АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № № апеляційного
провадження:22-796 - 1525 Головуючий у суді
першої інстанції: Зарицька Ю. Л.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Семенюк Т.А. Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого - Семенюк Т.А.
Суддів - Кравець В.А., Музичко С.Г.
при секретарі - Круглику В.В.,
розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Подільського
районного суду м. Києва від 4 листопада
2013 року в справі за позовом ОСОБА_4 в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 про відшкодування моральної
шкоди та витрат на правову допомогу, -
В С Т А Н О В И Л А:
Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 4 листопада 2013 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
моральну шкоду в сумі 8000 (вісім тисяч)
гривень.

Вирішене питання щодо судового збору.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення скасувати, ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову, вважаючи, що судом порушені
норми матеріального та процесуального
права, не враховано обставини, які
мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, заперечення, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, в рамках
кримінальної справи, звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5 про
відшкодування моральної шкоди та
витрат на правову допомогу,
посилаючись в обґрунтування своїх
вимог на те, що відповідач навмисно
спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження, а
саме: 19.12.11 р. приблизно о 12 год. 05 хв. в
приміщенні СЗШ № 262 по вул. Галицька, 5 в
м. Києві між малолітніми ОСОБА_5.
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 виник конфлікт,
який переріс в бійку, під чає якої вони
обмінялись декількома ударами та
розійшлись по навчальних класах.
Приблизно о 12 годині у СЗШ № 262 прийшов
відповідач, який є вітчимом ОСОБА_6 і
дізнався про бійку між ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, після чого останній викликав
ОСОБА_5 в коридорі в присутності ОСОБА_6,
вчительки історії ОСОБА_7 та вчительки
української мови та літератури ОСОБА_8
почав з'ясовувати обставини бійки між
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, не стримався і наніс
один удар кулаком по обличчю ОСОБА_5.
від якого останній злякався та почав
плакати. В той сам день малолітній
ОСОБА_5 звернуся до травмпункту 7-ї
лікарні за медичною допомогою і йому
було поставлено діагноз ЗЧМТ, СГМ,
забій м'яких тканин голови. В
результаті нанесеного відповідачем
удару малолітньому ОСОБА_5 в обличчя та
згідно судово-медичного дослідження
ОСОБА_5 було виявлено: неоднорідний
синець синього кольору подовженої
форми на верхній губі зліва,
розмірами 2.5 1 см: темно-червоний
крововилив розмірами 1.5*1 см на
слизовій оболонці верхньої губи зліва.
Описані ушкодження у вигляді синця
крововиливу спричинені тупим
предметом (предметами), за давністю
може відповідати вказаному терміну та
відносяться до легких тілесних
ушкоджень (за критерієм тривалості
розладу здоров'я). Зазначає, що
причиною тілесних ушкоджень
неповнолітньому ОСОБА_5 стала
протиправна, агресивна поведінка
відповідача. Постановою Подільського
РУ ГУ МВС України в м. Києві від 24.12.2011
року в діях ОСОБА_3 встановлені ознаки
злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК
України - нанесення тілесних ушкоджень.
Своїми протиправними діями відповідач
заподіяв неповнолітньому ОСОБА_5
фізичні і моральні страждання, у
зв'язку з порушенням звичайного ритму
життя, через необхідність звертатися
за медичною допомогою, через те, що все
відбулось у присутності вчителів та
однокласників, що принизило честь та
гідність, потерпілого, а він - позивач, в
свою чергу, витрачав кошти на звернення
за медичною допомогою, придбання ліків,
поніс додаткові витрати на відновлення
своїх порушених прав, для чого
звертався за правовою допомогою до
юридичної компанії ТОВ «КА ВІРА».
Просив стягнути з відповідача моральну
шкоду в розмірі 20000 грн. та витрати на
правову допомогу в розмірі 5450 грн.

Вироком Подільського районного суду м.
Києва від 13.03.13 р. ОСОБА_3 визнано винним
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1
ст. 125 КК України та призначено
покарання у вигляді штрафу в розмірі
п'ятдесяти неоподаткованих мінімумів
доходів, та цивільний позов ОСОБА_4 та
ОСОБА_4 задоволено частково, стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 моральну
шкоду в розмірі 1000 грн., в іншій частині
позову відмовлено. Ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 13.08.13 р.
вирок Подільського районного суду м.
Києва від 13.03.13 р. в частини цивільного
позову скасовано, справу повернуто на
новий судовий розгляд в той же суд в
порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що вироком
Подільського районного суду м. Києва
від 13.03.13 року ОСОБА_3 визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.
225 КК України та призначено йому
покарання у вигляді штрафу в розмірі
п'ятдесят оподатковуваних мінімумів
доходів громадян (а.с. 6-8).

Ст. 1167 ЦК України встановлює, що
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Як встановлено вищезазначеним вироком
суду, ОСОБА_3 19 грудня 2011 року в
приміщенні школи № 262 по вул. Галицькій,
5 в м. Києві, при з'ясуванні обставин
конфлікту між його пасинком ОСОБА_6 і
ОСОБА_5, на ґрунті неприязні умисно
завдав потерпілому ОСОБА_5 удару рукою
в обличчя, в результаті чого останній
отримав тілесні ушкодження. Відповідно
до висновку експерта № 176/і від 06.07.2012
року, у ОСОБА_5 виявлено тілесне
ушкодження у вигляді синця на верхній
лівій губі, яке відноситься до легкого
тілесного ушкодження. (а.с. 6-8).

Як встановлено судом при розгляді
кримінальної справи, тілесні
ушкодження ОСОБА_5 відповідач наніс у
присутності неповнолітнього ОСОБА_6 та
вчителів СЗШ № 262 ОСОБА_8 і ОСОБА_7, після
нанесення удару, неповнолітній ОСОБА_5
дуже перелякався (а.с. 7).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України,
вирок у кримінальному провадженні, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Таким чином, судом першої інстанції
правильно визначено правовідносини,
які склалися між сторонами та
причинно-наслідковий зв'язок між діями
відповідача та спричиненням моральної
шкоди неповнолітньому ОСОБА_5

Разом з цим, визначаючи розмір
моральної шкоди у 8000 грн., суд першої
інстанції не обґрунтував зазначений
розмір завданої шкоди, не навів
належних доказів цьому.

Виходячи з положення статті 23 ЦК
України, при вирішенні спору про
відшкодування моральної шкоди суду
необхідно встановити характер
завданої моральної шкоди, глибину і
тривалість моральних та фізичних
страждань потерпілого, настання
негативних змін у його житті,
можливість відновлення стану, який мав
потерпілий до нещасного випадку чи
професійного захворювання.

Крім того, відповідно до роз'яснень, що
містяться у пункті 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» (із відповідними
змінами), розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням у
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема враховуються характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, тяжкість завданої травми,
наслідки тілесних ушкоджень,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках.

Визначаючи розмір суми, що підлягає
стягненню на відшкодування моральної
шкоди, суд повинен навести в рішенні
відповідні мотиви.

Враховуючи наведене, колегія суддів,
з урахуванням характеру та обсягу
заподіяних ОСОБА_5 моральних і фізичних
страждань, ступеню вини відповідача,
беручи до уваги сімейні обставини
відповідача - хворобу доньки, та,
виходячи з засад розумності,
виваженості та справедливості, вважає
за необхідне зменшити розмір суми у
відшкодування моральної шкоди до 1000
грн., рішення суду першої інстанції в
цій частині змінити.

Рішення суду першої інстанції в
частині не задоволених вимог про
стягнення з ОСОБА_3 витрат на правову
допомогу в апеляційному порядку не
оскаржене.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 4 листопада 2013 року в частині
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
моральної шкоди в розмірі 8000 грн.
змінити, зменшивши суму стягнення до 1000
грн.

В решті рішення суду першої інстанції
залишити без зміни..

Рішення набирає чинності з моменту
його проголошення, може бути оскаржене
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді