, до суду не з'явились,
від них надійшли заяви про розгляд
справи за їхньої відсутності, позов
визнали, не заперечували проти
задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивачки, її
представника та третьої особи ОСОБА_3,
дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає повному задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих
та перехідних положень діючого ЦК
України цей кодекс застосовується до
цивільних правовідносин, що виникли
після набрання ним чинності, тобто
після 1 січня 2004 року.

Згідно до статті 2 Закону України від 1
липня 2004 року № 1952-IV "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень, що
супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до статті 3 зазначеного
Закону право власності та інші речові
права на нерухоме майно, набуті згідно
з діючими нормативно-правовими актами
до набрання чинності цим Законом,
визнаються державою.

Тобто право власності на збудоване до
набрання чинності Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме
майно набувається в порядку, який
існував на час його спорудження, а не
виникає у зв'язку із здійсненням
державної реєстрації права власності
на нього в порядку, передбаченому цим
законом, яка є лише офіційним визнанням
державою такого прав, а не підставою
його виникнення.

Таким чином, час і підстави виникнення
права власності на житловий будинок у
спадкодавця визначаються відповідно
до законодавства України, чинного на
час виникнення права власності, а
підстави спадкування зазначеного
майна визначаються законом, який діяв
на час відкриття спадщини, тобто
згідно з положеннями книги шостої ЦК
України (в редакції 16 січня 2003 року).

Належність правовстановлюючих
документів встановлюється судом
відповідно до законодавства, яке було
чинним на час набуття спадкодавцем
права власності на житловий будинок.

Інструкція про порядок вчинення
нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР, затверджена наказом Міністерства
юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975
р. N 45/5, яка діяла на час виникнення
правовідносин щодо права власності на
спірний будинок, та втратила чинність
згідно з наказом Міністерства юстиції
України від 14 червня 1994 року N 18/5),
визначала, що підтвердженням
належності житлового будинку (частки
будинку) відчужувачу, розмір будинку та
земельної ділянки, на який він
розташований, можуть бути відповідні
довідки виконавчого комітету
сільської, селищної сільської ради
народних депутатів.

Оскільки спірний будинок з
господарськими будівлями був
збудований до введення в дію діючого ЦК
України, факт належності будинку
батькові позивачки ОСОБА_5
підтверджується витягом з книги
погосподарського обліку
Миколаївсько-Новоросійської сільської
ради Саратського району Одеської
області та довідкою
Миколаївсько-Новоросійської сільської
ради (а.с.9-10, 18-21). Дійсна вартість
будинку складає 168646 гривень.

Ст.1216 ЦК України визначає, що
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи (спадкодавця), яка померла, до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Частина 2 ст.1223 ЦК України передбачає,
що у разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Ст. 1261 ЦК України встановлює, що у
першу чергу право на спадкування мають
діти спадкодавця, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

З свідоцтв про народження та про шлюб
позивачки вбачається, що вона є дочкою
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.6-7).

ОСОБА_5 до дня своєї смерті проживав в
АДРЕСА_1, та помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказані
обставини підтверджуються довідкою
Миколаївсько-Новоросійської сільської
ради та свідоцтвом про смерть (а.с. 8, 20).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась
спадщина на належне йому майно, у тому
числі на житловий будинок з
господарськими будівлями під АДРЕСА_1
(а.с.11-17).

Заповіту спадкодавець ОСОБА_5 не
залишив, що підтверджується
інформаційною довідкою зі Спадкового
реєстру (заповіти/спадкові договори)
(а.с.44), а тому відповідно до ч.2 ст.1223 ЦПК
України право на спадкування одержують
спадкоємці за законом першої черги.

Позивачка, як спадкоємець законом
першої черги у встановлений законом
строк подала нотаріусу заяву про
прийняття спадщини та отримала
свідоцтво про право на спадщину за
законом на земельні ділянки, які
належали спадкодавцеві на підставі
державних актів серії ЯГ № 930192 та ЯГ №
930191. Вказані обставини підтверджуються
свідоцтвами про право на спадщину,
виданими приватним нотаріусом
Саратського районного нотаріального
округу Одеської області ОСОБА_6 28
вересня 2012 року за реєстровими
номерами № 2726, № 2728 (а.с. 66,67).

З відповіді нотаріуса вбачається, що
він відмовив позивачці у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
житловий будинок, розташований в
АДРЕСА_1 через відсутність
правовстановлюючих документів (а.с.23).

Оскільки позивачка, як спадкоємець за
законом першої черги, прийняла
спадщину, що відкрилась після смерті її
батька ОСОБА_5, тому суд вважає
необхідним позов задовольнити,
визнавши за позивачкою право власності
на належний спадкодавцеві житловий
будинок з господарськими будівлями.

Керуючись ст.ст.3-8, 10, 11,ч.1-2 ст.209, ст. ст.
212-215 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1223, 1258,
1261, 1268- 1270 ЦК України, суд

В И
Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1
право власності в порядку спадкування
за законом на житловий будинок з
господарськими будівлями під
шістдесят шостим номером, розташований
по АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Саратський районний суд Одеської
області шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів після
проголошення рішення, а особами, які не
були присутніми під час проголошення
рішення-протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя
А. І. Бучацька