Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/5833/13-ц
Головуючий у 1-й інст. Бондарчук
В'ячеслав Володимирович
Доповідач Заполовський В. Й.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Забродського М.І.,
Шевчук А.М.,

з участю секретаря судового засідання
Капустинської Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Житомирської міської ради,
треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності на спадкове
майно за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на ухвалу
Корольовського районного суду
м.Житомира від 18 грудня 2013 року, -

в с т а н о в и
л а :

У червні 2013 року представник ОСОБА_1 -
ОСОБА_4 звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Корольовського районного суду
м. Житомира від 18 грудня 2013 року позовну
заяву залишено без розгляду.

У поданій апеляційній скарзі
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, порушує питання
про скасування зазначеної ухвали з
направленням справи до того ж суду для
продовження розгляду по суті.

Вважає, що дана ухвала є незаконною,
необґрунтованою та винесена судом з
порушенням норм права.

Зокрема зазначає, що суд не врахував
заяви представника позивача про
відкладення розгляду справи з
зазначенням причин неявки в судове
засідання, які на його думку були
поважними. А тому вважає, що підстав
для залишення позову без розгляду у
суду не було.

Заслухавши доводи осіб, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
законність та обгрунтованість
судового рішення в межах передбачених
ст.303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

Так, постановляючи ухвалу про
залишення позову без розгляду на
підставі п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України суд
виходив з того, що позивач та його
представник будучи повідомленими
належним чином про час та місце
розгляду справи, повторно, без поважної
на те причини не з'явилися до суду та
від них не надійшло заяв про розгляд
справи без їх участі. А тому вважав, що
слід залишити позов без розгляду.

Проте з таким висновком суду
першої інстанції не може погодитися
колегія суддів апеляційного суду з
наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.207 ЦПК
України суд своєю ухвалою залишає
заяву без розгляду, якщо належним чином
повідомлений позивач повторно не
з'явився в судове засідання, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності.

Із роз'яснень, що містяться в п.33
постанови №2 Пленуму ВС України від
12.06.2009 року "Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції" слідує, що суд
зупиняє або закриває провадження у
справі чи залишає заяву без розгляду з
підстав, передбачених відповідно
статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК, перелік яких є
вичерпним і розширеному тлумаченню не
підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що
21 червня 2013 року за позовною заявою
ОСОБА_1 було відкрито провадження по
справі (а.с.1).

14.11.2013 року представник позивача в
судове засідання не з'явився, подав
заяву про відкладення розгляду справи
на іншу дату по причині хвороби (а.с.92).

У зв'язку з цим судом розгляд справи був
відкладений на 18.12.2013 року (а.с.93). На
зазначену дату представник позивача
знову не з'явився в судове засідання,
надіславши заяву про відкладення
розгляду справи у зв'язку із зайнятістю
в іншому судовому процесі (а.с.97).

При цьому, зміст оскаржуваної ухвали
інформації про явку чи не явку самого
позивача в судові засідання не містить
(а.с.100).

Докази про поважність причин неявки до
суду надані представником позивача
суду апеляційної інстанції, а саме
довідка про хворобу та довідка суду,
які приєднані до матеріалів справи
(а.с.111).

Отже, висновок суду першої інстанції
про повторність неявки у судове
засідання позивача та його
представника не грунтується на
положеннях п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України,
оскільки про неможливість брати участь
у судовому засіданні 14.11.2013 року та
18.12.2013 року представник позивача
повідомляв суд належним чином та
просив відкласти розгляд справи,
посилаючись на поважність причин
нез'явлення до суду.

Таким чином, залишаючи позов без
розгляду, судом фактично не
встановлено причини неявки позивача та
його представника в судові засідання
та не перевірено чи наявні у вказаних
осіб поважні причини нез'явлення до
суду.

Також, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що справа
знаходиться на розгляді суду з червня
2013 року, на час вирішення питання про
залишення позову без розгляду вже були
порушені визначені ЦПК України строки
розгляду справи; у порушення вимог ч.2
ст.157 ЦПК України обов'язкова у такому
разі ухвала про продовження розгляду
справи судом не постановлялася.

Крім того, відповідно до ст.6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, яка є частиною
національного законодавства, кожна
людина при визначенні її громадянських
прав і обов'язків має право на
справедливий судовий розгляд.

Проте, як свідчить зміст ухвали суду,
спір по суті оскаржуваною ухвалою не
вирішений.

За наведених обставин залишення
позову без розгляду з підстав,
передбачених п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України не
можливо визнати правильним.

А тому відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК
України оскаржувана ухвала підлягає
скасуванню з направленням справи до
суду першої інстанції для продовження
розгляду.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 311, 313 - 315
ЦПК України, колегія суддів
апеляційного суду, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Корольовського районного суду
м. Житомира від 18 грудня 2013 року
скасувати і направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді