Справа №621/2962/13-ц
РІШЕННЯ

іменем України

24 січня 2014 року Зміївський
районний суд Харківської області в
складі:

головуючого судді
-Шахової В.В.,

за участю секретаря судового
засідання - Дерега Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Акцент - Банк» до Відділу
державної виконавчої служби
Зміївського районного управління
юстиції, третя особа ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
зняття арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Акцент-Банк» (надалі Банк)
звернувся з позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Зміївського районного управління
юстиції (надалі ВДВС Зміївського РУЮ),
третя особа ОСОБА_1, ОСОБА_2, в якому
просив скасувати арешт накладений
Відділом державної виконавчої служби
Зміївського районного управління
юстиції на автомобіль BMW, модель: 728 І,
рік випуску: 1997, тип ТЗ: Легковий
сєдан-В, № кузова/шасі: НОМЕР_1,
реєстраційний номер: НОМЕР_2. Вилучити
із ату опису і арешту автомобіль BMW,
модель: 728 І, рік випуску: 1997, тип ТЗ:
Легковий сєдан-В, № кузова/шасі: НОМЕР_1,
реєстраційний номер: НОМЕР_2. В
обгрунтування позову вказав, що ВДВС
Зміївського РУЮ було накладено арешт
на вищезазначений автомобіль, що
належить на праві власності ОСОБА_1.
Арешт було накладено в межах
виконавчого провадження по стягненню з
ОСОБА_1 заборгованості на користь
третіх осіб. В Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна арешт
зареєстровано не було, проте постанову
про арешт було подано до органів ДАІ.
Вважають арешт таким, що порушує їх
права, як заставодержателя, виходячи з
наступного. Відповідно до укладеного
кредитно-заставного договору №
АВ26АЕ00000075 від 14.08.2008 року ОСОБА_1 14.08.2008
року отримала кредит на строк до 13.08.2013
р. включно в розмірі 18945.93 дол. США зі
сплатою відсотків. Згідно того ж
договору в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитом Позичальник
передав в заставу банку автомобіль BMW,
модель: 728 І, рік випуску: 1997, тип ТЗ:
Легковий сєдан-В, № кузова/шасі: НОМЕР_1,
реєстраційний номер: НОМЕР_2.
Відповідно до п. 17.10 договору загальна
вартість заставленого майна складає
97003.00 грн. Відповідно до укладеного
договору Заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги за рахунок
Предмету застави переважно перед
іншими кредиторами Заставодавця. Взяті
на себе зобов'язання за договором №
АВZ6АЕ00000075 від 14.08.2008 року Банк виконав
своєчасно та належним чином, надавши
ОСОБА_1 кредит в повному обсязі,
натомість остання свої зовобов'язання
за договором не виконує, в результаті
чого станом на 14.08.2008 року має
заборгованість в розмірі 76804,57 дол. США
(що за курсом НБУ становить 613 898,93 грн.).
З посиланням на ст..ст. 572, 589 ЦК України,
ст.. 17 Закону України «Про заставу», ст..
54, 57, 60 Закону України «Про виконавче
провадження» та з урахуванням того, що
заборгованість ОСОБА_1 перед Банком
перевищує вартість предмету застави,
то заставний автомобіль не може бути
використаний для погашення
заборгованості боржника перед іншими
стягувачами, які не є
заставодержателями, і забезпечує лише
виконання зобов'язань ОСОБА_1 перед ПАТ
"Акцент-Банк", просив позов
задовольнити.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача - ВДВС
Зміївського РУЮ в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином та
своєчасно, про причини неявки суду не
повідомив, надав письмові заперечення
на позов, в яких просив в задоволенні
позову відмовити, а справу розглянути в
його відсутність.

Третя особа, ОСОБА_1, в судове засідання
не з'явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином, про
причини неявки суду не повідомила,
надала заяву, в якій просила справу
розглянути в її відсутність, проти
задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 в судовому засіданні проти
задоволення позовних вимог
заперечувала з підстав наведених у
письмових заперечення на позовну
заяву.

Суд, заслухавши пояснення
представників позивача та третьої
особи, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані по справі докази в їх
сукупності, приходить до висновку, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до
укладеного кредитно-заставного
договору № АВ26АЕ00000075 від 14.08.2008 року
ОСОБА_1 14.08.2008 року отримала кредит на
строк до 13.08.2013 р. включно в розмірі 18945.93
дол. США зі сплатою відсотків. Згідно
того ж договору в забезпечення
виконання зобов'язань за кредитом
Позичальник передав в заставу банку
автомобіль BMW, модель: 728 І, рік випуску:
1997, тип ТЗ: Легковий сєдан-В, №
кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний
номер: НОМЕР_2. Відповідно до п. 17.10
договору загальна вартість
заставленого майна складає 97003.00 грн.

08.01.2009 року за № 8354380 в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна було
зареєстровано приватне обтяження, а
саме заставу рухомого майна:
автомобіль BMW, модель: 728 І, рік випуску:
1997, тип ТЗ: Легковий сєдан-В, №
кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний
номер: НОМЕР_2, що підтверджується
витягом з Державного реєстру обтяжень
рухомого майна № 41875581 від 13.09.2013 року.

Відповідно до постанови про відкриття
виконавчого провадження від 02.06.2009 року
в ВДВС Зміївського РУЮ знаходиться на
виконанні виконавчий лист № 2-98 від
15.04.2009 року, виданий Зміївським
районним судом Харківської області про
стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 14691,
78 грн. на користь ХД АТ «Індекс-Банк».

04.08.2009 року постановою ВДВС Зміївського
РУЮ накладено арешт на все майно, що
належить ОСОБА_1

Вказана постанова, крім іншого,
знаходиться на виконанні в органах ДАІ,
що підтверджується карткою арешту
транспортного засобу за параметрами
автомобіль BMW, модель: 728 І, рік випуску:
1997, тип ТЗ: Легковий сєдан-В, №
кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний
номер: НОМЕР_2.

Даних про те, що постанова ВДВС
Зміївського РУЮ від 04.08.2009 року про
накладення арешту на все майно, що
належить ОСОБА_1 зареєстрована в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна матеріали справи не містять і
відповідних доказів сторонами не
надано.

Суд зазначає, що позовні вимоги Банк
обґрунтовує тим, що накладення арешту
на майно, яке перебуває в заставі
порушує права позивача, оскільки за
рахунок такого майна не можуть бути
задоволені вимоги інших осіб, окрім
заставодержателя.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
заставу», застава - це спосіб
забезпечення зобов'язань, якщо інше не
встановлено законом. В силу застави
кредитор (заставодержатель) має право
в разі невиконання боржником
(заставодавцем) забезпеченого
заставою зобов'язання одержати
задоволення з вартості заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами..

Відповідно до ст.19 Закону України «Про
заставу», за рахунок заставленого
майна заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент
фактичного задоволення, включаючи
проценти, відшкодування збитків,
завданих прострочкою виконання (а
у випадках, передбачених законом чи
договором, - неустойку), необхідні
витрати на утримання заставленого
майна, а також витрати на здійснення
забезпеченої заставою вимоги, якщо
інше не передбачено договором
застави.

Згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 20 Закону України
«Про заставу», звернення стягнення на
заставлене майно здійснюється за
рішенням суду або третейського суду,
на підставі виконавчого напису
нотаріуса, якщо інше не передбачене
законом або договором застави.
Реалізація заставленого майна, на яке
звернено стягнення, провадиться
державним виконавцем на підставі
виконавчого листа суду або наказу
господарського суду, або виконавчого
напису нотаріусів у встановленому
порядку, якщо інше не передбачено цим
Законом чи договором.

Згідно положень ст. 589 ЦК України у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 54 Закону
України «Про виконавче провадження»
звернення стягнення на заставлене
майно в порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя. Для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно може бути звернуто у
разі: виникнення права застави після
винесення судом рішення про стягнення;
якщо вартість предмета застави
перевищує розмір заборгованості
боржника заставодержателю.

За ст. 57 Закону України «Про виконавче
провадження», арешт майна боржника
застосовується для забезпечення
реального виконання рішення, при цьому
арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем, в
тому числі, шляхом: винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони його відчуження.

Суд зазначає, що з аналізу норм Закону
України "Про заставу" та Закону України
"Про виконавче провадження"
вбачається, що чинним законодавством
не встановлено обмежень щодо
накладення арешту або встановлення
іншого обтяження на майно, яке передане
в заставу, в т.ч. передання в наступну
заставу.

Разом з тим, законодавством
встановлюється обмеження щодо
можливості задоволення вимог
кредитора за рахунок майна переданого
в заставу, зокрема встановлюється
черговість (пріоритет) на задоволення
забезпечених заставою вимог.

Отже, сам по собі факт накладення
арешту на заставлене майно не може
порушувати прав позивача.

Крім того, позивачем не доведено, що
відповідачем вчиняються дії
направлені на відчуження майна або
створення перешкод щодо його
реалізації заставодержателем з вищим
пріоритетом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги в частині скасування
арешту накладеного Відділом державної
виконавчої служби Зміївського
районного управління юстиції на
автомобіль BMW, модель: 728 І, рік випуску:
1997, тип ТЗ: Легковий сєдан-В, №
кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний
номер: НОМЕР_2 є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про вилучення із
ату опису і арешту автомобіль BMW,
модель: 728 І, рік випуску: 1997, тип ТЗ:
Легковий сєдан-В, № кузова/шасі: НОМЕР_1,
реєстраційний номер: НОМЕР_2, суд
зазначає наступне.

Відповідно до ст.60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч.1 ст.57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 58 ЦПК України, належними
є докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування.

Проте, в порушення ст..ст. 57, 58, 60 ЦПК
України позивач не надав суду належних
доказів того, що ВДВС Зміївського РУЮ
складався акт опису і арешту
автомобіля BMW, модель: 728 І, рік випуску:
1997, тип ТЗ: Легковий сєдан-В, №
кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний
номер: НОМЕР_2.

Матеріали справи містять лише акт
опису і арешту майна від 26.01.2011 року,
складений державним виконавцем ВДВС
Зміївського РУЮ при примусовому
виконанні виконавчого листа № 2-106
виданого 25.10.2010 року Зміївським
районним судом Харківської області про
стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 193279,
49 грн. та 1790 грн. на користь ОСОБА_2,
згідно якого було описано квартиру
АДРЕСА_1.

Таким чином, суд також дійшов висновку
про необґрунтованість вимог позивача в
цій частині, оскільки вони не
підтверджені належними доказами.

Керуючись ст.. 589 ЦК України, ст..ст. 19, 20
Закону України «Про заставу», ст..ст. 54,
57 Закону України «Про виконавче
провадження», ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60, 88, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Акцент -
Банк» до Відділу державної виконавчої
служби Зміївського районного
управління юстиції, третя особа ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про зняття арешту - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд Харківської
області шляхом подачі апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 29.01.2014
року.

Головуючий: