АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Чупікової В. В.

суддів Галичанського А.Д., Перепелюк І.Б.

секретаря Тодоряка Г.Д.

за участю представника позивачів ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника відповідачів ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_3 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Чернівецької міської ради про захист права власності та усунення перешкод в користуванні власністю, та справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_3 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації про визнання договорів дарування недійсними за апеляційною скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 17 вересня 2013 року в частині,

встановила:

У липні 2011 року позивачі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Чернівецької міської ради про захист права власності та усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом зобов'язання відповідачів привести конструкції, просторово планувальний стан та

№22ц-1241/2014 рік Головуючий у 1 інстанції Войтун О.Б.

Категорія 2/5 Доповідач Чупікова В.В.

функціональне призначення приміщень горища та квартири АДРЕСА_1 у становище, що існувало до початку виконання будівельних робіт по реконструкції з добудовою та влаштуванням мансардних приміщень, за їх рахунок. Вказували, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_2 та горища будинку, що ОСОБА_2 самовільно без їх, позивачів, згоди здійснила реконструкцію квартири АДРЕСА_1 з добудовою та влаштуванням мансардних приміщень, із збільшенням площі жилого приміщення за рахунок горища будинку АДРЕСА_1.

У червні 2012 року позивачі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації, в якому просили визнати договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г. 14 лютого 2012 року, договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г. 27 лютого 2012 року, недійсними. Мотивували позовні вимоги тим, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_2 оспорювані правочини вчинені відповідачами без наміру створити юридичні наслідки, на підставі вказаних правочинів відповідачі розпорядилися без їхньої, позивачів, згоди допоміжним приміщенням, яке належить їм на праві спільної сумісної власності. Посилалися на порушення наведеними правочинами права власності на допоміжні приміщення будинку.

Першотравневим районним судом м.Чернівці 15 жовтня 2012 року постановлено ухвалу про об'єднання в одне провадження вищенаведених позовних вимог.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 17 вересня 2013 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 просять рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 17 вересня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення їхніх позовних вимог в повному обсязі. Посилалися на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 11 грудня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 задоволено частково.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 17 вересня 2013 року скасовано.

Позов ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_3 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Чернівецької міської ради, Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації про захист права власності та усунення перешкод у користуванні власністю, визнання договору недійсним задоволено частково.

Визнано договір між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 дарування квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В.Г. 14 лютого 2012 року, в частині передачі мансарди, яка складається з приміщення 1-5 сходова клітина площею 12,4 кв.м, 1-6 кімната площею 33,8 кв.м, 1-7 ванна площею 6,1 кв.м, 1-8 кімната площею 12,8 кв.м, недійсним.

Зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_3 привести конструкції, просторово планувальний стан та функціональне призначення приміщення горища будинку АДРЕСА_1 у попереднє становище.

У разі відмови ОСОБА_2, ОСОБА_3 від добровільного виконання рішення в частині приведення конструкції, просторово планувальний стан та функціональне призначення приміщення горища будинку АДРЕСА_1 у попереднє становище дозволити ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 виконати рішення за власний рахунок.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 11 грудня 2013 року в частині зобов'язання ОСОБА_2, ОСОБА_3 привести конструкції, просторово планувальний стан та функціональне призначення приміщення горища будинку АДРЕСА_1 у попереднє становище та в частині надання дозволу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 виконати рішення за власний рахунок у разі відмови ОСОБА_2, ОСОБА_3 від добровільного виконання рішення скасовано і в цій частині направлено на новий апеляційний розгляд.

В іншій частині рішення апеляційного суду Чернівецької області від 11 грудня 2013 року залишено без змін.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 382 ЦК України визначено, що власникам квартир у багатоквартирному житловому будинку належать на праві власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або в середині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, споруди, будівлі, які призначені для обслуговування усіх власників квартир та власників нежитлових приміщень, які розташовані в житловому будинку.

Згідно з офіційним тлумаченням, наданим у Рішенні Конституційного Суду України №4-рп/2004 від 2 березня 2004 року у справі за конституційним зверненням ОСОБА_11 та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону, допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладочки, горища, колясочні тощо) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об»єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

Таким чином, приміщення горища АДРЕСА_1 перебувало у спільній сумісній власності власників всіх квартир цього будинку, як позивачів так і відповідачів.

Судами встановлено, що позивачі є співвласниками квартири АДРЕСА_2(а.с.23,24 в т.2).

На даний час власником квартири №1 у даному будинку є відповідачка ОСОБА_3.(а.с.96 в т.1).

Відповідачка ОСОБА_2 в той час, коли їй належала на праві власності квартира АДРЕСА_1, самочинно здійснила реконструкцію своєї квартири з добудовою та влаштуванням мансардних приміщень на горищі будинку, а саме: приміщення 1-5 сходова клітина площею 12,4 кв.м, 1-6 кімната площею 33,8 кв.м, 1-7 ванна площею 6,1 кв.м, 1-8 кімната площею 12,8 кв. м , збільшивши площу квартири за рахунок горища без згоди позивачів(т.1 а.с.15, 30-33).

За змістом ч.2 ст.369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Відмовляючи в позові ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Чернівецької міської ради про захист права власності, усунення перешкод у користуванні власністю шляхом приведення конструкції, просторово планувального стану та функціонального призначення приміщення горища та квартири АДРЕСА_1 у становище, що існувало до початку виконання будівельних робіт по реконструкції з добудовою та влаштуванням мансардних приміщень, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання договорів дарування недійсними, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_2 не є власниками квартири АДРЕСА_1.

Такий висновок суду першої інстанції не відповідає встановленим обставинам справи та порушує норми матеріального та процесуального права, що відповідно до п.п.3.4 п.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині з постановленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень статей 386 та 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 16 ЦК України наведений перелік способів захисту порушеного цивільного права, в тому числі зазначається такий спосіб, як відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивачі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звенулися до суду з позовом про захист права власності та усунення перешкод у користуванні власністю та просили зобов'язати відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 за їх власний рахунок привести конструкції, просторово планувальний стан та функціональне призначення приміщень квартири №1, горища, що розташовані в будинку АДРЕСА_1 у становище, що існувало до початку виконання будівельних робіт по реконструкції з добудовою та влаштуванням мансардних приміщень(а.с.112-118 в т.2).

Обраний позивачами спосіб захисту порушеного права опосередковується із відновленням права власності ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на горище, опорні конструкції будинку та захистом їх права власності на квартиру №2 .

Висновком №12194 судово - будівельної експертизи встановлено, що реконструкція квартири АДРЕСА_1 з обладнанням мансардних приміщень за рахунок простору горища проведена з порушенням норм ДБН, а саме:

в горищному просторі зведено стіну з піноблоку, що чинить додатковий тиск на нижчележачі конструкції - несучу міжквартирну стіну, фундаменти, основи;

для обпирання перекриття зведено колону, але підсилення перекриття, на яке вона дає навантаження не виконувалося;

в квартирі №1 споруджено внутрішньо квартирі сходи по металевих костурах з дерев'яними проступнями, які кріпляться до перекриття, зведеної колони та несучих стін: внутрішньо квартирної та міжквартирної, що розмежовує кухню-їдальню квартири №1 та санвузол квартири №2( квартири позивачів), дані сходи чинять додаткові навантаження на стіни та фундамент будинку(а.с.3-20 в т.3).

На підставі ч.5 ст.319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

З врахуванням наведеного та висновку експертизи колегія суддів вважає, що право позивачів може бути захищено приведенням конструкцій, просторово планувального стану та функціонального призначення приміщення горища будинку АДРЕСА_1 у попереднє становище шляхом ліквідації стін та перегородок горищного простору, шляхом ліквідації внутрішніх квартирних сходів в квартирі АДРЕСА_1.

За тих обставин, що договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 14 лютого 2012 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4,визнано недійсним в частині передачі передачі у власність мансарди, яка складається з приміщення 1-5 сходова клітина площею 12,4 кв.м, 1-6 кімнати площею 33,8 кв.м, 1-7 ванни площею 6,1 кв.м, 1-8 кімнати площею 12,8 кв. м, що самовільну реконструкцію вказаної квартири з добудовою та влаштуванням мансардних приміщень за рахунок горища будинку АДРЕСА_1 здійснила саме відповідачка ОСОБА_12 м.Чернівці, що на даний час власником квартири АДРЕСА_1 являється відповідачка ОСОБА_3, то обов'язок по приведенню конструкцій, просторово планувального стану та функціонального призначення приміщення горища будинку АДРЕСА_1 у попереднє становище шляхом ліквідації стін та перегородок горищного простору, шляхом ліквідації внутрішніх квартирних сходів в квартирі АДРЕСА_1 слід покласти саме на цих відповідачів.

На підставі ст.ст. 16, 319, 382, 369, 391Цк України, керуючись п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 17 вересня 2013 року в частині відмови в задоволенні позову про усунення перешкод в користуванні власністю та захист права власності скасувати.

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 привести конструкції, просторово планувальний стан та функціональне призначення приміщення горища будинку АДРЕСА_1 у попереднє становище шляхом ліквідації стін та перегородок горищного простору, шляхом ліквідації внутрішніх квартирних сходів в квартирі АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: