Справа № 2-1057/06
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2014           року
м. Броди

Бродівський районний суд Львівської
області в складі:

головуючої судді Бунда А.О.

при секретарі Музичка Л.Т.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на
постанови державного виконавця
Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ
ОСОБА_2 від 26.08.2014 р., суд,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на
постанови ВП № 44474830, ВП № 44474918, ВП №
44474681 державного виконавця
Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ
ОСОБА_2 від 26.08.2014 р., в якій просить:

визнати постанови державного
виконавця Шевченківського ВДВС ВП №
44474830, ВП № 44474918, ВП № 44474681 від 26.08.2014р.
неправомірними та скасувати їх;

зобов’язати державного виконавця
усунути порушення та відкрити
виконавче провадження за виконавчими
листами по справі № 2-1057 про стягнення з
ПП «Мацишин» м.Львів пр.Чорновола,43А/401
на його користь заборгованість по
заробітній платі в сумі 4879 грн., 1000 грн.
моральної шкоди, 375 грн. заробітної
плати в межах платежу за один місяць.

В скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що
26.08.2014р. державним виконавцем
Шевченківського ВДВС було винесено
постанови ВП № 44474830, ВП № 44474918, ВП №
44474681 про відмову у відкритті
виконавчого провадження. В даних
постановах державним виконавцем
зазначено, про те, що виконавчий
документ не відповідає вимогам п.3 ст.18
ЗУ «Про виконавче провадження» та п.3.3
п.п. г) Інструкції з організації
примусового виконання рішень, а саме:
відсутній реєстраційний номер
облікової картки платника податків
боржника, що унеможливлює примусове
виконання рішення суду (накладення
арешту на майно боржника, тощо). Однак,
заявник вважає, що винесені постанови є
незаконними та необґрунтованими та
порушують його права. Тому, що як
вбачається із виконавчих листів № 2-1057
від 05.12.2006 року, що є виконавчим
документом, то останній відповідає
вимогам ст. 18 ЗУ «Про виконавче
провадження», оскільки в ньому
зазначені обов’язкові дані, що мають
бути вказані у виконавчому документі, а
саме: повне найменування та ім’я
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження та місце проживання.
Ст.18 п.3 вказано, що зазначені дані щодо
ідентифікаційного коду зазначаються
якщо вони відомі суду. Державний
виконавець не врахував те, що виконавчі
документи було видано у 2006 році, а 04
липня 2012 року Верховною Радою принято
Закон України «Про внесення змін до
деяких законодавчих, України щодо
вдосконалення та спрощення процедури
державної реєстрації земельних
ділянок та речових прав на нерухоме
майно», статтею 6 розділу 1 якого
внесено зміни до статті 18 Закону
України «Про виконавче провадження»,
відповідно до яких обов’язковою
вимогою до виконавчого документа є
зазначення ідентифікаційного коду
боржника. Враховуючи положення частини
першої статті 58 Конституції України, а
також пункту 1 розділу 2 Закону України
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
вдосконалення та спрощення процедури
державної реєстрації земельних
ділянок та речових прав на нерухоме
майно», зазначена вимога стосується
виконавчих документів, виданих після 08
серпня 2012 року.

При направленні заяви про прийняття
виконавчих документів до виконання
позивачем зазначені інші дані, що
стосуються боржника, які можуть
допомогти державному виконавцю при
вчиненні виконавчих дій щодо виконання
виконавчих документів. А також
заявлено клопотання щодо вчинення
виконавчих дій, які передбачені
Законом України «Про виконавче
провадження». Зважаючи на
вищевикладене державному виконавцю
необхідно було б зробити запити і
скористатись своїми правами
передбаченими ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження». Однак, цього
зроблено не було.

Крім того, ЗУ «Про виконавче
провадження» та Інструкція з
організації примусового виконання
рішень не містить норми, яка б
вказувала на те, що відсутність інших
необов'язкових даних у виконавчому
документі є підставою для винесення
оскаржуваної постанови, якщо
виконавчий документ було видано до
08.08.2012 року. Отже, застосування
державним виконавцем п. 6 ч. 1 ст. 26 ЗУ
«Про виконавче провадження» є
неправомірним та безпідставним. Також
заявник зазначає про те, що Інструкція
з організації примусового виконання
рішень, затверджена Наказом
Міністерства юстиції України № 512/5 від
02.04.2012 року, на яку посилається
державний виконавець, є підзаконним
нормативним актом, положення якого
щодо вимог до виконавчого документа
суперечать ЗУ «Про виконавче
провадження», що має вищу юридичну
силу, а тому в даній конкретній
ситуації, в даних правовідносинах
підлягає застосуванню саме Закон.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не
з’явився, подав суду письмову заяву в
якій скаргу підтримав, просить її
задовольнити, скасувати постанови
державного виконавця Шевченківського
ВДВС Львівського МУЮ від 26.08.2014 р.

