Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2014 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва заяву про забезпечення позову, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквилон» про стягнення коштів за договором позики,

в с т а н о в и в:

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 05 травня 2014 року відкрите провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквилон» про стягнення коштів за договором позики.

19 червня 2014 року позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявила клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на приміщення готелю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Аквилон», мотивуючи тим, що на даний час відповідачем не виконано зобов'язання за Договором позики грошових коштів від 04 жовтня 2013 року, тому для забезпечення виконання прийнятого в майбутньому рішення суду є підстави забезпеченими позов шляхом накладення арешту на майно, яке належить юридичній особі.

Представник відповідача Кістра Н.М. в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви про забезпечення позову.

Заслухавши думку сторін по справі, оцінивши наведені позивачем підстави для вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову ( ч.2 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України).

Як роз'яснено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Разом з тим, звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивачем не долучено докази, які мали підтвердити той факт, що відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Аквилон», вчиняються дії, які спрямовані на відчуження об'єкту нерухомого майна - приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Аквілон», в той же час відсутність зазначених відомостей та обґрунтованих пояснень позивача щодо підстав для вжиття заходів забезпечення позову на даній стадії судового розгляду справи, позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.151-153, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквилон» про стягнення коштів за договором позики.

Відповідно до положень ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

С у д д я