Справа № 202/8384/14-ц
№2/0202/4730/2014
11 вересня 2014 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: Бєсєди Г.В.
при секретарі: Подгородному П.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про визначення місця проживання та стягнення аліментів, -
До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про визначення місця проживання та стягнення аліментів.
В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що з відповідачем по справі він перебував у зареєстрованому шлюбу, який був розірваний 31 жовтня 2007 року. Після розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 було досягнуто домовленості щодо виховання дітей, їх місця проживання та матеріального забезпечення. До 2012 року обидва сини мешкали з відповідачем, в квартирі, яка належить його батькам, а частину часу з ним та його сімєю. З 2012 року син ОСОБА_3 не знайшов спільної мови з матірю та остаточно переїхав до його батьків, де і мешкає в даний час. Син ОСОБА_4 деякий час ще залишався проживати з матірю, а в 2013 році більшу частину року проживав з ним, у звязку з чим вирішувалось питання щодо переведення сина на навчання в інший навчальний заклад. Відповідач ОСОБА_2 не займалась вихованням дитини, не цікавилась його життям, матеріально не забезпечувала, не цікавилась станом здоровя сина. У звязку з тим, що дитина зараз проживає з ним та знаходиться на його утриманні просив суд стягнути з відповідача на його користь на утримання сина аліменти в розмірі 1 000 грн.
В судове засідання зявився представник позивача, підтвердив викладені в позовній заяві обставини, та просив суд задовольнити позов в повному обсязі, наголошуючи на доцільність проживання дитини ОСОБА_4 саме у родині батька, який зможе забезпечувати його не тільки матеріально, але й надавати необхідну увагу синові та займатись його розвитком.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність не подавала, в звязку з чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.
Представник третьої особи орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради в судове засідання зявлявся, зазначив, що представниками служби у справах дітей Індустріальної районної ради у місті Дніпропетровську були обстежені умови проживання батька, де зараз проживає дитина, в результаті якого було встановлено, що дитина має окрему кімнату та всі необхідні речі для її розвитку, має тісний контакт з батьком, його родиною та відчуття захищеності. В ході спілкуванні з дитиною встановлено, що дитина виявляє бажання проживати саме з батьком. В результаті проведених заходів представників органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради був зроблений висновок про доцільність проживання дитини ОСОБА_4 з батьком, за його місцем проживання. Просили суд позовну заяву задовольнити в повному обсязі.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що у період перебування у шлюбі у позивача та відповідача народилось двоє дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 349356, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Бабушкінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська 01 липня 1995 року, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 496022, виданим повторно Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 03 липня 2014 року.
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-КИ № 076803, виданим Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 31 жовтня 2007 року був розірваний.
На даний час позивач ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 109709, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського управління юстиції Дніпропетровської області 16 травня 2008 року та в якому народилась також дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Згідно з довідкою, виданою головою квартального комітету Індустріальної районної ради у місті Дніпропетровську № 292 від 04.07.2014 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 з яким також проживають ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_6
Актом обстеження будинку АДРЕСА_1, 2-а м. Дніпропетровська від 10.09.2014 року, складеним спеціалістами служби у справах дітей Жовтневої у місті Дніпропетровську ради встановлено, що квартира, в якій проживає відповідач ОСОБА_2 має загальну площу 25 кв. м. та складається з двох кімнат, санвузол в квартирі відсутній, пічне опалення. Також в акті зазначено, що відповідач не має виховного впливу на дитину, тому і не заперечує щодо проживання її з батьком.
Актом обстеження будинку № 27 по вул. Амурська м. Дніпропетровська від 10.09.2014 року, складеним спеціалістами служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради встановлено, що житло, в якій проживає позивач ОСОБА_1 з родиною складається з шести кімнат, у дитині ОСОБА_4 є кімната, місце для відпочинку та навчання, та в якій створені необхідні умови для її розвитку.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння.
Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч. 2 ст. 161 СК України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.
Отже, враховуючи вік дитини, приймаючи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, згоду матері на те, що дитина буде проживати з батьком, суд приходить до висновку, що визначення місця проживання дитини з батьком буде відповідати її інтересам та вимогам закону. При цьому визначення місця проживання дитини з батьком не позбавляє матір права брати участь у вихованні дитини, а також можливості вільно спілкуватися з нею.
Розглядаючи позовну вимогу про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини, суд виходить з наступного.
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення для справи.
Враховуючи пояснення представника позивача щодо матеріального стану сторін, стану здоровя та інших обставин, які передбачені ст. 182 СК України та були встановлені судом, приймаючи до уваги прожитковий мінімум для дитини відповідного віку та обовязок обох батьків брати участь в утриманні дитини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів з відповідача.
Вирішуючи питання при ухваленні рішення про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що на виконання приписів Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору, утім на виконання ч. 3 ст. 88 ЦПК України, згідно зі змістом якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 197, 224, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про визначення місця проживання та стягнення аліментів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у сумі 680 (шістсот вісімдесят) грн., яка відповідно до закону підлягає індексації, щомісячно, починаючи стягувати з 06 серпня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині суми місячного платежу допустити до негайного виконання.
Рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача з поданням такої заяви у десятиденний термін з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Г.В. Бєсєда