Справа № 2-2073/2011 Головуючий у І
інстанції Корнієнко С.В.Провадження №
22-ц/780/325/14 Доповідач у 2
інстанції ТаргонійКатегорія 19
УХВАЛА

Іменем України

22 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді: Таргоній Д.О.,

суддів: Приходько К.П., Голуб С.А.,

при секретарі: Дмитренко Ю.О.,

розглянула матеріали цивільної справи
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 10 листопада 2011 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
припинення зобов'язання, стягнення
штрафу за умовами попереднього
договору.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2011 року позивачка ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1
про визнання зобов'язання по укладанню
договору купівлі-продажу житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1 та
земельної ділянки, на якій він
розташований, такими, що припинили свою
дію, а також про стягнення з
відповідача штрафу, передбаченого
умовами попереднього договору.

В обгрунтування позовних вимог
послалась на наступні обставини.

25 червня 2010 року між сторонами по
справі був укладений попередній
договір, відповідно до умов якого
ОСОБА_2 взяла на себе зобов'язання не
пізніше 09 липня 2010 року продати ОСОБА_1
житловий будинок загальною площею 288,8
кв.м., що знаходиться за вищевказаною
адресою, а також земельну ділянку, на
якій будинок розташовано.

На виконання п. 3 попереднього договору
ОСОБА_1 передала позивачу аванс в
розмірі 79 094 грн.

07 липня 2010 року між сторонами був
укладений додатковий договір про
внесення змін та доповнень до
попереднього договору, яким
встановлено дату підписання основного
договору купівлі-продажу - в термін не
пізніше 14 липня 2010 року.

14 липня 2010 року ОСОБА_1 подала
нотаріально оформлену заяву про
розірвання попереднього договору та
повернення авансу у зв'язку з
відсутністю проекту та технічних умов
на електропостачання, надання
неправдивої інформації щодо
встановленої потужності
електропостачання та розміщення
газової плити.

Позивачка вважає таку відмову
відповідача від укладання основного
договору необгрунтованою, тому просила
суд визнати зобов'язання по укладанню
основного договору припиненими, а
також стягнути з відповідачки на свою
користь штраф, передбачений п. 8
попереднього договору, у розмірі 79 094,00
грн.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 10 листопада 2011 року позов ОСОБА_2
задоволено у повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі, поданій
через представника, відповідачка
ОСОБА_1 просить рішення суду першої
інстанції скасувати з підстав
порушення норм матеріального та
процесуального права та закрити
провадження по справі.

Зокрема, в обгрунтування апеляційної
скарги зазначила, що Васильківський
міськрайонний суд розглянув дану
справу з порушенням процесуального
права, які визначають підсудність
справ. Крім того, районний суд
неправомірно відмовив у розгляді
клопотання відповідача про закриття
провадження по справі, оскільки
набрало законної сили рішення суду з
приводу того ж самого предмету, між
тими ж сторонами та з тих же підстав.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення учасників
процесу, перевіривши матеріали
цивільної справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку про відмову в її задоволенні,
виходячи з наступного.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

В судовому засіданні встановлено, що 25
червня 2010 року між сторонами по справі
був укладений попередній договір,
відповідно до умов якого ОСОБА_2 взяла
на себе зобов'язання не пізніше 09 липня
2010 року продати ОСОБА_1 житловий
будинок загальною площею 288,8 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а
також земельну ділянку, на якій будинок
розташовано.

На виконання п. 3 попереднього договору
ОСОБА_1 передала позивачу аванс в
розмірі 79 094 грн.

07 липня 2010 року між сторонами був
укладений додатковий договір про
внесення змін та доповнень до
попереднього договору, яким
встановлено дату підписання основного
договору купівлі-продажу - в термін не
пізніше 14 липня 2010 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач безпідставно відмовилась
від укладання основного договору, у
зв'язку з чим, відповідно до умов п. 8
попереднього договору, повинна
сплатити штраф у розмірі 100% від суми
авансу, переданого за цим договором.

Колегія суддів апеляційного суду з
такими висновками погоджується,
оскільки вони відповідають обставинам
справи та грунтуються на вимогах
чинного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 635 ЦК України сторона, яка
необґрунтовано ухиляється від
укладення договору, передбаченого
попереднім договором, повинна
відшкодувати другій стороні збитки,
завдані простроченням, якщо інше не
встановлено попереднім договором або
актами цивільного законодавства.

Доводи апеляційної скарги в частині
закриття провадження у справі з
підстав, передбачених ст. ст. 205, 206 ЦПК
України, колегія суддів апеляційного
суду вважає їх необгрунтованими,
виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України,
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо набрали законної сили
рішення суду або ухвала суду про
закриття провадження у справі у зв'язку
з відмовою позивача від позову або
укладенням мирової угоди сторін,
ухвалені або постановлені з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Дніпровського районного суду
Київської області від 15 червня 2011 року
ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову
до ОСОБА_1 про визнання необгрунтованою
відмови від укладення договорів та
припинення зобов'язання шляхом
зарахування зустрічних однорідних
вимог.

Як вбачається зі змісту даного рішення,
ОСОБА_2 заявляла свій позов про
визнання необгрунтованою відмови від
укладення договорів та визнання
зобов'язання припиненим шляхом
зарахування зустрічних однорідних
вимог, посилаючись на положення ст. 601
ЦК України.

Позов ОСОБА_2, який поданий до
Васильківського міськрайонного суду
Київської області, заявлений з інших
підстав, з посиланням на положення ч. 2
ст. 635 ЦК України, з вимогою про
стягнення штрафу, передбаченого
умовами попереднього договору.

З огляду на вказане, підстави для
скасування рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 10 листопада 2011 року із закриттям
провадження по справі відсутні.

Крім того, доводи апеляційної скарги
щодо порушення правил підсудності при
розгляді справи не можуть бути взяті до
уваги судом апеляційної інстанції,
оскільки згідно норм процесуального
законодавства порушення правил
підсудності не є підставою для
скасування рішення.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія
суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 10 листопада 2011 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: