Справа № 206/2-2830/11
Провадження № 2-п/127/222/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2014 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Замостянського районного суду м.Вінниці від 16 травня 2012 року, подану його представником,-

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2012 року Замостянським районним судом м.Вінниці було винесене заочне рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Вінницької міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою, яким позов задоволено та встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 685 кв.м, яка розташована в м. Вінниці по вул.Крупська, 29 між співвласниками відповідно до варіанту 2 судової земельно-технічної експертизи.

25 вересня 2014 року представник відповідача звернувся до суду із заявою про перегляд зазначеного заочного рішення.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав на підставах, викладених в ній, просив її задовольнити.

Представник позивача та третьої особи в судовому засіданні заперечували щодо її задоволення, вважають заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, просили в її задоволенні відмовити.

Вивчивши заяву та матеріали цивільної справи № 2-2830/11, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту вказаної норми випливає, що скасування заочного рішення судом, який виніс рішення, можливе лише у випадку встановлення одночасно двох обставин: 1) відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин; 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу направлялися повістки за місцем знаходження його нерухомого майна та не були отримані ним.

Разом з тим, заявник не зазначив та не надав суду жодних доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Посилання заявника на ті обставини, що позивач встановив паркан та зніс сарай, на не відповідність поточної інвентаризації в 2011 році фактичним обставинам справи не може бути підставою для перегляду заочного рішення та не є предметом спору. Щодо посилання відповідача на невідповідність площі земельної ділянки, то суд звертає увагу, що питання закріплення земельної ділянки за вказаним домоволодіння досліджувалось судом виходячи з рішень органів місцевого самоврядування про закріплення земельної ділянки за вказаним домоволодінням та з урахуванням відсутності самозахвату, її фактичного розміру ухвалене відповідне рішення. При цьому посилання на невідповідність конфігурації земельної ділянки схематичному плану земельної ділянки, зазначеному в технічному плані є безпідставні, вказана обставина не може мати істотне значення для вирішення справи, зважаючи, що такий план із землеустрою не є документом із землеустрою та не посвідчує права на земельну ділянку, про що відмічається і в самому технічному плані. Посилання ж заявника на збільшення частки позивача в будинковолодінні і відповідне збільшення частки позивача при визначенні порядку користування земельною ділянкою не відповідають обставинам справи.

Щодо тверджень заявника про відсутність у позивача підстав для звернення до суду з вказаним питанням, як підставу для скасування заочного рішення, то суд звертає увагу, що чинне законодавство не обмежує особу в її правах на звернення до суду, а вказана обставина не може бути підставою для перегляду заочного рішення суду. До того ж, суд не може відмовити в позові або закрити провадження у справі про встановлення порядку користування земельною ділянкою навіть з тих підстав, що його визначено сторонами (п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7).

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на відсутність одночасно двох підстав для скасування заочного рішення, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 230-232 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, подану його представником, про перегляд заочного рішення Замостянського районного суду м.Вінниці від 16 травня 2012 року - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: