АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Бреславського О. Г.

суддів: Половінкіної Н.Ю., Савчук М.В.

секретаря: Скрипник С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про батька з актових записів про народження дітей, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 січня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 січня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про батька з актових записів про народження дітей відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1О просить заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 січня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід відхилити, а рішення суду залишити без змін виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

22ц-/794/476/14 Головуючий в І інстанції Цуркан В.В.

категорія 46 Доповідач Бреславський О.Г.

Відповідно до ст.ст .10, 11 ЦПК України, цивільне с удочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.122 СК України дитина яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоровя по народження дружиною дитини.

Відповідно до ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матірю, чоловік батьком дитини.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивач не навів жодних переконливих доводів про те, що він не є батьком дітей, які народилися під час його шлюбу з відповідачкою; що вимоги позивач мотивував тільки тим, що відповідачка своїм зверненням про позбавлення його батьківських прав, принизила його чоловічу та людську гідність, і після цього в нього виникли сумніви, що він являється біологічним батьком дітей, а тому він хоче припинити сплачувати аліменти на дітей; що невмотивовані сумніви позивача щодо його батьківства є явно недостатніми для задоволення позовних вимог, враховуючи при цьому той факт, що діти народились під час шлюбу, і після розірвання шлюбу позивач сплачував на дітей аліменти.

Такі висновки суду є вірними та такими, що зроблені на підставі повно та всебічно з'ясованих доказах, яким дана юридична оцінка. Правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції відповідно до ст. 146 ЦПК України, у звязку з ухиленням відповідачки від участі в експертизі призначеної згідно ухвали цього ж суду від 23 серпня 2013 року, не визнав факт виключення його батьківства відносно дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3 не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції вказану обставину не визнано у звязку з тим, що позивач не навів суду інших переконливих доводів на підтвердження своїх позовних вимог.

Посилання апелянта на те, що підставою для скасування заочного рішення суду першої інстанціє є те, що відповідачка на останні судові засідання не зявлялася, заперечень на його позов не надавала, а також не надала суду доказів того, що він є біологічним батьком неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, не заслуговують на увагу, оскільки є необґрунтованими.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом повно, всебічно і об'єктивно досліджено обставини справи, дано їм правильну юридичну оцінку, рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його законності та обґрунтованості.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді