АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/796/14
Справа № 643/979/13-ц
Головуючий І-ої інстанції:
Доповідач: Коростійова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року судова
колегія судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської
області в складі:

головуючого - Коростійової
В.І.,

суддів: - Ізмайлової Г.Н.,
Гуцал Л.В.,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення
Московського районного суду міста
Харкова від 11 грудня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк», за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору -
приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_3
звернулася до суду із вказаним позовом,
який уточнила у жовтні 2013 року.

В обгрунтування позову
посилалась на те, що 19 жовтня 2009 року
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 вчинено
виконавчий напис, яким запропоновано
звернути стягнення на належну їй
квартиру АДРЕСА_1 для задоволення вимог
публічного акціонерного товариства
(далі - ПАТ) "ОТП Банк" у розмірі 494582,38
грн.

Про існування вказаного напису
вона дізналася у вересні 2012 року.

Виконавчий напис вчинено з
порушенням закону: вона не отримувала
письмової вимоги від ПАТ "ОТП Банк" про
усунення порушень; нотаріус не мала
первинних документів, які б
підтверджували безспірність
заборгованості.

Посилаючись на вказані обставини,
просила: визнати виконавчий напис №9573
від 19 жовтня 2009 року незаконним та
таким, що не підлягає виконанню.

Відповідач, в особі свого
представника, проти позову
заперечував, посилаючись на його
безпідставність.

Приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 до суду не
з'явилась. В письмових запереченнях
вважала оспорюваний позивачкою
виконавчий напис таким, що вчинений з
додержанням вимог закону.

Рішенням Московського районного
суду міста Харкова від 11 грудня 2013 року
ОСОБА_3 у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просе рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове, яким позов ОСОБА_3 задовольнити.
При цьому посилається на: неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Інші особи, які беруть участь у
справі, рішення суду не оскаржили,
письмових заперечень на апеляційну
скаргу не подали.

Перевіряючи законність і
обгрунтованість судового рішення
відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України
- у межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія не знаходить
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
оспорюваний виконавчий напис, вчинений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 у
відповідності до вимог Закону України
«Про нотаріат», Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України.

Судова колегія з таким висновком суду
першої інстанції погоджується,
оскільки він відповідає обставинам
справи і вимогам закону.

Судом встановлено, що 15 вересня 2008
року між закритим акціонерним
товариством (далі - ЗАТ),
правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк",
і ОСОБА_3 укладено кредитний договір №
ML-706/159/2008, за умовами якого ОСОБА_3
отримала від банку кредит у сумі 52800
доларів США на споживчі цілі строком до
15 вересня 2023 року (а.с. 75-78).

На забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором 15
вересня 2008 року ЗАТ "ОТП Банк" і ОСОБА_3
уклали іпотечний договір № РML-706/159/2008,
за яким ОСОБА_3 передала в іпотеку банку
належну їй на праві власності
двокімнатну житловою площею 25,9 кв.м.,
загальною - 43 кв.м. квартиру АДРЕСА_1.
Вартість предмета іпотеки визначена у
договорі за згодою сторін і становить
366300 грн., що за курсом НБУ становить
75494,64 долари США (а.с. 70-72).

За умовами кредитного договору
ОСОБА_3 зобов'язана була щомісячно
погашати кредит рівними частинами з
нарахуванням процентів на залишок
заборгованості по кредиту.

ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним
договором належним чином не
виконувала, внаслідок чого допустила
заборгованість за кредитом та
процентами за його користування.

Відповідно до ч.2 ст.1054 Параграфу 2 ЦК
України до відносин за кредитним
договором застосовуються положення
параграфа 1 цієї глави, якщо інше не
встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.ЗЗ Закону
України «Про іпотеку» у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Згідно ч.І ст.35 Закону України «Про
іпотеку» у разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

ПАТ "ОТП Банк" 23 березня 2009 року за
вихідним №22-2/72841 вручив ОСОБА_3 вимогу
про дострокове повернення кредиту,
процентів за його користування, пені та
штрафів у тридцятиденний строк та
попередив, що у разі невиконання цієї
вимоги банк розпочне стягнення всієї
суми та зверне стягнення на майно
(а.с.108).

Вказану вимогу ОСОБА_3 не
виконала.

Оскільки боржник ОСОБА_3
прострочила виконання кредитного
зобов'язання, вимогу банку про
дострокове виконання зобов'язань у
тридцятиденний строк не виконала, банк
розпочав звернення стягнення на
предмет іпотеки.

У жовтні 2009 року ПАТ "ОТП Банк"
звернулося з заявою до приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу про звернення
стягнення на предмет іпотеки. При цьому
визначило заборгованість за кредитним
договором станом на 6 жовтня 2009 року у
сумі 496955,30 грн.(а.с.64).

19 жовтня 2009 року приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
було вчинено виконавчий напис, за яким
звернено стягнення на квартиру
АДРЕСА_1. При цьому запропоновано за
рахунок коштів, отриманих від
реалізації нерухомого майна,
задовольнити вимоги ПАТ "ОТП Банк" у
розмірі:

- заборгованість за кредитом - 52581,12
доларів США;

- несплачені відсотки за користування
кредитом за період з 16 січня 2009 року по 6
жовтня 2009 року 6759,56 доларів США;

- пеня за прострочення виконання
зобов'язань за період з 15 січня 2009 року
по 27 травня 2009 року - 21562,16 грн;

- штрафні санкції - 75 грн.

Всього становить 59340,68 доларів
США, що за курсом НБУ станом на 19 жовтня
2009 року становить 472495,22 грн. та 21637,16
грн., а загальна сума, що підлягає
стягненню в еквіваленті за курсом НБУ
становить 494582,38 грн. (а.с.62).

Доводи апеляційної скарги про те,
що при вчиненні виконавчого напису
нотарісом були порушені вимоги закону,
є безпідставними.

Здійснення виконавчого напису
нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88
Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 33,
35 Закону України «Про іпотеку»,
постановою Кабінету Міністрів України
«Про затвердження переліку документів,
за якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів» від 29 червня 1999 року № 1172»,
положеннями Інструкції «Про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України», затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 03
березня 2004 року № 20/5, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України від 3
березня 2004 року за № 283/8882, яка була
чинною на час вчинення виконавчого
напису.

Перелік документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів, встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Переліку документів,
за якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів, для одержання виконавчого
напису подаються: а) оригінал
нотаріально посвідченої угоди, що
передбачає сплату грошових сум,
передачу або повернення майна, а також
право звернення стягнення на
заставлене майно; б) документи, що
підтверджують безспірність
заборгованості боржника та
встановлюють прострочення виконання
зобов'язання.

Із письмових заперечень на позов
приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5
вбачається, що оригінали всіх
необхідних для вчинення виконавчого
напису документів були подані їй ПАТ
«ОТП Банк». Їх належно завірені копії
знаходяться у справах приватного
нотаріуса (а.с.131-134).

Для вчинення виконавчого напису
нотаріусу ПАТ «ОТП Банк» надало
розрахунок заборгованості.

Перелік документів, за яким стягнення
заборгованості проводиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів, не
передбачає надання нотаріусу
первинних бухгалтерських документів.

З огляду на це, посилання на це в
апеляційній скарзі є безпідставними.

Безпідставним є і посилання в
апеляційній скарзі на те, що
заборгованість, яка визначена у вимозі
про дострокове погашення кредиту, не
відповідає заборгованості, яка
визначена у виконавчому написі.

Із досудової вимоги від 23 березня
2009 року вбачається, що сума
заборгованості за кредитом визначена у
розмірі 52581,12 доларів США.

Така ж сума заборгованості за
кредитом визначена і у виконавчому
написі (а.с.12, 108).

Збільшення суми заборгованості
за відсотками та пені не свідчить про
спірність заборгованості, оскільки
вимога направлена у березні 2009 року, а з
заявою про видачу судового наказу банк
звернувся у жовтні 2009 року.

До того ж доказів того, що сума
заборгованості була спірною, ОСОБА_3 не
надала.

Заборгованість за кредитом до
цього часу не погасила.

Не підтверджено належними
доказами і посилання в апеляційній
скарзі на те, що підпис про одержання
вимоги від 23 березня 2009 року ОСОБА_3 не
належить.

Іпотечний договір № РML-706/159/2008 у
встановленому законом порядку
недійсним не визнано.

А тому посилання на те, що цим
договором порушені права чоловіка
ОСОБА_3 - ОСОБА_6, є безпідставним.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Керуючись ч. 1 ст. 303, ст.304, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319
ЦПК України судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Московського районного суду
міста Харкова від 11 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: