Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц/778/389/14
інстанції: Нещеретна Л.М.
Суддя-доповідач: Кухар С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого судді:Онищенко
Е.Асуддів:Ломейко В.О. Кухаря С.В.при
секретаріЕвальд Д.Д.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Хортицького
районного суду м. Запоріжжя від 29
листопада 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

В С Т
А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 в
якому просив стягнути з ОСОБА_5
заборгованість за кредитним договором,
яка виникла станом на 21.10.2013 року у
розмірі 38 524,19 гривень та яка
складається з: заборгованість по
процентам за користування кредитом у
сумі 13 288,28 гривень, заборгованості по
комісії за користування кредитом у
сумі 976,47 гривень, пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором у сумі 21 948,26 гривень, штраф
(фіксована частина) у розмірі 500,00
гривень, штраф (процентна складова) у
сумі 1 810,68 гривень. Також просить
стягнути з відповідача судовий збір.

Банк обґрунтовуючи позов послався на
те, що 20.01.2007 року ОСОБА_5 отримав у ПАТ
КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 2 959,00
гривень зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 5,04% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 19.01.2009 року.

Рішенням Хортицького районного суду м
.Запоріжжя від 29 листопада 2013 року
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5, на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
№ZPXRFB01810593 від 20.01.2007 року у розмірі 38 524
(тридцять вісім тисяч п'ятсот двадцять
чотири) гривні 19 копійок., та судовий
збір у сумі 385 (триста вісімдесят п'ять)
гривень 24 копійки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
20.01.2007 року ОСОБА_5 отримав у ПАТ КБ
«ПриватБанк» кредит у розмірі 2 959
гривень зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 5,04% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 19.01.2009 року.

Відповідно до умов договору погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати, Позичальник повинен надавати
Банку грошові кошти (щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом, за
відсотками, комісією, а також інші
витрати згідно умов.

Позивач свої зобов'язання за кредитним
договором виконав та надав
позичальнику кредит на суму 2 959,00
гривень

Відповідач не виконував свої
зобов'язання належним чином і станом на
21.10.2013 року виникла заборгованість яка
за розрахунком банку склала 38 524,19
гривень та складається з:
заборгованість по процентам за
користування кредитом у сумі 13 288,28
гривень, заборгованості по комісії за
користування кредитом у сумі 976,47
гривень, пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором за
період з 22.02.2008 року по 21.01.2013 року у сумі
21 948,26 гривень, штраф (фіксована частина)
у розмірі 500,00 гривень, штраф (процентна
складова) у сумі 1 810,68 гривень

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог Цивільного Кодексу та інших
актів цивільного законодавства.

Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Виходячи з вказаного суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про задоволення позову.

Разом із тим, суд першої інстанції,
дійшовши висновку про нарахування пені
усупереч вимогам ч. 2 ст. 258 ЦК України,
взяв до уваги розрахунок банку, який
перевищує понад один рік.

Згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлена
спеціальна позовна давність в один рік
вимог, у тому числі, про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

Крім того, незалежно від подання заяви
про застосування позовної давності (п.
п. 3, 4 ст. 267 ЦК України), вимоги ч. 2 ст. 258
ЦК України про строк позовної давності
є обов'язковими для суду, нарахування
пені не може перевищувати одного року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на
викладене належної уваги не звернув, не
врахував змісту ч. 2 ст. 258 ЦК України, не
встановив та не навів у рішенні
розрахунку розміру заборгованості по
кредиту, яка підлягає стягненню у межах
встановленого строку позовної
давності.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції підлягає зміні в частині
визначення розміру пені, загальної
суми заборгованості, штрафу процентної
складової (оскільки цей штраф є 5% від
суми боргу яка зменшується) та судових
витрат стягнутих з відповідача на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
"ПриватБанк".

Так відповідно до наданого банком
розрахунку розмір заборгованості
відповідача перед банком в зв'язку з
врахуванням вказаних вимог закону щодо
пені склав 16754,05 грн. та складається з:
заборгованості за відсотками - 13288,78
грн.; заборгованості з комісії - 976,47
грн.; пені за період з 31.10.2012 проку по
21.10.2013 року - 1275,54 грн.; штрафу (фіксована
частина) - 500 грн.; штрафу (5% від суми
боргу) - 713,26 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК підлягає
зменшенню і розмір судового збору
стягнутого на користь банку
пропорційно розміру задоволених вимог
а саме до 229 грн. 40 коп.

Посилання апелянта на те, що платежі на
погашення боргу 22.09.2011, 04.01.2012 року та
05.01.2012 року і які суд першої інстанції
рахував як визнання боргу, що
відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України є
перериванням перебігу строку позовної
давності, він не здійснював є не
доведеними і спростованими наданими
банком колегії суддів меморіальними
ордерами про сплату відповідачем в ці
дні сум заборгованості.

Інші доводи апеляційної не впливають
на суть прийнятого судом рішення.

На підставі вищенаведеного, судова
колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги є частково обґрунтованими і
судове рішення підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 317 ЦПК України,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 29 листопада 2013 року у цій
справі змінити стягнувши з ОСОБА_5 на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» замість 38524,19 грн. - 16754,05
грн., що складається з: заборгованості
за відсотками - 13288,78 грн.;
заборгованості з комісії - 976,47 грн.;
пені за період з 31.10.2012 року по 21.10.2013
року - 1275,54 грн.; штрафу (фіксована
частина) - 500 грн.; штрафу (5% від суми
боргу) - 713,26 грн.

Відповідно зменшити розмір стягнутого
судового збору з 385,24 грн. до 229,40 грн.

Решту рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: