Справа № 214/5082/13-ц
У Х В А Л А

Про повернення заяви

про забезпечення позову

"26" лютого 2014 р. суддя Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області Ан О.В.,
розглянувши заяву подану ОСОБА_2 про
забезпечення позову, суд -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
коштів за договором. Окрім того,
позивач звернувся до суду з заявою про
забезпечення позову, в якій просить суд
накласти арешт на рухоме та нерухоме
майно, що належить відповідачам.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: причини, у зв'язку з
який потрібно забезпечити позову; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, та обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Стаття 152 ЦПК України, встановлює,
що позов забезпечується шляхом:
накладанням арешту на майно або
грошові суми, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб; забороною провадити
певні дії; забороною іншим особам
провадити платежі або передавати майно
відповідачеві; зупиненням продажу
описаного майна, якщо подано позов про
право власності на дане майно або про
виключення його з опису; зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
напису нотаріального органу, коли
боржник оспорює цей напис у позовному
порядку.

Суд, дослідивши заяву, дійшов
висновку про неможливість задоволення
заяви позивача про забезпечення позову
шляхом накладення арешту, оскільки,
відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, про
вжиття заходів забезпечення позову суд
постановляє ухвалу, в якій зазначає вид
забезпечення позову і підстави його
обрання. Відповідно до Постанови
Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року за №9, ухвала
про забезпечення позову поставляється
в порядку, визначеному ст.. 209 ЦПК
України, і повинна включати
мотивувальну частину, де поряд із
зазначенням мотивів, із яких суд (суддя)
дійшов висновку про обґрунтованість
припущення про те, що невжиття заходів
забезпечення може в майбутньому
утруднити чи зробити неможливим
виконання судового рішення, наводиться
посилання на закон, яким суд керувався
при постановлені ухвали. Як вбачається
з матеріалів справи, позивачем не
обґрунтована необхідність вжиття
заходів забезпечення позову, зокрема
не зазначив, яким саме чином невжиття
заходів може утруднити або
унеможливити виконання рішення в
подальшому.

Відповідно до п. 4 Постанови
Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року за №9,
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження свої вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. Проте, на момент
постановлення ухвали про накладення
арешту на майно відповідача, позивачем
не надано документів про наявність у
відповідача майна, документів про його
вартість для вирішення питання щодо
співмірності забезпечення позову із
заявленими позивачем вимогами та не
встановлено в чому полягає реальна
загроза невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про
задоволення позову і чим це
підтверджується.

Відповідно до ч.8 ст.153 ЦПК України, суд,
встановивши, що заяву про забезпечення
позову подано без додержання вимог
статті 151 ЦПК України, повертає її
заявнику.

Заявник не позбавлений
можливості, усунувши вказані недоліки
заяви про забезпечення позову,
повторно звернутися до суду із такою
заявою

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153, 210 ЦПК
України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву про забезпечення позову,
подану ОСОБА_2 - повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Саксаганський районний суд м. Кривого
Рогу протягом 5-ти днів з дня отримання
її копії.

Суддя Саксаганського районного суду

м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області О.В.
Ан