Справа №534/3910/13-ц
Провадження № 2/534/249/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року
Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді
Куц Т.О.

при секретарі
Ребрина О.О.

за участю: позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі судових
засідань № 3 суду в м. Комсомольську
Полтавської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
додаткових витрат на дитину ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 про
стягнення додаткових витрат на
неповнолітню дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000 грн , тобто ?
частину витрат по оплаті за перший
семестр її навчання.

Свої позовні вимоги мотивує тим,
що вона перебувала у шлюбі з
відповідачем, від шлюбу мають
неповнолітню дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 В даний час донька
навчається в Кременчуцькому
національному університеті ім.
М.Остроградського на денному
відділенні, вартість навчання
становить 3750гривень. Відповідач з 1996 р.
проживає окремо, додаткової допомоги
на утримання доньки не надає , вона
отримує лише ? частину його доходу,
призначену за рішенням суду у 1998р.
Навчання доньки вимагає значних
витрат , крім витрат по оплаті за
навчання багато коштів витрачається на
придбання підручників ,на проїзд до
учбового закладу. Відповідач в змозі
нести додаткові витрати на дитину,
оскільки працює , утримання на інших
осіб з нього не провадяться.

06.02.2014р. позивач збільшила
позовні вимоги, доповнивши їх вартістю
проїзду дочки на навчання по маршруту
«Комсомольськ - Кременчук -
Комсомольськ » з вересня по грудень
2013р. на суму 1392 грн. Всього просила
стягнути з відповідача на її користь
додаткових витрат на дитину (1392+ 3750):
2=2571 грн.

Позивач в судовому засіданні
позов підтримала повністю, посилаючись
на обставини зазначені в позовній
заяві.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, посилаючись
на те , що сплачує аліменти на дитину і
тому не зобов»язаний надавати
додатково кошти на її навчання. Також
посилався на те , що в 2006р. помер його
батько, а мати з якою він проживає є
інвалідом другої групи і теж потребує
матеріальної допомоги.

Судом встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі,
який було розірвано 31.08.1998 р. Від шлюбу
мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
згідно свідоцтва про зміну імені
змінила прізвище «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3».

Згідно довідки про доходи , ОСОБА_2
працює на ДОФ ВАТ «Полтавський ГЗК» і
його загальна сума доходу за період
квітень - вересень 2013 р. складає 23826 грн
54 коп.

Згідно постанови
Комсомольського міського суду від
11.03.1997р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
стягнуті аліменти на утримання дочки
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ?
частини з усіх видів заробітку,
починаючи з 27.02.1997р. і до досягнення
дитиною повноліття.

В даний час ОСОБА_3 навчається в
Кременчуцькому національному
університеті ім. М.Остроградського
термін навчання складає 3 роки 10
місяців, вартість навчання І року
навчання складає 7 500 грн; 2 рік - 8400 грн; 3
рік - 9660 грн; 4 рік - 10371 грн., що
підтверджується договором № 213-ЕУ-079 і
за даним договором згідно квитанції №
8815 від 08.08.2013 р. ОСОБА_1 сплатила за
перший семестр навчання ОСОБА_3 3750 грн.
(а.с.5-9).

Згідно довідки Кременчуцького
національного університету ім.
М.Остроградського ОСОБА_3 є студентом 1
курсу зазначеного університету
денного відділення , навчання за
контрактом, стипендії не отримує (а.с.10).

Відповідач відмовився брати
участь у додаткових витратах на дочку.

Згідно ст.185 СК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

Як встановлено в суді ,
відповідач не має на своєму утриманні
інших неповнолітніх дітей .

На підставі викладеного, суд
приходить до висновку, що навчання
неповнолітньої ОСОБА_3 з метою
здобуття освіти є розвитком її
здібностей, оскільки це навчання
виходить за межі отримання середньої
освіти у загальноосвітній школі, а тому
витрати, пов»язані з її навчанням, що
має місце у даній справі, слід віднести
до додаткових витрат, котрі викликані
особливими обставинами.

З огляду на наведене ,
враховуючи , що сторони мають рівні
права і обов»язки щодо неповнолітньої
дочки ОСОБА_3, з врахуванням
матеріального становища сторін, суд
вважає, що додаткові витрати на дитину
сторони повинні нести в рівних
частках.

Доводи відповідача про те, що,
сплачуючи аліменти він не повинен
нести додаткові витрати по оплаті
вартості навчання дочки в
Кременчуцькому національному
університеті ім. М.Остроградського, суд
не може визнати обґрунтованими. Аналіз
ст.185 СК України свідчить про те, що
участь у додаткових витратах на
дитину є не правом, а обов»язком, в
даному випадку , батька , незалежно від
сплати ним аліментів, і закон не
передбачає можливості повного
звільнення особи від участі в таких
витратах, а обставини, що мають істотне
значення , враховуються лише при
визначенні судом розміру участі одного
з батьків у додаткових витратах на
дитину в разі виникнення спору .

Згідно ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Частиною 1 ст.60 ЦКП
України передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень .

Однак, відповідач не надав суду
доказів наявності обставин, які мають
істотне значення, і стали б підставою
зменшення розміру його участі у
додаткових витратах на дитину.
Відповідачем не надано суду будь -яких
доказів про те , що він матеріально
утримує свою матір. Факт проживання
відповідача з матір»ю не може бути
підставою зменшення розміру його
участі у додаткових витратах на
неповнолітню дитину.

Суд приходить до висновку, що в
силу положень ст.185 СК України витрати
на проїзд не є тими додатковими
витратами , що викликані особливими
обставинами. Таким чином , у
задоволенні позовних вимог про
стягнення половини зазначених витрат
на проїзд із відповідача на користь
позивачки , суд відмовляє.

Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК
України, стягненню на користь держави з
відповідача підлягають судові витрати
по справі , а саме - судовий збір в сумі
243 грн 60 коп.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.185Сімейного кодексу
України, ст.ст.10,11,60,88,213-215 ЦПК України,
суд,

р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця м. Качканар Свердловської
області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1
на користь ОСОБА_1 , понесені нею
додаткові витрати по оплаті вартості
навчання неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в Кременчуцькому
національному університеті ім. М.
Остроградського в розмірі 1875 грн .

В решті позовних вимог
відмовити.

Судові витрати по справі
покласти на відповідача.

Стягти з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Полтавської області через
Комсомольський міський суд протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особами, які не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - у цей
же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя
Т.О.
Куц