Справа №442/7425/14-ц
Провадження №2/442/2321/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2014 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1

при секретарі - Антоненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики, в розмірі 25644,40 грн.

Позов мотивує тим, що в 2013 році позичив ОСОБА_3 грошові кошти, розмір яких був еквівалентний 2000 доларів США, які останній обіцяв повернути при першій вимозі. У звязку з тим, що ОСОБА_3 ухилявся від повернення боргу, мотивуючи це відсутністю у нього грошей, 12 травня 2014 року було укладено договір про реструктуризацію боргу. Згідно договору відповідач зобовязувався сплачувати грошові кошти щомісячно в розмірі, не нижче грошовому еквіваленту 100 доларів США, згідно курсу НБУ на день погашення частини боргу. При цьому ОСОБА_3 зобовязався погасити борг в повному обсязі до кінця 2014 року. З часу укладення договору реструктуризації відповідач ухиляється від виконання договірних зобовязань, незважаючи на неодноразові усні звернення та нагадування про повернення позичених коштів до нього. Слід зазначити, що для надання позики ОСОБА_3 був змушений взяти кредит в ПАТ «А-Банк», що підтверджується довідкою від 29.08.2014 року, своєчасне непогашення якого тягне за собою нарахування штрафних санкцій та пені. Крім того, на утриманні знаходяться двоє дітей : син, ОСОБА_4, та донька, ОСОБА_5. Кошти, які заборгував відповідач, є вкрай необхідними для покриття банківського кредиту, для оплати за навчання сина, який є студентом Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу та лікування дочки, яка є інвалідом ІІ групи. Станом на сьогоднішній день ОСОБА_3 не погасив заборгованості і не повернув позичених коштів, а тому змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилається на викладене в позовній заяві, просить стягнути з відповідача заборгованість.

Відповідач позовні вимоги визнав повністю, не заперечив щодо їх задоволення.

Вислухавши сторони, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити.

Як вбачається з договору реструктуризації, датованого 12.05.2014 року, ОСОБА_2 надав розстрочку в погашенні безстрокової позики для ОСОБА_3, що еквіалентно 2000 ( дві тисячі ) доларів США (згідно курсу НБУ у день погашення частини позики), яку позичальник отримав у позикодавця в 2013 році та зобовязувався погасити борг у повному обсязі до кінця 2014 року.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором.

Перевіривши матеріали справи встановлено, що згідно даних Національного банку України, курс гривні до іноземної валюти долара, станом на 05.09.2014 року становив 12,82 гривень. Відтак, враховуючи зазначене, суд вважає, що з ОСОБА_3 слід стягнути 25644,40 грн.

Статтею 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому, з відповідача в користь позивача слід стягнути також 256,45 грн. судових витрат.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 3, 10, 57-60, 64, 209, 212-215, ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 25644,40 (двадцять пять тисяч шістсот сорок чотири ) гривні 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 256,45 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя