Справа № 587/1830/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року Сумський районний суд
Сумської області під головуванням
судді Степаненка О.А., при секретарі
Токаревій В.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Суми
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа - Низівська селищна
рада Сумського району Сумської області
про виселення та визнання такими, що
втратили право користування
домоволодінням; за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору
купівлі-продажу укладеним, визнання
недійсним свідоцтва про право
власності на домоволодіння, визнання
права власності на домоволодіння,

В С Т А Н О В И В
:

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом ( а в жовтні 2013 року з
уточненим позовом) до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
яка діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4
та ОСОБА_5, третя особа - Низівська
селищна рада Сумського району Сумської
області про виселення та визнання
такими, що втратили право користування
домоволодінням. В обґрунтування своїх
вимог позивач послався на те, що на
підставі договору купівлі - продажу
від 13.02.1985 року йому на праві власності
належить домоволодіння, розташоване в
АДРЕСА_1. З травня 1985 року він став в
ньому співмешкати з ОСОБА_6, з якою вони
проживали у цивільному шлюбі 7 років,
після чого спільне проживання
припинили. Позивач вимушений був
переїхати проживати до своєї матері в
с. Шпилівка Сумського району, щоб за нею
доглядати, а ОСОБА_6 разом з її сином
ОСОБА_2 ( відповідачем по справі)
дозволив тимчасово користуватися
своїм будинком. В подальшому, не
знявшись з реєстрації з будинку,
ОСОБА_6 одружилась з іншим
громадянином, перейшла проживати до
нього, а в спірному будинку залишила
свого сина ОСОБА_2 В ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6
померла. Позивач зазначав, що У
ІНФОРМАЦІЯ_4 він був засуджений до
покарання у вигляді позбавлення волі,
а після звільнення в 2001 році йому стало
відомо, що в будинку з 2001 року без його
дозволу зареєстровані відповідачка
ОСОБА_3- дружина ОСОБА_2 та їхні діти
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. З 2009 року ОСОБА_3 разом з
дітьми виїхала з будинку та забрала всі
свої речі. Посилаючись на ці обставини,
позивач просив постановити рішення,
яким визнати відповідачів такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням, виселити ОСОБА_2 з
належного йому, ОСОБА_1, домоволодіння.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною
позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання
права власності на домоволодіння,
посилаючись на те, що з 1984 року його
мати - ОСОБА_6 - проживала разом із
ОСОБА_1, проте їхні стосунки не склалися
і вони припинили спільне життя
приблизно у 1992 році. Під час спільного
проживання вони разом придбали будинок
АДРЕСА_1, хоча договір купівлі - продажу
був оформлений від імені ОСОБА_1
Відповідач ОСОБА_1 не бажав проживати
разом з ОСОБА_6 та дійшов згоди з нею про
те, що вона в нього викупить даний
будинок за 2500 радянських рублів. Дана
грошова сума була сплачена ОСОБА_1
повністю, однак ОСОБА_1 ухилявся від
оформлення договору купівлі-продажу і
невдовзі переїхав проживати до своєї
матері в с. Шпилівка Сумського району, а
намагання ОСОБА_6 укласти угоду щодо
будинку завершувалися сварками між
ними. В ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 померла,
однак в спірному будинку продовжував
безперервно проживати він, ОСОБА_2
Позивач вважав, що, оскільки між ОСОБА_1
та ОСОБА_6 був фактично укладений
договір купівлі-продажу, покійна
ОСОБА_6 виконала всі умови
договору,ОСОБА_1 отримав визначені
договором грошові кошти, єдиним
спадкоємцем після померлої ОСОБА_6 є
він, ОСОБА_2, позивач за зустрічним
позовом просив постановити рішення про
визнання договору купівлі-продажу між
ОСОБА_1 та ОСОБА_6 укладеним; визнання
недійсним свідоцтва про право
власності на домоволодіння, видане на
ім'я ОСОБА_1; визнання права власності
на спірне домоволодіння.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги в
повному обсязі, проти зустрічного
позову заперечував.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
пославшись на те, що вона зареєстрована
в спірному будинку і будинок їй
потрібен для реєстрації, оскільки
іншого житла, в якому вона могла б
зареєструватися з своїми
неповнолітніми дітьми, вона не має,
хоча близько 2 років в спірному будинку
вона не проживає, а знімає
домоволодіння АДРЕСА_2. До цього часу
вона перебуває в зареєстрованому шлюбі
з ОСОБА_2, який постійно проживає в
спірному будинку, а ОСОБА_1, який був
засуджений до позбавлення волі, став
пред'являти претензії щодо
користування спірним будинок лише
останнім часом.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 - в судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не
визнав, позовні вимоги ОСОБА_2
підтримав.

Представник третьої особи - Низівської
сільської ради Сумського району
Сумської області - в судовому засіданні
заперечував проти позовних вимог
ОСОБА_1, підтримавши позицію ОСОБА_2

Заслухавши пояснення сторін,
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, дослідивши
письмові докази по справі, суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованим і
такими, що підлягають задоволенню, а
підстав для задоволення позову ОСОБА_2
суд не вбачає.

У відповідності з ст. 321 Цивільного
кодексу України право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.
Власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. Правом власності є право особи
на майно, яке вона здійснює відповідно
до закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб( ст. 319, 316,317 ЦК України).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном. Власникові належать права
володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, - і не оспорюється
сторонами, - що відповідно до договору
купівлі-продажу від 13 лютого 1985 року
ОСОБА_1 на праві власності належить
домоволодіння АДРЕСА_1( ар.с. 7).

Дана обставина підтверджується копією
посвідченого Низівською сільською
радою Сумського району Сумської
області договору купівлі-продажу від 13
лютого 1985 року, у відповідності з яким
ОСОБА_15, яка діяла від свого імені та
від імені ОСОБА_16 продала, а ОСОБА_1
купив житловий будинок з надвірними
спорудами, розташований за адресою
АДРЕСА_1.( ар.с.7).

На підставі дублікату договору
купівлі-продажу, виданого 14 березня 2012
року Низівською селищною радою
Сумського району, право власності
ОСОБА_1 зареєстровано у встановленому
законом порядку комунальним
підприємством «Сумське міське бюро
технічної інвентаризації»( ар.с. 8).

Сторонами не оспорюється, що приблизно
з 1985 року по 1992 рік ОСОБА_1 та ОСОБА_6, які
перебували у цивільному шлюбі між
собою, разом проживали в спірному
будинку.

Відповідно до будинкової книги в
АДРЕСА_1 з 25 серпня 1999 року
зареєстрований ОСОБА_2, його дружина
ОСОБА_3 ( з 2 лютого 2001 року) та їхні
неповнолітні діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2( арк.с.12-14).

В обґрунтування своїх заперечень
відповідачі послалися на показання
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_17, ОСОБА_10

Так, свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_6 почали співмешкати в
1983-1985 роках. Їй відомо, що батько ОСОБА_6
підшукував будинок, який хотів купити
дочці. В подальшому він дав ОСОБА_6 700
рублів на купівлю будинку. Коли спільне
життя ОСОБА_1 та ОСОБА_6 припинилось,
остання казала, що ОСОБА_1 хоче отримати
від ОСОБА_6 гроші за будинок, і ОСОБА_6
сплатила йому гроші за спірний будинок,
однак в подальшому ОСОБА_1 обдурив її і
викрав розписку про отримання грошей
за будинок, хоча визнавав, що отримав
гроші, про що ОСОБА_1 написав розписку
про отримання 2500 рублів.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що він з 2002
року по 2010 рік перебував в
зареєстрованому шлюбі з матір'ю ОСОБА_2
- ОСОБА_6 і був свідком, як на початку 1991
року вона передавала ОСОБА_1 2500 рублів
за спірний будинок. Коли спільне життя
між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 припинилося,
ОСОБА_1 уїхав до своєї матері в с.
Шпилівку Сумського району. Перед цим
він обіцяв переоформити спірний
будинок на ОСОБА_6. однак цього не
зробив, а в ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6
померла.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що проживає в
селищі Низи з 1982 року і їй відомо, що в
1985 році ОСОБА_1 та ОСОБА_6 купили
спірний будинок за 700 рублів, що дав
батько ОСОБА_6, яка наполягала, щоб
будинок був оформлений на ОСОБА_1, який
обіцяв розірвати шлюб і одружитися з
ОСОБА_6 Через деякий час між ОСОБА_1 та
ОСОБА_6 почалися сварки, ОСОБА_1 та
ОСОБА_6 фактично поділили спільне
майно, ОСОБА_1 забрав половину
господарства і, крім того, він отримав
від ОСОБА_6 2500 рублів за свою частку в
спірному будинку. ОСОБА_1 двічі писав
розписки про отримання грошей за
будинок - в 1990 році та в 1991 році.
Розписку, яку він писав в 1990 році, він в
подальшому викрав, а після того, як
відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 трохи
налагодились, він написав другу
розписку.

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що ОСОБА_2
є її племінником, а померла в
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 - рідною сестрою. В
1985 році ОСОБА_1 та ОСОБА_6 купили
спірний будинок за 700 рублів, що дав
батько ОСОБА_6 Відносини між ОСОБА_1 та
ОСОБА_6 не склалися і вони ділили майно,
в тому числі і будинок. ОСОБА_1 отримав
від ОСОБА_6 гроші в сумі 1200 та 2500 рублів
за належну йому частку в будинку, про що
писав розписки, однак першу розписку
про отримання 1200 рублів він викрав.
Після того, як ОСОБА_1 уїхав в с.
Шпилівку Сумського району, він
претензій до ОСОБА_6 з приводу будинку
не мав і казав, що до будинку не має
відношення.

Разом з тим, пояснення свідків ОСОБА_8,
ОСОБА_11, ОСОБА_17, ОСОБА_10 не можуть бути
підставою для задоволення позову
ОСОБА_2, оскільки вони спростовуються
іншими дослідженими в судовому
засіданні доказами і не
підтверджуються іншими об'єктивними
доказами.

