Справа № 361/2080/13-ц Головуючий у І
інстанції Пухна О.М.Провадження №
22-ц/780/1020/14 Доповідач у 2
інстанції ВоробйоваН..С.Категорія 36
УХВАЛА

Іменем України

24 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Березовенко Р.В.

при секретарі Лопатюк В.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Броварського міськрайонного суду від 12
квітня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа
Требухівська сільська рада
Броварського району про визнання права
власності на спадкове майно.

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 позивачка звернулася до
суду з позовом до відповідача про
визнання права власності в порядку
спадкування на житловий будинок
АДРЕСА_1 загальною площею 68,7 м.кв. та
житловою площею 46,2 м.кв. з
господарськими будівлями.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_4, яка
склала заповіт та заповідала все своє
майно її матері ОСОБА_5, яка вчасно
звернулася до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини, проте не
встигла оформити повністю всі
документи і ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.
Спадкоємці після її смерті залишилися
позивачка та відповідач. У термін
визначений законом позивач звернулася
до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, проте як
з»ясувалося в ході оформлення
спадкових прав, спадкодавець (баба) не
отримувала правовстановлюючий
документ на свій будинок, тому нотаріус
був позбавлений можливості видати
свідоцтво по про право на спадщину на
цей будинок.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_6 позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив їх
задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 в
судовому засіданні 3 квітня 2013 року
позовні вимоги визнав у повному обсязі
та просив їх задовольнити. Представник
третьої особи Требухівської сільської
ради в судове засідання не з»явився,
подав до суду заву про визнання позову
та про слухання справи у відсутності
представника.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду від 12 квітня 2013 року позов
задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
загальною площею 68,7 м.кв. та житловою
площею 46,2 м.кв. позначений на плані «А
1», з господарськими будівлями: сарай -
Б, вбиральня - В, колодязь- К та огорожа -
№. в порядку спадкування, після смерті
ОСОБА_5.

На дане рішення ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просила
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення про відмову позивачці у
задоволенні позову.

Посилалася на те, що померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 була її матір»ю.

Після її смерті залишилося спадкове
майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1
з надвірними будівлями. Спадкоємцями
після смерті матері були діти померлої
- вона, її сестра ОСОБА_5 та ОСОБА_7.
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Вони
звернулися з відповідними заявами про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори. В нотаріальній конторі їй
стало відомо, що її мати ОСОБА_4 склала у
2003 році заповіт, згідно якого
заповідала все своє майно, що
належатиме їй на день смерті, на
користь рідної сестри апелянта ОСОБА_5.
Після смерті останньої , в нотаріальну
контору звернулася донька померлої
ОСОБА_2 Оскільки нотаріус відмовив
останній у видачі свідоцтва про право
на спадщину, що залишилася після смерті
матері у зв»язку з відсутністю
правовстановлюючих документи на
спадковий будинок, ОСОБА_2 звернулася з
позивом до суду.

Рішення про задоволення позову
ОСОБА_2 вважає незаконним, оскільки суд
не дав належну оцінку тим обставинам,
що спірний будинок дійсно належав її
матері, але був побудований її батьками
у 1963 році в період їх шлюбу. Батько
апелянта та чоловік ОСОБА_4 помер в
ІНФОРМАЦІЯ_3. Вважала, що будинок був
спільним майном подружжя, а тому мати
могла заповідати лише ту частину
будинку, яка їй належала, інша частина
будинку, що належала батькові повинна
спадкуватися за законом. Проте суд,
вирішуючи спір, не залучив її до справи
в якості спадкоємця, який має право на
частину спадщини. Просила задовольнити
апеляційну скаргу та відмовити
позивачці у позові.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

По справі встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, яка склала
заповіт на все своє майно на ОСОБА_5 (а.с.
7).

З матеріалів спадкової справи №
155/2011 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_8 вбачається, що 10 грудня 2003 року
ОСОБА_4. склала заповіт, за яким
заповідала все своє майно ОСОБА_5(а.с.58).
Також з даної спадкової справи
вбачається, що ОСОБА_5 24 лютого 2011 року
звернулася до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини на
підставі якої було відкрито спадкову
справу № 155/ 2011, проте ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_5 померла, спадщину за заповітом
оформити не встигла. Після її смерті 3
липня 2012 року позивачка подала в
нотаріальну контору заяву про
прийняття спадщини та було відкрито
спадкову справу №4272012.

Згідно довідки Требухівської
сільської ради №341 від 16.02.2011 року на
день смерті ОСОБА_4, яка являлася
головою домогосподарства в АДРЕСА_1 і
яка померла 02.01.2011 року, разом з нею
проживали та постійно були
зареєстровані ОСОБА_5 (дочка), ОСОБА_3
(внук), ОСОБА_2(внука) та ОСОБА_13
(правнука) (а.с.59). Чоловіка померлої
ОСОБА_4 в живих не було, оскільки
останній помер ще в ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.59
зв).

З пояснень апелянта в апеляційній
інстанції встановлено, що після смерті
батька ОСОБА_10 спадщину вона не
приймала.

Після смерті ОСОБА_4 з заявами про
прийняття спадщини звернулися ОСОБА_5,
ОСОБА_1, ОСОБА_7 (а.с.56, 63,64).

Згідно свідоцтва про смерть
НОМЕР_1 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.70).

З матеріалів спадкової справи
№427/2012 до майна померлої ОСОБА_5 з
заявою про прийняття спадщини 03.07.2012
року звернулася донька померлої
ОСОБА_2, син ОСОБА_3, сестри померлої
ОСОБА_7 ОСОБА_1 (аюс.69-76). Відповідно до
свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 16
квітня 1999 року чоловік ОСОБА_5 - ОСОБА_10
помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8).

Судом встановлено , що за життя
спадкодавиця ОСОБА_4 свідоцтва про
право власності на будинок АДРЕСА_1 не
отримала. У технічному паспорті на
даний будинок власником вказана саме
ОСОБА_4. З виписки з по господарської
книги вбачається, що головою
домогосподарства за адресою АДРЕСА_1
була ОСОБА_4

Згідно довідки Требухівської
сільської ради від 21.03.2013 року в будинку
АДРЕСА_1 проживала та була
зареєстрована ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Згідно ст..ст. 1216 та 1217 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов»язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за законом або за
заповітом.

Задовольняючи позовні вимоги
позивачки, суд виходив з того, що
позивач ОСОБА_2 після смерті матері
ОСОБА_5, яка в сою чергу після смерті
ОСОБА_4, в у порядку, передбаченому
ст..ст. 1268 та 1269 ЦК України зверталися до
нотаріальної контори з заявами про
прийняття спадщини і тому, відповідно,
кожна прийняли спадщину згідно ст.. 1218
ЦК України. Вказував на те, що на день
смерті ОСОБА_4 проживала в належному їй
будинку, за життя залишила заповіт на
свою доньку ОСОБА_11, остання звернулася
у визначенні законом строки з заявою
про прийняття спадщини, проте оформити
спадщину не встигла оскільки померла;
на день її смерті з нею у спірному
будинку проживала її донька з членами
її сім»ї (а.с 67 зв., а.с..59).

Оскільки нотаріусом відмовлено
ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на
спадщину після померлої матері ОСОБА_5
з підстав відсутність
правовстановлюючих документів на
спадкове майно, що унеможливлювало
оформлення спадкоємцями останньої
спадкових прав через нотаріальну
контору, суд дійшов висновку про
обґрунтованість вимог позивачки.

Висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про
те, що спірний будинок, що належав її
покійній матері, був побудований за час
перебування останньої у шлюбі з її
покійним батьком ОСОБА_12 та належав до
спільного майна подружжя, а тому мати,
залишаючи заповіт на її сестру, вправі
була заповідати лише належну їй
частину у майні, у зв»язку з чим, вона,
як спадкоємець частки покійного
батька, мала право на частку у
спадковому майні після його смерті та
смерті матері, на думку колегії, є
безпідставними. Як видно з матеріалів
справи спірний будинок було побудовано
в 1963 році (а.с.46), батько апелянта помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.59 зв.), після смерті
чоловіка дружина померлого-мати
апелянта продовжувала проживати у
спірному будинку, будь-які дані про те,
що його донька ОСОБА_1 прийняла
спадщину після смерті батька матеріали
справи не містять, докази цьому
апелянтом не надано, посилання
останньої на те, що вона, у
відповідності до закону, є спадкоємцем
частки майна, що належало її батькові,
не ґрунтується на законі.

За таких обставин, суд правомірно
вважав ОСОБА_5 спадкоємцем усього
майна, що належало на день смерті
померлій ОСОБА_4 згідно із заповітом.
Відповідно, доньку ОСОБА_5, яка
проживала разом з нею на день її смерті
та є спадкоємцем першої черги за
законом, слід вважати спадкоємцем того
майна, що належало її померлій матері.

З урахуванням викладеного,
посилання апеляційної скарги на те, що
суд, в порушення вимог ЦПК України, не
залучив її в якості сторони у справі за
позовом ОСОБА_5, чим порушив її спадкові
права, з урахуванням викладеного, є
необґрунтованими.

Згідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Рішення суду відповідає
вимогам закону. Підстави для
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст..ст.307, 308 ЦПК
України, колегія

Ухвалила
:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного
суду від 12 квітня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: