АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.

секретаря Лисак О.А.

за участю: позивачки ОСОБА_1 та її
представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на заочне рішення
Першотравневого районного суду м.
Чернівці від 19 грудня 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
визнання його таким, що втратив право
користування жилим приміщенням.

Вказувала на те, що вона є власником
квартири АДРЕСА_1, в якій з грудня 2007
року зареєстровані вона та відповідач.

У серпні 2010 року шлюб між нею та
відповідачем було розірвано і з того
часу останній не проживає у належній їй
на праві власності квартирі.

Посилаючись на те, що відповідач з 2010
року не проживає у спірній квартирі і
не бере участі в її утриманні, просила
суд визнати відповідача таким, що
втратив право користування цією
квартирою.

Заочним рішенням Першотравневого
районного суду м. Чернівці від 19 грудня
2013 року відмовлено у задоволенні
позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення, яким задовольнити її позов,
посилаючись на порушення
------------------------------------------------------------------------
--------------------------------------------------

22ц - 317/14
головуючий у І-й інстанції Федіна
А.В.

категорія 41/44
суддя-доповідач: Міцней В.Ф.

судом норм матеріального і
процесуального права.

Вказує на те, що єдиним власником
спірної квартири є вона, тому, на її
думку, суд неправильно застосував до
спірних правовідносин положення ст.60
СК України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представник підтримали вимоги
апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Як встановлено судом, позивачка та
відповідач перебували в
зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2001
року до 17 серпня 2010 року.

27 вересня 2005 року між позивачкою ОСОБА_1
та ТзОВ будівельною фірмою
„Чернівціжитлобуд" було укладено
договір про інвестування в будівництво
квартири загальною площею 149,82 кв.м. в
будинку АДРЕСА_2.

За актом від 15 березня 2007 року ТзОВ
будівельна фірма „Чернівціжитлобуд"
передала ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1.

11 липня 2007 року на ім'я ОСОБА_1
виконкомом Чернівецької міської ради
видано свідоцтво про право власності
на квартиру АДРЕСА_1, а 3 серпня 2007 року
зареєстровано право власності на цю
квартиру у Чернівецькому КОБТІ (а.с.46-47).

Як вбачається з довідки ОСББ „Джерело
2007" від 5 жовтня 2013 року, позивачка,
відповідач та їх діти з 11 грудня 2007 року
проживають та зареєстровані у спірній
квартирі (а.с.8).

В судовому засіданні позивачка
пояснила, що будівництво вказаної
квартири було здійснено за її кошти та
за кошти, виділені для її сім'ї з
Державного фонду сприяння молодіжному
житловому будівництву відповідно до
Державної програми забезпечення
молоді житлом.

Згідно зі ст.60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Таким чином, вищенаведеним
презюмується право власності сторін на
спірну квартиру.

Оскільки право власності є абсолютним
правом, яке включає право володіння,
користування та розпорядження майном,
якого ніхто не може бути позбавлений,
крім випадків, передбачених законом
(стаття 41 Конституції України, статті
316-319 ЦК), то власник на підставі статті
391 ЦК не може бути визнаний таким, що
втратив право користування своїм
майном, зокрема жилим приміщенням.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_1

Враховуючи наведене колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не дають
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Першотравневого
районного суду м. Чернівці від 19 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: