Справа № 185/9234/14-ц
Провадження № 2/185/3747/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі головуючого судді
Болдирєвої У.М.

з участю секретаря Муржиєвої І.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Павлограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Павлоградської
міської ради Дніпропетровської
області про визнання права власності
на домоволодіння,

В С Т А Н О В И В:

24 вересня 2014 року позивач звернувся з
позовом до відповідача про визнання
права власності на домоволодіння, яке
розташоване по АДРЕСА_1 і складається з
жилого будинку «А» з тамбуром «а»,
навісу «Б», сараю «В», навісу «Г»,
гаражу «Д», погрібу «пд», душу «Е»,
вбиральні «Ж», трубчастого колодязя №1,
огорожі №2, хвіртки №3, воріт №4,
огорожі №5.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що 04 липня 1984 року
він купив 9/18 часток жилого будинку, що
розташований на земельній ділянці
площею 600 кв.м за адресою АДРЕСА_1 і
зареєстрував свої право власності в
бюро технічної інвентаризації.

Інша частина зазначеного
домоволодіння належала ОСОБА_4,
рішенням виконкому Павлоградської
міської ради від 18 листопада 1983 року
документи на цю частину будинку були
погашені у зв'язку з аварійністю
вказаної частини будинку та одержанням
ОСОБА_4 державної квартири. Одночасно
цим рішенням половину будинку, що
належала ОСОБА_4 було залишено за
другим співвласником, таким чином
позивач фактично став одноосібним
власником будинку та земельної
ділянки.

У 2000 році виконком дозволив йому
реконструкцію цього жилого будинку,
господарчих будівель та споруд. На
даний час майже всі будівельні роботи
виконані і для надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
необхідно визнати право власності за
позивачем на жилий будинок як за єдиним
власником.

У 2013 році він звернувся до відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно, але йому було
відмовлено у державній реєстрації
права власності на будинок по АДРЕСА_1 у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документа.

У судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позовні вимоги,
зазначивши що позивач проводив
реконструкцію будинку на законних
підставах, будинок не зданий в
експлуатацію, але на даний час
реконструкція будинку фактично
закінчена, він придатний для
проживання, що підтверджується звітом
про оцінку його вартості.

Від представника відповідача
Павлоградської міської ради Гончар Є.В.
надійшла письмова заява про розгляд
справи у її відсутність (а.с.28).

Суд, вислухавши пояснення позивача,
його представника, вивчивши матеріали
справи, вважає, що позов задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

За даними КП «Павлоградське міжміське
бюро технічної інвентаризації» (а.с.12)
право власності на домоволодіння №18 по
вул.Шосейній в м.Павлограді
зареєстровано за ОСОБА_1 (9/18 часток
домоволодіння) станом на 19 грудня 1984
року на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого 04 липня
1984 року Першою Павлоградською
держнотконторою реєстраційний номер
3143.

Право власності на частку
домоволодіння, яка раніше належала
ОСОБА_4, а саме: 2/9 часток домоволодіння -
на підставі свідоцтва про право на
спадщину, виданого 01 грудня 1978 року
Другою Павлоградською
держнотконторою, 5/18 часток
домоволодіння на підставі договору
дарування, посвідченого 24 травня 1979
року Другою Павлоградською
держнотконторою, погашено на підставі
рішення Павлоградського
міськвиконкому № 871 від 18 листопада 1983
року у зв'язку з аварійністю та
знесенням вищезазначеної частини
домоволодіння.

Згідно з рішенням виконавчого комітету
Павлоградської міської ради № 871 від 18
листопада 1983 року (а.с.11) право
власності ОСОБА_4 на 1/2 частку жилого
будинку по АДРЕСА_1 погашено у зв'язку з
аварійністю цієї частки будинку та
отриманням державної квартири.
Зазначену половину будинку залишено за
другим співвласником як допоміжне
приміщення для зберігання інвентаря.

Рішенням виконкому Павлоградської
міської ради від 14 червня 2000 року № 348
(а.с.13) ОСОБА_1 дозволено реконструкцію
існуючого жилого будинку по АДРЕСА_1.

Як зазначено у позовній заяві
реконструкція жилого будинку на даний
час не закінчена.

Документи про прийняття в експлуатацію
будинку АДРЕСА_1 відсутні.

Позивач просить визнати за ним право
власності на домоволодіння на підставі
ч.4 ст.331 ЦК України.

Частину 4 ст.331 ЦК України, якою
передбачалося визнання
заінтересованої особи власником
недобудованого нерухомого майна,
виключено Законом України № 3201-IV від 15
грудня 2005 року «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України».
Таким чином визнання права власності
на об'єкт незавершеного будівництва (на
недобудоване нерухоме майно) в
судовому порядку ЦК України не
передбачено.

За змістом ч.2,3 ЦК України, право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна).

Якщо договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до
експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

До завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

З урахуванням положень ст. 392 ЦК
України, з цих підстав не можна набути
право власності на новостворену річ,
крім того спір між сторонами щодо права
власності на домоволодіння відсутній з
урахуванням наявності
правовстановлюючого документу про
належність позивачу 9/18 часток будинку
по АДРЕСА_1 та рішення виконавчого
комітету Павлоградської міської ради
№ 871 від 18 листопада 1983 року про
залишення за позивачем іншої частки
будинку, яка була зруйнована, у зв'язку
з чим право власності на неї
припинилося.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13 квітня 2011 року № 461, прийняття в
експлуатацію об'єктів, що належать до I -
III категорії складності, та об'єктів,
будівництво яких здійснено на підставі
будівельного паспорта, проводиться
шляхом реєстрації Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
та її територіальними органами поданої
замовником декларації про готовність
об'єкта до експлуатації. Прийняття в
експлуатацію об'єктів, що належать до IV
і V категорії складності, здійснюється
на підставі акта готовності об'єкта до
експлуатації шляхом видачі Інспекцією
сертифіката.

З наведеного вбачається, що декларація
про готовність об'єкта до експлуатації,
зареєстрована в установленому порядку
Інспекцією, та виданий на підставі акта
готовності об'єкта до експлуатації
сертифікат, є документами, які
підтверджують відповідність
закінченого будівництвом об'єкта
проектній документації, державним
будівельним нормам, стандартам і
правилам, та мають подаватися для
оформлення права власності з видачею
свідоцтва про право власності на
новозбудовані, реконструйовані об'єкти
нерухомого майна.

Як визначено ст.9, 18 Закону України №
1952-VI від 01.07.2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», свідоцтво про
право власності на нерухоме майно, що
підтверджує виникнення права
власності при здійсненні державної
реєстрації прав на нерухоме майно
видається державним реєстратором
фізичним та юридичним особам на
новозбудовані, реконструйовані об'єкти
нерухомого майна.

Таким чином діючим законодавством
визначений порядок проведення
оформлення права власності на
реконструйований об'єкт нерухомого
майна, недотримання цього порядку
позивачем не є підставою для визнання
права власності за ним рішенням суду з
підстав, передбачених ст. 392 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 212, 214 ЦПК України, суд.

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1
до виконавчого комітету
Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області про
визнання права власності на
домоволодіння.

Судові витрати по справі покласти на
позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: У. М. Болдирєва