Справа № 667/6334/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року Комсомольський
районний суд м.Херсона у складі:

головуючого-судді
Радченко Г.А.

при секретарі
Рушелюк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Херсоні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання житлового будинку об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя та його поділ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом в
якому просив: визнати житловий будинок
літ. «А» загальною площею 128,1 кв.м.,
житловою площею 68,4 кв.м., який
складається з приміщень: 1 (житлове)
площею 8,4 кв.м., 2 (житлове) площею 13,3
кв.м., 3 (коридор) площею 14,0 кв.м., 4
(житлове) площею 20,8 кв.м., 5 (санвузол)
площею 5,9 кв.м., 6 (коридор) площею 7,5 кв.м.,
7 (житлове) площею 25,9 кв.м., 8 (підсобне)
площею 10,2 кв.м., ІІ (прибудова) площею 7,0
кв.м., ІІІ (прибудова) площею 2,8 кв.м., ІV
(прибудова) площею 5,3 кв.м., V (прибудова)
площею 7,0 кв.м., при якому є сараї літ.
«Е» та літ. «К», гараж літ. «Ж», баня літ.
«З», навіс літ. «И», хвіртка № 3, огорожа
№ 4, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3,
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя та поділити його
внатурі між ним та ОСОБА_2.

В обґрунтування позову посилався на те,
що з 1986 по 2010 роки він перебував
у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_2. У
період шлюбу ОСОБА_2 подарували
житловий будинок АДРЕСА_1. На той час
вказаний житловий будинок, позначений
у технічному паспорті на плані
як літ. "А", мав загальну площу 31,5
кв.м., жилу - 21,5 кв.м. і складався з
приміщень: 1-1 (житлове) площею 8,4 кв.м., 1-2
(житлове) площею 13,1 кв.м., І (сіни) площею
10,0 кв.м, при ньому були сараї літ. "Б" та
літ. "В", туалет літ. «Г», споруди
АДРЕСА_2,2. Крім того, відповідачці було
подаровано житловий будинок АДРЕСА_2.
Цей житловий будинок, позначений на
плані літ. "А", мав загальну площу 35,3
кв.м., житлову - 15,8 кв.м., при ньому були
літня кухня літ. "Б" туалет літ. «Г».
Згідно рішення виконавчого комітету
Комишанської селищної ради
Комсомольського району м. Херсона № 34
від 06.03.2007 року ліквідовано поштову
адресу АДРЕСА_2 та приєднано до
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. За
рахунок спільних коштів з отриманням
відповідних дозволів та погоджень
ними, сторонами за справою, на
місці вказаного житлового будинку
фактично було збудовано новий житловий
будинок. Так, позивач разом з дружиною
збудували літню кухню, знесли
приміщення І старого будинку,
прибудували прибудову літ. "а1" ,
з'єднавши житловий будинок з літньою
кухнею, житлову прибудову літ "А1-1",
тамбур літ. "а3-1", мансардний поверх
(приміщення 1-6,1-7,1-8), прибудову літ. "а2-1",
збудували гараж літ "Ж", сараї літ. "К" та
літ. "Е", баню літ. "З", навіс літ. "И".
Житловий будинок, що знаходився за
адресою: АДРЕСА_2, перейменований в літ.
"Д", та літня кухня при ньому ними були
знесені. На теперішній час житловий
будинок, позначений на плані літ. "А" має
загальну площу 128,1 м2, житлову - 68,4м2, і
складається з приміщень: 1 (житлове)
площею 8,4 кв.м., 2 (житлове) площею 13,3
кв.м., 3 (коридор) площею 14,0 кв.м., 4
(житлове) площею 20,8 кв.м., 5 (санвузол)
площею 5,9 кв.м., 6 (коридор) площею 7,5 кв.м.,
7 (житлове) площею 25,9 кв.м., 8 (підсобне)
площею 10,2 кв.м., II (прибудова) площею 7,0
кв.м., ІІІ (прибудова) площею 2,8 кв.м., IV
(прибудова) площею 5,3 кв.м., V (прибудова)
площею 7,0 кв.м., при ньому є сараї літ. "Е"
та літ. "К", гараж літ. "Ж", баня літ. "З",
навіс літ. "И", хвіртка № 3, огорожа № 4.
Враховуючи, що належний відповідачці
житловий будинок за час шлюбу істотно
збільшився у своїй вартості внаслідок
їх спільних трудових затрат, то
відповідно до ст.25 КпШС України, який
діяв на початку вказаного будівництва,
та ч.1 ст.62 СК України він
вважає об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала,
просила їх задовольнити з заявлених у
позові підстав.

