Справа № 502/2306/14-ц
УХВАЛА

10 жовтня 2014 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Балан М.В. при секретарі Урсул Г.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Відділу Державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань за рішенням суду

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції за погодженням начальника Відділу подав до суду подання про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання боржником грошового зобовязання за рішенням Кілійського районного суду по справі № 2-617/11. Постановою державного виконавця було відкрите виконавче провадження, але ОСОБА_1 добровільно не виконує рішення суду з моменту набранням ним законної сили.

Державний виконавець в поданні також просить суд розглядати справу у його відсутність, підтримує подання у повному обсязі.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає подання обґрунтованим та таким, що є заснованим на законі та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Частиною 2 ст. 377-1 ЦПК передбачено, що суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця. Керуючи даною нормою суд приймає рішення без виклику боржника у судове засідання.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно з ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до виконавчого листа, виданого Кілійським районним судом справа № 2-617/11, за рішенням Кілійського районного суду від 22.04.2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики від 04.01.2008 року в розмірі 16460 грн. та судових витрат в сумі 416 грн.. Рішення набрало законної сили 07.05.2013 року.

За рішенням суду з відповідним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження постановою держвиконавця серія ВП № 43213156 від 07.05.2014 року.

Але, як вказав державний виконавець в матеріалах подання, у виконавчому провадженні було встановлено, що боржник ухиляється від сплати своїх зобовязань за рішенням суду, а саме з моменту набрання рішенням чинності і до сьогодення минуло більш ніж 10 місяців, але боржник добровільно не виконує рішення суду, не виконує ніяких дій щодо сплати встановленої суми шкоди, що підтверджується доданими до подання доказами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розвязання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України».

Положеннями статті 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках якщо діють неврегульовані договірні невиконані зобовязання до виконання зобовязань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Тому державний виконавець, на виконання пункту 2 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» від 24.03.2008 року № 261/2008, приймає відповідні заходи щодо примусового виконання рішення суду щодо стягнення кредитної заборгованості.

Отже, наявність в особи невиконаних грошових зобовязань, покладених на боржника рішенням Кілійського районного суду № 2-617/11, є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України. Суд вважає, що наявність заборгованості, невиконання в добровільному порядку рішення суду, є достатньою підставою для обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1.

Пунктом 18 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» передбачено, що на Державну прикордонну служби відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення вїзду в України або виїзду з України осіб, яким згідно з законодавством не дозволяється вїзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно дорученнями правоохоронними органами.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 14, 377-1 ЦПК, Законами України «Про виконавче провадження», «Про державну прикордонну службу України», «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», суд

У Х В А Л И В:

Тимчасово обмежити громадянку України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України до виконання нею зобовязання за рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 22.04.2013 року по справі № 2-617/11.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з моменту її проголошення до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Кілійський районний суд Одеської області.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_3