У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Парінової І.К.,Коротуна В.М.,Штелик
С.П.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до приватного акціонерного
товариства «Пансіонат «Прибережний»
про визнання права власності та за
зустрічним позовом приватного
акціонерного товариства «Пансіонат
«Прибережний» до ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні власністю
шляхом припинення права власності на
дві квартири, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Ялтинського міського
суду Автономної Республіки Крим від 31
травня 2013 року та ухвалу Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 28
жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до приватного
акціонерного товариства «Пансіонат
«Прибережний» (далі по тексту - ПАТ
«Пансіонат «Прибережений»), в якому
просив визнати право власності на
квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 65,5
кв. м, житловою площею 21,4 кв. м та
квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 51,4
кв. м, житловою площею 10,7 кв. м.
Посилався на те, що вказані квартири
належали йому на праві власності на
підставі свідоцтв про право власності
на них. Проте зазначений факт не
визнавався та оскаржувався
відповідачем.

У березні 2013 року ПАТ «Пансіонат
«Прибережний» звернулося до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_4, в якому
просило зобов'язати його усунути
перешкоди у здійсненні права
користування земельною ділянкою
шляхом припинення права власності на
вищезазначені квартири. Свої вимоги
обґрунтовувало тим, що рішенням
Ялтинського міського суду Автономної
Республіки Крим від 11 січня 2010 року
встановлено, що двоповерховий пляжний
павільйон «Сон у моря» збудовано
самочинно на земельній ділянці площею
9,8565 га, яка знаходилася в користуванні
пансіонату з 1972 року; зобов'язано
ОСОБА_4 знести квартири АДРЕСА_1 АДРЕСА_2
АДРЕСА_3 та повернути земельну ділянку
позивачу. Рішення суду виконано,
двоповерховий павільйон повністю
знесено. Проте ОСОБА_4 продовжує
значитися власником квартир, чим
порушує права пансіоната. З огляду на
викладене, ПАТ «Пансіонат
«Прибережний» позов просило
задовольнити.

Рішенням Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 31
травня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 28 жовтня 2013 року, в
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.
Позовні вимоги ПАТ «Пансіонат
«Прибережний» задоволено, вирішено
припинити право власності ОСОБА_4 на
квартири АДРЕСА_1 АДРЕСА_2

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати судові рішення судів
попередніх інстанцій, і ухвалити нове
рішення, яким його позовні вимоги
задовольнити, а ПАТ «Пансіонат
«Прибережний» у задоволенні позову
відмовити, мотивуючи свої вимоги
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК
України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про
задоволення позову ПАТ «Пансіонат
«Прибережний», суд першої інстанції, з
висновком якого погодився апеляційний
суд, керувався тим, що відповідно до
норм Конституції України, ЦК України,
Закону України «Про оренду землі»,
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» порушені права
товариства як орендаря земельної
ділянки підлягали захисту шляхом
припинення права власності ОСОБА_4
Водночас, відмовляючи у задоволенні
позову ОСОБА_4, суд виходив з
неможливості визнання його права
власності на спірні квартири, оскільки
на виконання судового рішення вони
були знищені як частина об'єкту
самочинного будівництва.

Доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують і фактично
зводяться до переоцінки доказів.

Оскільки зі змісту касаційної скарги
не вбачається порушення судами норм
процесуального права чи неправильного
застосування норм матеріального права,
колегія суддів вважає за необхідне
касаційну скаргу відхилити.

Керуючись статтями 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 31
травня 2013 року та ухвалу Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 28
жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

І.К. ПаріноваВ.М. КоротунС.П. Штелик