Представник відповідача позов не
визнав, заперечував проти визнання
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3,
спільною сумісною власністю подружжя
та поділу його в натурі, просив
суд відмовити у задоволенні позову за
необґрунтованістю. Пояснив, що спірна
домобудівля складається з житлового
будинку, що був подарований ОСОБА_2
батьками 18.11.1994 року, та прибудовами до
цього будинку, які не прийняті в
установленому законом порядку до
експлуатації і тому на даний час є
самочинним будівництвом.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, свідків, вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КпШС України,
чинного на час виникнення спірних
правовідносин, майно, яке належало
кожному з подружжя до одруження, а
також одержане ним під час шлюбу в дар
або в порядку спадкування, є власністю
кожного з них.

Згідно ст. 25 КпШС України, якщо майно,
яке було власністю одного з подружжя,
за час шлюбу істотно збільшилося у
своїй цінності внаслідок трудових або
грошових затрат другого з подружжя або
їх обох, воно може бути визнане судом
спільною сумісною власністю подружжя.

Анатологічні норми передбачені ч. 1 ст.
62 СК України чинного на час припинення
шлюбних відносин між сторонами, а саме
якщо майно дружини, чоловіка за час
шлюбу істотно збільшилося у своїй
вартості внаслідок спільних трудових
чи грошових затрат або затрат другого з
подружжя, воно у разі спору може бути
визнане за рішенням суду об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.4 ст. 368 ЦК
України майно, набуте в результаті
спільної праці та за спільні грошові
кошти членів сім'ї, є їхньою спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором, укладеним у
письмовій формі.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1
перебували в зареєстрованому шлюбі з
1986 року по 2010 рік, що підтверджується
копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1.

Відповідно до договору дарування від
18.11.1994 року ОСОБА_2 було подаровано
житловий будинок АДРЕСА_1.

За договором дарування від 14 жовтня 2003
року ОСОБА_2 також було подаровано
житловий будинок АДРЕСА_2 з
господарчими та побутовими будівлями
та спорудами який розташований за
адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням виконавчого комітету
Комишанської селищної ради
Комсомольського району м. Херсона № 34
від 06.03.2007 року ліквідовано поштову
адресу: АДРЕСА_2 та приєднано до
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 247
від 21.12.2012 року ОСОБА_2. в період до 2007
року були побудовані: житлова
прибудова літ. «А-1» з мансардним
поверхом; прибудови літ. «а3», згідно з
рішенням Комишанської селищної ради
від 04.11.2003 року № 78 та узаконені будівлі
згідно рішення Комишанської селищної
ради від 04.09.2007 року № 115. У 1995 році
побудований гараж літ. «Ж», згідно
рішення виконкому Комишанської
селищної ради № 43 від 16.05.1995 року;
прибудова 2,25х5,3 м., що з'єднує житловий
будинок з літньою кухнею, сарай літ.
«К», розміром 1,87х4,20 м, будівлю бані літ.
«З», розміром 4,95х2,60 м. згідно з рішенням
Комишанської селищної ради № 82 від
04.11.1997 року. З 1986 року по 2007 рік були
побудовані будівлі: житлова прибудова
літ. «А-1» до житлового будинку літ. «А»;
прибудови літ. «а1», літ. «а2», літ. «а3»;
гараж літ. «Ж»; баня літ. «З»; сарай літ.
«Е» та літ. «К».

Крім того, згідно вказаного висновку
експертизи ринкова вартість
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 з 1986
року по 10.2008 року збільшилася на 86 955
грн.

З інвентарної справи на вказаний
житловий будинок вбачається, що
зроблені сторонами добудови не є
самовільними будівлями, проте не
прийняті до експлуатації.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що є знайомим зі
сторонами по справі з 1990 року. Він
бачив, що позивач сам особисто робив
ремонт у будинку, обкладав його цеглою,
будував другий поверх, паркан. За чиї
кошти було збудовано будинок йому не
відомо.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що знає сім»ю
ОСОБА_2 з 80-х років. Після того, як мама
подарувала ОСОБА_2 будинок вони разом з
позивачем почали його добудовувати.
Побудували баню, гараж, паркан, знесли
коридор і вітальню та почали будувати
двоповерховий будинок. Все будівництво
велося на спільні кошти сторін.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що
спілкується з сім»єю ОСОБА_2 з 1995 року.
Їй відомо, що ОСОБА_2 подарували будинок
у сел. Куйбишево, після чого сторони
добудували там гараж та баню. Також
вони добудували новий будинок, який
з»єднали зі старим. Потім добудували
другий поверх. Все будівництво велося
зпільними зусиллями сторін.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що знайомий з
сім»єю ОСОБА_2 з кінця 80-х років. Тоді ж
ОСОБА_2 переїхали до сел. Куйбишево, де
ОСОБА_2 подарували невеличкий будинок.
У 1995 році вони почали будівництво.
Знесли коридор, добудували вітальню,
літню кухню і другий поверх. Все було
побудовано спільними зусиллями сторін.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснила, що тривалий час знайома зі
сторонами. Їй відомо, що ОСОБА_2
подарували будинок, який складався з
двох кімнат. Після оформлення
документів на будинок сторони почали
його добудовувати. Все будівництво
закінчилося у 2003 році. Будівництво
велося спільними зусиллями сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 60 СК України вважається,
що кожна річ, набута за час шлюбу, крім
речей індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
циільного обороту.

Отже, спірний житловий будинок з
добудовами, які не прийняті до
експлуатації, не належить до майна,
виключеного з обороту, і тому може бути
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, оскільки саме
право власності на недобудований
об'єкт не визнається.

Оскільки з показів свідків та
досліджених доказів вбачається, що за
час шлюбу сторін майно відповідачки, а
саме житловий будинок за адресою:
АДРЕСА_3, істотно збільшився у своїй
вартості внаслідок спільних трудових
та грошових затрат подружжя, він
повинен бути визнаний об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Посилання представника відповідача на
те, що сторони фактично припинили
шлюбні стосунки у 2008 році, тому все, що
добудовано в спірному будинку на кошти
ОСОБА_2 є її майном, а також пояснення з
цього приводу свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, суд не може прийняти до уваги з
огляду на таке.

Судом встановлено, що спірний будинок
добудовувався в період шлюбу. Так,
згідно висновку експертизи прибудови
до нього були зроблені до 2007 року, а
рішенням Комишанського виконкому від
04.09.2007 року за № 115 всі самовільно
збудовані прибудови були узаконені.
Доказів того, що будівництво велося за
кошти, що належали відповідачці
особисто суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦК України
майно, що є у спільній сумісній
власності, може бути поділене між
співвласниками за домовленістю між
ними.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 331 ЦК
України якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого
майна до експлуатації, право власності
виникає з моменту його прийняття до
експлуатації.

Згідно Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна,
затвердженої наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики № 127 від 24.05.2001 року з
послідуючими змінами та доповненнями,
після одержання інформації про
прийняття в експлуатацію об'єкта
будівництва у примітку раніше
поставленого штампа уноситься запис
номера та дати документа про прийняття
в експлуатацію (абз. 49 п. 3.2. розділу 3).

Прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, які визначено
частиною другою пункту першого Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктом, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.09.2004 року № 1243, полягає у
підтвердження державними приймальними
комісіями готовності до експлуатації
об'єктів нового будівництва,
реконструкції, реставрації,
капітального ремонту будівель, споруд.
Згідно з п. 29 зазначеного порядку датою
введення в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта є дата
затвердження акта державної
приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію цього об'єкта органом
виконавчої влади чи органом місцевого
самоврядування, що утворив комісію.

Таким чином, оскільки, житловий будинок
за адресою: АДРЕСА_3 не прийнятий до
експлуатації, то фактично у сторін не
виникло право власності на нього, а
згідно ст. 372 ЦК України майно може бути
поділено саме між співвласниками, тому
вимоги сторін є передчасними.

Окрім того, згідно п. 1.4.1 Правил
утримання житлових будинків та
прибудинкових територій, затверджених
наказом Державного комітету України з
питань житлово-комунального
господарства - переобладнання і
перепланування жилих будинків, жилих і
нежилих у жилих будинках приміщень
дозволяється робити після одержання
дозволу виконавчого комітету
місцевої Ради народних депутатів
відповідно до законодавства.

Як вбачається з висновку експертизи №
247 від 21.12.2012 року поділ житлового
будинку в натурі можливий при умові
ізоляції частин, що виділяються та
виділу необхідного мінімального
складу приміщень: житлової кімнати
площею не менше 15,0 кв.м., кухні з
вогнищем для приготування їжі не менше
пл. 7,0 кв.м., уборної та підсобних
приміщень.

Таким чином для поділу будинку між
сторонами необхідно його
перепланування.

Проте, відповідно до відповіді з
Комишанської селищної ради ОСОБА_2 з
заявами з приводу перепланування
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1
до виконавчого комітету Комишанської
селищної ради не зверталася.

ОСОБА_1 звернувся з такою заявою, проте
не надав документів підтверджуючих
його право власності на вказаний
будинок, у зв"язку з чим його заява не
розглядалася.

Судові витрати, понесені позивачем
підлягають стягненню з відповідачки,
пропорційно задоволеним судом вимогам,
а саме їх половина, окрім витрат на
оплату судового збору в розмірі 811,02
грн., оскільки вказаний судовий збір
був сплачений позивачем на рахунок
Комсомольського райсуду вже після
винесення ним рішення і призначення
цього платежу є незрозумілим, а сама
оплата безпідставною.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 88, 212-215 ЦПК
України, ст. 24, 25 КпШС України, ст. 60-61 СК
України, ст. ст. 331, 368 ЦК України,
Інструкцією про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна, затвердженої наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики № 127
від 24.05.2001 року, Порядком прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктом, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22.09.2004
року № 1243, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
житлового будинку об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя
та його поділ - задовольнити частково.

Визнати житловий будинок літ. «А»
загальною площею 128,1 кв.м., житловою
площею 68,4 кв.м., який складається з
приміщень: 1 (житлове) площею 8,4 кв.м., 2
(житлове) площею 13,3 кв.м., 3 (коридор)
площею 14,0 кв.м., 4 (житлове) площею 20,8
кв.м., 5 (санвузол) площею 5,9 кв.м., 6
(коридор) площею 7,5 кв.м., 7 (житлове)
площею 25,9 кв.м., 8 (підсобне) площею 10,2
кв.м., ІІ (прибудова) площею 7,0 кв.м., ІІІ
(прибудова) площею 2,8 кв.м., ІV (прибудова)
площею 5,3 кв.м., V (прибудова) площею 7,0
кв.м., при якому є сараї літ. «Е» та літ.
«К», гараж літ. «Ж», баня літ. «З», навіс
літ. «И», хвіртка № 3, огорожа № 4, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_3,
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

В решті позову - відмовити за
необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати по сплаті судового
збору в розмірі 656,18 грн., витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірів 120 грн.,
витрат на юридичну допомогу в розмірі 2
500 грн. та судової експертизи в сумі
2013,10 грн.

Рішення протягом десяти днів з дня його
проголошення може бути оскаржено до
апеляційного суду Херсонської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Комсомольський районний суд м. Херсона.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час його проголошення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя: