Справа № 509/256/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року Овідіопольський
районний суд Одеської області у складі
:

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Черкасові Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в смт.
Овідіополі скаргу стягувача ОСОБА_1, за
участю заінтересованої особи
(боржника) ОСОБА_2 про визнання
неправомірними дій начальника відділу
державної виконавчої служби
Овідіопольського РУЮ Одеської області
Костенка Романа Васильовича та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

21 січня 2014 року, скаржниця (стягувач)
ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в
якій просила суд, визнати
неправомірними дії начальника ВДВС
Овідіопольського РУЮ Одеської області
Костенка Р.В., спрямовані на закінчення
виконавчого провадження по
примусовому виконанню виконавчих
листів № 2-544/12 виданих Овідіопольським
райсудом 13.12.2012 р. в разі нездійснення
нею авансування витрат для проведення
виконавчих дій або самостійного
укладання договору з установою для
надання послуг та зобов'язати
начальника ВДВС Овідіопольського РУЮ
Одеської області Костенка Р.В. не
вчиняти перешкод по виконанню
виконавчих листів ВП 35736398 та ВП 35737636
від 17.12.2012 р. у цивільній справі № 2-544/12
за рішенням апеляційного суду Одеської
області від 28.11.2012 р. про зобов'язання
ОСОБА_2 знести самовільно побудовану
прибудову до багатоквартирного
будинку за адресою : АДРЕСА_1 та
зобов'язання ОСОБА_2 усунути перешкоди
у користуванні ОСОБА_1 земельною
ділянкою за вказаною адресою, яка
відноситься до прибудинкової
території, які надійшли на виконання до
ВДВС Овідіопольського РУЮ 14.12.2012 р.

В судовому засіданні представник
стягувача ОСОБА_1 скаргу підтримав.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не
з`явився, хоча про дату, час та місце
розгляду скарги був повідомлений
належним чином, що підтверджується
поштовим повідомленням про особисте
вручення судової повістки з викликом
до суду, причини неявки суду не
повідомив, заяви про розгляд скарги за
його відсутністю суду не надав.

Начальник ВДВС Овідіопольського РУЮ
Одеської області Костенко Р.В.
заперечував проти задоволення скарги і
просив суд, відмовити у її задоволенні,
вважаючи її безпідставною і
необґрунтованою, надавши при цьому
свої письмові заперечення на скаргу.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали скарги, а також
оригінали виконавчих проваджень ВП
39526327 та ВП39525819, суд дійшов до висновку,
що в задоволенні скарги слід відмовити
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду зі скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу порушено їх права чи
свободи.

У відповідності до положень ст. 385 ЦПК
України скаргу може бути подано до суду
у десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.
Пропущений з поважних причин строк для
подання скарги може бути поновлено
судом.

Частиною 2 статті 387 ЦПК України
передбачено - якщо оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи ДВС і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Згідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» - державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Умовами статті 49 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено -
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі : скасування рішення
суду або іншого органу (посадової
особи), на підставі якого виданий
виконавчий документ, або визнання
судом виконавчого документа таким, що
не підлягає виконанню. У цьому випадку,
виконавчий документ надсилається до
суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав. Про закінчення
виконавчого провадження державний
виконавець виносить постанову з
обов'язковим мотивуванням підстав її
винесення, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований. Копія
постанови у триденний строк
надсилається сторонам і може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Згідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» - державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 75 вказаного Закону -
якщо рішення не виконано і виконання
може бути проведено без участі
боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.

Одночасно, згідно із ст.ст. 42,89
вказаного Закону - з метою забезпечення
провадження виконавчих дій стягувач
може за погодженням з державним
виконавцем внести на відповідний
рахунок органу державної виконавчої
служби певну грошову суму для
здійснення необхідних витрат або
покриття їх частини, якщо інше не
передбачено цим Законом. У разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання. У разі повторного
невиконання рішення боржником без
поважних причин державний виконавець у
тому ж порядку накладає на нього штраф
у подвійному розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Суд встановив, що ВДВС
Овідіопольського РУЮ Одеської області
на виконанні перебувають два
виконавчих провадження по примусовому
виконанню виконавчих листів № 2-544/12
виданих 13.12.2012 р. Овідіопольським
райсудом про зобов'язання ОСОБА_2
знести самовільно побудовану
прибудову до багатоквартирного
будинку за адресою : АДРЕСА_1 та про
зобов'язання ОСОБА_2 усунути перешкоди
у користуванні ОСОБА_1 земельною
ділянкою за вказаною адресою, яка
відноситься до прибудинкової
території.

27.08.2013 р., державним виконавцем винесені
постанови про відкриття виконавчого
провадження, які були надіслані
сторонам виконавчого провадження за
Вих. № 03-12776 та 03-12777 від 28.08.2013 р., в яких,
боржнику ОСОБА_2 було наданий
добровільний строк 7 днів для виконання
рішення суду.

26.09.2013 р., держвиконавцем було здійснено
виїзд за місцем виконання рішення суду
і встановлено, що вимоги виконавчих
документів боржником ОСОБА_2
добровільно не виконано, про що були
складені відповідні акти. При чому,
держвиконавцем, згідно вимог ст.ст. 75,89
Закону України «Про виконавче
провадження» винесені постанови про
накладення штрафу на боржника за
невиконання виконавчих листів, які
були надіслані боржнику згідно із ст. 75
вказаного Закону і надано повторний
строк для виконання рішення суду з
попередженням про адміністративну та
кримінальну відповідальність. Однак,
при повторній перевірці
держвиконавцем виконання рішення суду,
було встановлено про повторне
невиконання боржником вимог
виконавчих листів 07.10.2013 р. за що 08.10.2013
р., на боржника було накладено штраф у
розмірі 340 грн.

14.10.2013 р., до Овідіопольського РВ ГУМВС
України в Одеській області, державним
виконавцем надіслано подання про
притягнення боржника ОСОБА_2 до
кримінальної відповідальності за ст. 382
КК України за невиконання рішення суду.

Як пояснив в судовому засіданні
начальник ВДВС Овідіопольського РУЮ
Одеської області Костенко Р.В., для
виконання вказаного вище рішення суду,
а саме, для знесення прибудови
зазначеної у виконавчому документі -
необхідно залучення спеціальної
техніки і відповідно понесення значних
матеріальних витрат, у зв'язку з чим,
листом від 05.11.2013 р., стягувачу ОСОБА_1, у
відповідності до ст. 42 вказаного
Закону, було запропоновано
проавансувати витрати на проведення
виконавчих дій, і в якому помилково
було вказано, що у разі неавансування
витрат на проведення вказаних
виконавчих дій, виконавче провадження
буде завершено на підставі ст. 11 Закону.

Як встановив суд, і це підтверджено
документально, в рамках вищевказаного
відкритого виконавчого провадження,
21.11.2013 р., державним виконавцем були
надіслані листи до спеціалізованих
організацій, які мають відповідні
ліцензії на ведення господарської
діяльності, пов'язаної із створенням
об'єктів архітектури про визначення
можливості знесення, зазначених у
рішенні прибудов та визначення
вартості проведення вказаних робіт, у
зв'язку з тим, що знос зазначеної
прибудови може призвести до порушення
функціонування електромереж,
газопроводу, водопроводу, враховуючи,
що вказана у виконавчому листі
прибудова не є відокремленим від
основної споруди, не вказаної у рішенні
суду та не підлягає зносу.

28.01.2014 р., до ВДВС Овідіопольського РУЮ
надійшла відповідь спеціалізованої
організації про вартість вищевказаних
робіт, і в цей же день, до ГУЮ
держвиконавцем було направлено лист
щодо виділення коштів на проведення
виконавчих дій у сумі 75000 грн.

Таким чином, ніякого припису
державного виконавця від 05.11.2013 р.
скаржниця ОСОБА_1 не отримувала, а
отримала лише лист, в якому їй, як
стягувачу було запропоновано
проавансувати витрати на проведення
виконавчих дій, провадження по яким не
закрито, і після вказаного листа, ВДВС
Овідіопольського РУЮ було вжито ряд
заходів, необхідних для виконання
вищевказаних виконавчих документів і
відповідно постанова про закінчення
виконавчого провадження (дій)
державним виконавцем не виносилася і в
матеріалах обох виконавчих проваджень
таких постанов немає.

Отже, суд встановив, що лист державного
виконавця від 05.11.2013 р. - не є приписом
або постановою, і відповідно не є
процесуальним документом, який тягне
за собою будь-які правові наслідки щодо
закриття виконавчого провадження, і
який можливо оскаржити, а носить лише
інформаційний (рекомендаційний)
характер.

З пояснень начальника ВДВС
Овідіопольського РУЮ Костенка Р.В., які
він надав судовому засіданні
вбачається, що виконавче провадження
по виконанню вказаних вище виконавчих
листів за рішенням суду триває, не
зупинено і не закрито, а державним
виконавцем згідно Закону України «Про
виконавче провадження» проводяться
всі необхідні виконавчі дії, що
підтверджується матеріалами обох
виконавчих проваджень оригінали яких
були оглянуті судом в судовому
засіданні.

Враховуючи вищевикладене, на думку
суду, доводи, викладені у скарзі ОСОБА_1
є необґрунтованими і безпідставними
домислами про дії начальника ВДВС
Овідіопольського РУЮ Костенко Р.В.
нібито спрямовані на закінчення
виконавчого провадження по
примусовому виконанню зазначених вище
виконавчих листів № 2-544/12 виданих 13.12.2012
р. Овідіопольським райсудом,
враховуючи, що лист державного
виконавця від 05.11.2013 р. не є постановою
про закінчення виконавчого
провадження, і відповідно ніяких
неправомірних дій і перешкод по
виконанню вказаних виконавчих листів,
в розумінні ст.ст. 11,42,75,89 Закону України
«Про виконавче провадження» та
приписів ст. 387 ЦПК України начальником
ВДВС Овдіопольського РУЮ Костенком Р.В.
вчинено не було, а його дії відповідали
вимогам до повноважень державного
виконавця згідно із Законом України
«Про виконавче провадження», а тому в
задоволенні скарги ОСОБА_1 слід
відмовити на підставі ч. 2 ст. 387 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст. 10,11,57-60,169,208-209,383-387 ЦПК
України, Законом України «Про
виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1, за участю
заінтересованої особи (боржника)
ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій
начальника відділу державної
виконавчої служби Овідіопольського
РУЮ Одеської області Костенка Романа
Васильовича та зобов'язання вчинити
певні дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Одеської області
через Овідіопольський районний суд
шляхом подачі в 5-денний строк
апеляційної скарги з дня її
проголошення, а у разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
Гандзій Д.М.