15.07.2014
УХВАЛА

Справа № 642/5959/14-ц

2/642/1400/14

15 липня 2014 року м.Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Проценко Л.Г. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у вільному спілкуванні з дитиною, притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності, встановлення графіку побачень з дитиною та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовом про усунення перешкод у вільному спілкуванні з дитиною, притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності, встановлення графіку побачень з дитиною та стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

Позивачем не виконано вимоги ст.ст.119 ЦПК України, а саме: відсутні зазначення доказів, які підтверджують спричинення позивачу моральної шкоди. Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Як зазначено у п. 5.1 листа Міністерства юстиції України 13.05.2004 року №35-13/797, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, з'ясуванню підлягає підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В позові не зазначено, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір моральної шкоди у сумі 10000 грн., та якими доказами це підтверджується.

Крім того, позивачем не конкретизовано вимоги про притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності, та яким органом вона має бути притягнена до адміністративної відповідальності.

Також, до участі в справі не залучено всіх осіб, інтересів яких стосується даний позов, а саме відповідний орган опіки та піклування.

Згідно до ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121, 209, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у вільному спілкуванні з дитиною, притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності, встановлення графіку побачень з дитиною та стягнення моральної шкоди залишити без руху.

Запропонувати позивачу виправити недоліки позовної заяви в пятиденний строк з моменту отримання даної ухвали і розяснити, що у випадку не виконання вимог суду позовна заява буде вважатися не поданою і буде повернута позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Г. Проценко