Державний виконавець Шевченківського
ВДВС Львівського МУЮ в судове
засідання не з’явився, однак належним
чином був повідомлений про час та місце
розгляду скарги, про що свідчить
розписка про отримання судової
повістки, про причини неявки суду не
повідомив, від нього не надходила заява
про відкладення судового засідання.

Суд ухвалив справу розглядати у
відсутності сторін на підставі наявних
у справі доказів.

Суд ухвалив розглядати справу у
відсутності сторін на підставі наявних
у справі доказів, без фіксування
судового засідання технічними
засобами, що відповідає ст.197 ч.2 ЦПК
України.

Вивчивши матеріали скарги,
з’ясувавши обставини справи, суд
дійшов до висновку, що скарга підлягає
до задоволення виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 26.08.2014 р.
державним виконавцем Шевченківського
ВДВС Львівського МУЮ було винесено
постанови ВП № 44474830, ВП № 44474918, ВП №
44474681 про відмову у відкритті
виконавчого провадження на підставі
пункту 6 частини першої статті 26 Закону
України «Про виконавче провадження».
Відмовлено у відкритті виконавчого
провадження щодо примусового
виконання рішення Бродівського
районного суду Львівської області
згідно виконавчих листів по справі
№2-1057 виданих 20.11.2006 р. та 05.12.2006 року. Як
зазначено в постановах, виконавчі
листи не відповідають вимогам пункту 3
частини першої статті 18 зазначеного
Закону та п.3.3 Інструкції з організації
примусового виконання
рішень,затвердженої наказом
Міністерства юстиції України 02.04.2012 р.
№512/5, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 02.04.2012 р. за №489/2080, а
саме: відсутній ідентифікаційний код
суб’єкта господарської діяльності
боржника, що унеможливлює встановлення
належного боржника, з якого слід
проводити стягнення.

З оглянутих в судовому засіданні
виконавчих листів виданих по справі №
№2-1057/06 вбачається, що виконавчий лист в
частині стягнення заробітної плати за
один місяць виданий 20.11.2006 р., а два
виконавчі листи в частині стягнення
заробітної плати та завданої моральної
шкоди видані 05.12.2006 року. Дані
виконавчі листи відповідають вимогам
ст.19 Закону України «Про виконавче
провадження» (в редакції Закону
України від 10.07.2003 р. №1095-І), зокрема, п.3
ч.1 якою передбачено, що
ідентифікаційний код суб’єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника за його наявності (для
юридичних осіб) зазначається у випадку
якщо вони відомі суду.

Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону «Про
виконавче провадження» (в редакції
чинній на день винесенення постанов
від 26.08.2014 р.) надає право державному
виконавцю при здійсненні виконавчого
провадження з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі й конфіденційну.

З матеріалів справи вбачається, що
державним виконавцем не було вжито
відповідних заходів, згідно ст.11 ЗУ
«Про виконавче провадження», щодо
витребування інформації щодо
ідентифікаційного коду боржника
(юридичної особи) – ПП «Мацишин»,
м.Львів пр.Чорновола,43а/401.

У зв’язку з вищевикладеним, суд вважає,
що винесення державним виконавцем
26.08.2014 р. постанов про відмову у
відкритті виконавчого провадження є
передчасним, оскільки ним
процесуальні положення, передбачені
законом.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що відсутність у виконавчому
листі ідентифікаційного номера
боржника не є підставою для відмови
державного виконавця у відкритті
виконавчого провадження, тому
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження слід
скасувати.

На підставі ст.ст.11,18,19,25 Закону
України «Про виконавче провадження»,
керуючись ст.ст. 386 - 388 ЦПК України, с у
д, –

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на постанови ВП № 44474830,
ВП № 44474918, ВП № 44474681 державного
виконавця Шевченківського ВДВС
Львівського МУЮ ОСОБА_2 від 26.08.2014р -
задовольнити.

Визнати неправомірними та скасувати
постанови державного виконавця
Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ
ОСОБА_2 ВП № 44474830, ВП № 44474918, ВП № 44474681
від 26.08.2014р.

Зобов’язати державного виконавця
Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ
ОСОБА_2:

- відкрити виконавче провадження за
виконавчим листом по справі № 2-1057 від
20.11.2006 р. про стягнення з ПП «Мацишин» в
користь ОСОБА_1 заробітної плати в
частині стягнення заробітної плати за
один місяць в сумі 375 грн.;

- відкрити виконавче провадження за
виконавчим листом по справі № 2-1057 від
05.12.2006 р. про стягнення з ПП «Мацишин» в
користь ОСОБА_1 4879 грн. заробітної
плати;

- відкрити виконавче провадження за
виконавчим листом по справі № 2-1057 від
05.12.2006 р. про стягнення з ПП «Мацишин» в
користь ОСОБА_1 1000 грн. завданої
моральної шкоди.

Судові витрати компенсувати за рахунок
держави.

Копію ухвали направити в
Шевченківський ВДВС Львівського МУЮ.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Бродівський районний суд Львівської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п’яти днів з дня
отримання її копії.

Суддя:

ОСОБА_3