Так, свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що
ОСОБА_1 є її знайомим і з 2012 року
періодично проживає в неї на квартирі.
Їй відомо, що ОСОБА_1 належить будинок в
АДРЕСА_1, де вона була на запрошення
ОСОБА_18, який попросив допомогти по
господарству. Вільно користуватися
належним йому будинком ОСОБА_1 не може,
в будинку, де на даний час проживає
ОСОБА_2, міняються замки, всюди бруд та
сміття.

Свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що він є
зятем ОСОБА_1, який є власником спірного
домоволодіння. На даний час в будинку
проживає ОСОБА_2, крім того в будинку
разом з ОСОБА_3 зареєстровані її діти
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, хоча сама ОСОБА_3
разом з дітьми проживає в АДРЕСА_3.
ОСОБА_1 ОСОБА_2 чинить перешкоди в
користуванні будинком, який на даний
час вкрай занедбаний. Йому відомо, що
ОСОБА_2 не пускає ОСОБА_1 до будинку,
чинить йому перешкоди в користуванні
домоволодінням.

Свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що вона є
дочкою ОСОБА_1 і їй відомо, що батьку на
праві власності належить житловий
будинок в АДРЕСА_1. ОСОБА_1 позбавлений
можливості користуватися належним
йому будинком, оскільки ОСОБА_2, який
проживає в будинку, чинить ОСОБА_1
перешкоди. ОСОБА_3 зареєстрована в
спірному будинку, однак приблизно 2
роки не проживає в будинку разом з
своїми неповнолітніми дітьми. ОСОБА_1
вимушений наймати житло вм. Суми,
оскільки іншого, крім спірного, житла
він не має.

Надана суду відповідачами копія
розписки ( ар.с. 38) про отримання ОСОБА_1
2500 рублів за будинок також не може бути
підставою для задоволення позову
ОСОБА_2

З тексту розписки неможливо зробити
висновок, коли, ким і у зв'язку з чим
вона була написана; незрозуміло від
кого ОСОБА_1 начебто отримав 2500 рублів,
за який будинок, за якою адресою, дата
написання розписки також відсутня. Сам
ОСОБА_1 категорично заперечує
написання розписки.

Розписка має підписи свідків, однак
відомостей про їх особи та місце
проживання сторони суду не надали,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не скористалися своїм
правом і не заявляли клопотання про
допит цих свідків в судовому засіданні.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_17, ОСОБА_10
пояснювали в судовому засіданні, що не
були присутні під час написання
розписки, копія якої мається в
матеріалах справи( ар.с. 38).

Посилання ОСОБА_3 на те, що вона
зареєстрована в спірному будинку і не
має можливості зареєструватися в
іншому домоволодінні також не може
бути підставою для визнання за ОСОБА_2
права власності на спірний будинок.

Сама ОСОБА_3 пояснила, що обставини її
реєстрації в спірному домоволодінні їй
самій невідомі, питанням
прописки(реєстрації) займалася її
покійна свекруха ОСОБА_6

ОСОБА_1 категорично стверджує, що
дозволу на реєстрацію в спірному
будинку сторонніх осіб він не давав, і
такого дозволу в нього як у власника
будинку, ніхто не питав.

З довідки Нижньосироватської
загальноосвітньої школи вбачається, що
ОСОБА_5 (син ОСОБА_3) з 2007 року
навчається у Нижньосироватській
загальноосвітній школі, а ОСОБА_4
навчався в Нижньосироватській
загальноосвітній школі з 20 серпня 2007
року по 11 червня 2013 року ( ар.с. 109, 110).

Сама ОСОБА_3 не заперечувала, що і
спірному будинку вона фактично не
проживає близько 2 років, що
підтвердили в судовому засіданні і
свідки.

У відповідності з ст. ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 не надали
суду доказів на підтвердження того, що
ОСОБА_2 набув право власності на
спірний будинок.

Не надав ОСОБА_2 суду і належних доказів
на підтвердження того, що між покійною
ОСОБА_6 та ОСОБА_1 укладались якісь
угоди чи інші правочини стосовно
спірного будинку.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 є
власником спірного будинку; в
користуванні належним йому
домоволодінням чиняться перешкоди з
боку відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та її
дітей, які, будучи зареєстрованими в
будинку, фактично там не проживають
близько 2 років; відповідач ОСОБА_2 не
пускає ОСОБА_1 до належного йому
будинку; іншого власного житла ОСОБА_1
не має, тому порушені права власника
домоволодіння ОСОБА_1 підлягають
судовому захисту, а заявлений ним позов
- задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу у
відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК
України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 60 ЦПК України, ст. 213, 214, 215 ЦПК
України, ст. ст. 386, 328, 321, 391, 319, 316, 317 ЦК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 такими, що втратили право
користування домоволодінням АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_2 з домоволодіння
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 по 57 гривень 35 копійок
судових витрат, пов'язаних зі сплатою
судового збору в доход держави.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про визнання договору
купівлі-продажу укладеним, визнання
недійсним свідоцтва про право
власності на домоволодіння недійсним,
визнання права власності на
домоволодіння за безпідставністю
позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя