Номер провадження № 2/756/636/14
27 січня 2014 року Оболонський
районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом
Національної телекомпанії України до
ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-
В жовтні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
грошових коштів. В обґрунтування
позову вказує наступне.
З 12.01.2010 року по 19.11.2010 року ОСОБА_1
перебував у трудових відносинах з
Національною телекомпанією України.
Під час роботи в Національній
телекомпанії України, до закінчення
робочого року, розпорядженням
заступника генерального директора
НТКУ від 01.07.2010 року № 2016-в відповідачу
була надана щорічна відпустка з 12.07.2010
року по 11.08.2010 року на 31 календарний
день за робочий рік.
Відповідач був відсутній на робочому
місці з 27.09.2010 року по 11.10.2010 року, про що
було складено відповідний акт та
направлено лист від 18.10.2010 року з
проханням повідомити причину
відсутності на роботі у вказаний
період та надати відповідні документи,
а також попереджено про звільнення за
прогули. Зазначений лист був
проігноровано відповідачем.
На підставі генерального директора
НТКУ від 19.11.2010 року № 783-к відповідача
було звільнено згідно п. 4 ст. 40 Кодексу
законів про працю України за прогули
без поважних причин з 19.11.2010 року та
зазначено заборгованість за 13
календарних днів використаної
26.11.2010 року відповідачу було
направлено лист № 255-вк з повідомленням
про його звільнення, проханням
отримати трудову книжку у відділі
кадрів НТКУ або надати письмову згоду
на її пересилання поштою, а також
проханням погасити заборгованість
перед позивачем за 13 календарних днів
використаної відпустки в сумі 1 352 грн. 71
коп., який відповідач також
Враховуючи вищевикладене позивач
просив суд стягнути з відповідача
зайво сплачені грошові кошти в сумі 1
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив суд позов
Відповідач в судовому засіданні визнав
позов та не заперечував проти його
Вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача, дослідивши
письмові докази по справі, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що з 12.01.2010 року по
19.11.2010 року відповідач перебував у
трудових відносинах з Національною
телекомпанією України.
Під час роботи в Національній
телекомпанії України, до закінчення
робочого року, розпорядженням
заступника генерального директора
НТКУ від 01.07.2010 року № 2016-в відповідачу
була надана щорічна відпустка з 12.07.2010
року по 11.08.2010 року на 31 календарний
день за робочий рік.
В період з 27.09.2010 року по 11.10.2010 року
відповідач був відсутній на робочому
місці, про що було складено
відповідний акт та направлено лист від
18.10.2010 року з проханням повідомити
причину відсутності на роботі у
вказаний період та надати відповідні
документи, а також попереджено про
звільнення за прогули. Зазначений лист
був проігноровано відповідачем.
На підставі генерального директора
НТКУ від 19.11.2010 року № 783-к відповідача
було звільнено згідно п. 4 ст. 40 Кодексу
законів про працю України за прогули
без поважних причин з 19.11.2010 року та
зазначено заборгованість за 13
календарних днів використаної
26.11.2010 року відповідачу було направлено
лист № 255-вк з повідомленням про його
звільнення, проханням отримати трудову
книжку у відділі кадрів НТКУ або надати
письмову згоду на її пересилання
поштою, а також проханням погасити
заборгованість перед позивачем за 13
календарних днів використаної
відпустки в сумі 1 352 грн. 71 коп., який
відповідач також проігнорував.
Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про
відпустки» у разі звільнення
працівника до закінчення робочого
року, за яку він уже отримав відпустку
повної тривалості, для покриття його
заборгованості роботодавець провадить
відрахування із заробітної плати за
дні відпустки, що були надані в рахунок
невідпрацьованої частини робочого
Враховуючи те, що відповідач визнав
позов та не заперечував щодо стягнення
з нього грошових коштів, суд вважає, що
позовні вимоги законні і обґрунтовані,
а тому позов підлягає задоволенню.
Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача
підлягають стягненню на користь
позивача судові витрати в сумі 229 грн. 40
На підставі викладеного та керуючись,
ст. 22 Закону України «Про відпустки», ч.
1 ст. 1212 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88,174, 209,
213-215, ЦПК України, суд -
Позов Національної телекомпанії
України до ОСОБА_1 про стягнення
грошових коштів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Національної
телекомпанії України грошові кошти в
сумі 1 352 грн. 71 коп. та судовий збір в
сумі 229 грн. 40 коп.
Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Оболонський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя