рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

10 лютого 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд в Одеській області

у складі головуючого - судді
Шевчук Ю.В.

при секретарі - Мамончик К.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білгород-Дністровському
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Затоківської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області про визнання права
власності на самочинне будівництво,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з
позовом про визнання права власності
на самочинне будівництво, вказуючи, що
на підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку від
31.10.2011 року належить земельна ділянка
площею 0,0548 га, що розташована на
АДРЕСА_1, акт зареєстрований в книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю № ,
яка надана для ведення садівництва, нею
для поліпшення житлових умов було
вчинено самочинне будівництво:
садового будинку літ. «Д», загальною
площею 52,9 кв.м, житловою площею 52,9 кв.м,
тераси літ. «д», господарського блоку
літ. «Є», на які необхідно визнати право
власності, у зв'язку з тим, що
побудовані будівлі являються
самочинними.

Позивачка судове засідання не
з'явилася, представила заяву, що позов
підтримує, просить справу розглядати
за її відсутністю.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, згідно заяви
просила суд розглянути справу за
наявними матеріалами справи,
відповідно до чинного законодавства,
дослідивши норми матеріального та
процесуального права та за його
відсутністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, надані
докази, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку від
31.10.2011 року належить земельна ділянка
площею 0,0548 га, що розташована на
АДРЕСА_1, акт зареєстрований в книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю № ,
яка надана для ведення садівництва.

Позивачкою для поліпшення житлових
умов було вчинено самочинне
будівництво: садового будинку літ. «Д»,
загальною площею 52,9 кв.м, житловою
площею 52,9 кв.м, тераси літ. «д»,
господарського блоку літ. «Є».

За самочинне будівництво позивачка
була притягнута до адміністративної
відповідальності.

Розміщення самовільних будівель не
суперечить Державним будівельним
нормам ДБН 360-92 та
санітарно-епідеміологічним вимогам. В
результаті самочинного будівництва
права інших осіб не порушено.

Згідно технічного висновку,
розробленого ТОВ «Стратегія»
(держліцензія АД № 035620) стан основних
несучих будівельних конструкцій
самовільних будівель, відповідають
вимогам будівельних норм, знаходяться
в задовільному технічному стані та при
годні до експлуатації.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна). Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності
виникає з моменту його прийняття до
експлуатації. Якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Відповідно до ст. 376 п. 5 ЦК України, на
вимогу власника земельної ділянки суд
може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинно
збудоване на ній, якщо це не порушує
права інших осіб.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_1, що підлягають
задоволенню, визнавши за нею право
власності на самочинно зведені
будівлі: садовий будинок літ. «Д»,
загальною площею 52,9 кв.м, житловою
площею 52,9 кв.м, терасу літ. «д»,
господарський блок літ. «Є», що
розташовані на земельній ділянці
АДРЕСА_1.

На підставі викладеного і керуючись
ст.376 ЦК України, ст.ст.11, 130, 174, 209, 214-215
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
самовільно зведені будівлі: садовий
будинок літ. «Д», загальною площею 52,9
кв.м, житловою площею 52,9 кв.м, терасу
літ. «д», господарський блок літ. «Є», що
розташовані на земельній ділянці
АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: