№ 2/255/884/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

24 лютого 2014 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого - судді Пруднікової Г.М.,

при секретарі - Гавриловій Ю.О.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2, представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
При цьому посилається на наступне.

Між ним та ОСОБА_2 13.08.2012 року було
укладено договір позики на суму 5000000
гривень строком до 31.12.2013 року, що
підтверджується розпискою та
договором.

Однак він звернувся до відповідача
стосовно повернення грошових коштів до
20 березня 2013 року, оскільки йому стало
відомо, що ОСОБА_2 та його дружина
ОСОБА_4 мають судовий спір з приводу
поділу сумісного майна. Вказану вимогу
відповідач отримав особисто 01.03.2013
року. В подальшому він декілька разів
звертався до нього усно.

ОСОБА_2 до цього часу не виконав свої
зобов'язання за договором позики.

Просив стягнути з ОСОБА_2
заборгованість за договором у розмірі
5000000 гривень.

20.02.2013 року сторонами по справі було
надано до суду заяву про затвердження
мирової угоди, однак судом вона
прийнята не була.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, надав пояснення,
аналогічні викладеним в позовній
заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач та представник відповідача
в судовому засіданні позовні вимоги
визнали, проти задоволення позову не
заперечували.

Сторонами в судовому засіданні було
подано суду заяву про затвердження
мирової угоди, але враховуючи той факт,
що мирова угода укладається сторонами
з метою врегулювання спору на основі
взаємних поступок і стосується лише
прав та обов'язків сторін та предмету
позову, тому беручи до уваги умови
запропонованої сторонами мирової
угоди та предмет позову (які є різними),
суд прийшов до висновку про відмову у
її затвердженні як такої, що не
ґрунтується на законі.

Суд, вислухавши позивача, відповідача
та його представника, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

Між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем
ОСОБА_2 13.08.2012 року було укладено
договір позики на суму 5000000 гривень
строком до 31.12.2013 року, що
підтверджується копією договору
позики від 13.08.2012 року (а.с.5), а також
розпискою від 13.08.2012 року (а.с. 6).

Вказаний договір укладений в письмовій
формі, як передбачено ст. 1047 ЦК України.
За даним договором позикодавцем
виступає ОСОБА_1, а позичальником
ОСОБА_2 Позивач передає відповідачу
грошові кошти, а відповідач
зобов'язується повернути таку ж суму
грошових коштів.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві грошові кошти у такій
самій сумі, що була передана йому
позикодавцем, у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Разом з тим, всупереч умовам договорів
і вимогам ст. 1049 ЦК України до
теперішнього часу відповідачем ОСОБА_2
вказані грошові кошти позивачеві
повернені не були.

Таким чином, підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача сума
заборгованості за договором позики в
розмірі 5000000 гривень.

Виходячи з викладеного, суд вважає
необхідним задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу.

Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача судові витрати в сумі 3654
гривень, сплачені ним в якості судового
збору.

На підставі ст. ст. 526, 1049 Цивільного
кодексу України та керуючись ст. ст. 5, 60,
88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму заборгованості в розмірі 5000000,00
гривень та суму судового збору в
розмірі 3654,00 гривень, а всього 5003654
(п'ять мільйонів три тисячі шістсот
п'ятдесят чотири) гривень 00 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано через Ворошиловський
районний суд м. Донецька до
апеляційного суду Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не подано. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті
в одному примірнику.

Суддя Ворошиловського

районного суду м. Донецька
Г.М. Пруднікова