Справа №345/3026/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2014 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого- судді Якиміва
Р.В.

секретаря Рибчук Ю.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача
Стефанишина П.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Калуші
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Національної акціонерної страхової
компанії «Оранта» про сплату
страхового відшкодування, суд-

В С Т А Н О В И В:

Позивач подав до суду зазначений позов
та просить стягнути з відповідача у
його користь суму основного боргу-43670,75
грн., інфляційні нарахування- 5283,32 грн.
та три проценти річних - 2038,76 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 05 січня 2013
року о 13,30 год. на автодорозі
Стрий-Чернівці у Тисменецькому районі
Івано-Франківської області, навпроти
АЗС «Укрнафта», він керуючи
автомашиною Фольцваген н.з. НОМЕР_1,
потрапив в дорожньо-транспортну
пригоду та зіткнувся з автомашиною Кіа
Сорено н.з. НОМЕР_2.

Водій автомашини Кіа Сорено н.з. НОМЕР_2
є застрахованим за договором
обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 28 лютого 2012року № АВ 5423182.

Під час ДТП ними на місце пригоди були
викликані страхові експерти. Відразу
після пригоди він звернувся в страхову
компанію для отримання страхового
відшкодування, оскільки є потерпілим у
цій ситуації. Працівники страхової
компанії «Оранта» обіцяли здійснити
виплати, однак до цього часу кошти не
сплачені.

В січні 2014 року він звернувся повторно
з вимогою про сплату коштів і отримав
відповідь № 09-02-09 від 23 січня 2014 року що
страхову виплату в сумі 43670,75 коп. йому
перерахують на вказаний ним рахунок в
АППБ « Аваль».

Станом на липень 2014 року не проведено
жодної виплати.

Зобов'язання страховиків у разі
настання страхового випадку зводиться
до здійснення страхової виплати, то
таке зобов'язання є грошовим і в разі
прострочення його виконання настає
відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625
ЦК, зокрема сплата боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення а також три проценти
річних від простроченої суми. Проценти
річних, так само як і інфляційні втрати
на суму боргу, входять до складу
грошового зобов'язання і на відміну від
пені не є санкцією за порушення
грошового зобов'язання, а виступають
способом захисту майнового права та
інтересу, який полягає у відшкодуванні
матеріальних витрат кредитора від
знецінення грошових коштів унаслідок
інфляційних процентів і отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування отриманими ним грошовими
коштами, належними до сплати
кредиторові, а тому ці кошти
нараховуються незалежно від вини
боржника та незалежно від сплати ним
неустойки (пені) за порушення виконання
зобов'язання. Таким чином, інфляційні
нарахування на суму боргу та три
проценти річних є наслідком
невиконання грошового зобов'язання.

Враховуючи, що з 05 січня 2013 року
страховиком було порушено строк
виплати страхового відшкодування і
весь цей час компанія безпідставно
користувалась коштами, то за нормами
ст.625 ЦК України, станом на 22.07.2014 року
відповідач повинен сплатити
інфляційні збитки та три проценти
річник за весь час прострочення
платежу. Таким чином до виплати
належить; сума основного боргу-43670,75
грн., інфляційні нарахування - 5283,32 грн.,
та три проценти річних - 2038,76 грн.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали повністю з підстав
наведених в позовній заяві, просять
позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги визнав
частково, а саме в частині виплати
страхового відшкодування у розмірі 43
670,75 грн. визнає повністю, а в частині
стягнення 5283,32 грн. інфляційних та 2038,76
грн. 3% річних заперечує проти їх
задоволення, та просить в цій частині
позовних вимог відмовити з підстав
наведених у відзиві на позов.

Суд, заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи вважає за
необхідне позов задовольнити частково
з наступних підстав.

У відповідності до Закону України «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» метою здійснення
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників.

Страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

За нормами ст. 22 вказаного Закону у разі
настання страхового випадку страховик
у межах страхових сум, зазначених у
страховому полісі, відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до ст.509 ЦК України
зобов»язанням є правовідношення в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ст.526 ЦК України Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст.530 ЦК України зобов'язання,
строк (термін) виконання якого
визначений вказівкою на подію, яка
неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Як вбачається з матеріалів справи 05
січня 2013 року о 13,30 год. на автодорозі
Стрий-Чернівці у Тисменецькому районі
Івано-Франківської області, навпроти
АЗС « Укрнафта», позивач керуючи
автомашиною Фольцваген н.з. НОМЕР_1,
потрапив в дорожньо-транспортну
пригоду та зіткнувся з автомашиною Кіа
Сорено н.з. НОМЕР_2.

Внаслідок ДТП автомобіль позивача
отримав механічні пошкодження.

Водій автомашини Кіа Сорено н.з. НОМЕР_2
є застрахованим за договором
обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 28 лютого 2012року № АВ 5423182.

Згідно листа № 09-02-09 від 23 січня 2014 року
НАСК «Оранта» зазначено, що страхову
виплату в сумі 43670,75 коп. йому
перерахують на вказаний ним рахунок в
АППБ «Аваль», однак до цього часу
виплату не здійснено про що не
заперечив представник відповідача, а
тому дана позовна вимога підлягає до
задоволення.

Однак в частині стягнення 5283,32 грн.
інфляційних та 2038,76 грн. 3% річних слід
відмовити виходячи з наступного.

Статтею 992 ЦК України передбачено
відповідальність страховика, зокрема,
у разі несплати ним страхувальникові
або іншій особі страхової виплати
страховик зобов'язаний сплатити
неустойку в розмірі, встановленому
договором або законом.

В договорі страхування - полісі
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних № АВ 5423182 та Законом
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» інших стягнень, таких як
інфляційні та 3% оічних за невиконання
чи невчасне виконання умов договору не
передбачено.

Положення ст. 625 ЦК України не
застосовується до відносин з
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки, оскільки
відшкодування шкоди є
відповідальністю, а не грошовим
зобов'язанням, яке виникає з договірних
зобов'язань.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК
України слід стягнути з відповідача на
користь позивача судові витрати по
справі.

На підставі викладеного,
керуючись Закону України «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» ст.ст.509, 526, 530, ЦК України,
ст.ст.88, 209, 214 - 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Національної
акціонерної страхової компанії
«Оранта» в користь ОСОБА_1 страхове
відшкодування в сумі 43670 гривень 75 коп.,
436,71 гривень судових витрат та 1500,0
гривень витрат на правову допомогу.
В решті позовних вимогах відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Івано-Франківської
області через Калуський міськрайонний
суд шляхом подачі в десятиденний строк
апеляційної скарги з дня його
проголошення.

Суддя: