Провадження №2/761/521/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 січня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді
Сіромашенко Н.В.,

при секретарі
Панченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Київської міської ради про визнання
права власності за набувальною
давністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Київської міської ради, в якому просить
визнати за набувальною давністю
право власності на ? частину квартири,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що з 30.07.1983 р. по
08.11.1987р. ОСОБА_2, яка є його двоюрідною
бабусею, проживала в складі сім'ї його
батька - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2.

16.09.1987 р. на зборах уповноважених ЖБК
„Політехнік-2" було дано дозвіл ОСОБА_3
на родинний обмін двокімнатної
квартири, що знаходилась за адресою:
АДРЕСА_2, на квартиру за адресою:
АДРЕСА_1. На той час родина ОСОБА_3
складалася з п'ятьох чоловік (ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2).

У жовтні 1987р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1
переїхали жити у двокімнатну квартиру,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 54,4 кв.м, яка
складалася з 2 кімнат житловою площею
31,7 кв. м.

З 10.11.1987р. по день смерті, ОСОБА_2
проживала разом з ним, як член його
сім'ї за адресою: АДРЕСА_1.

29.12.1993р. він та ОСОБА_2, отримали у
власність шляхом приватизації
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Після приватизації він став
відповідальним співвласником.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

З дня смерті ОСОБА_2 до цього часу, особи
які мали б право на отримання
спадкового майна ОСОБА_2, не заявлялися,
він, як відповідальний співвласник
увесь цей час добросовісно, відкрито,
безперервно володів належною померлій
ОСОБА_2 часткою у спільному нерухомому
майні.

Він безперервно з 1987р. до даного часу
проживає в спірній квартирі, усі
особові рахунки по сплаті комунальних
послуг оформлені на нього, та весь цей
час сплачує всі комунальні платежі в
повному обсязі, окрім цього він
постійно з членами сім'ї доглядає за
кімнатою, підтримує її належний стан.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив
його задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення позову не заперечував.

Суд вислухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши матеріали справи
приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є
двоюрідною бабусею позивача, що
підтверджується копією посвідки про
народження ОСОБА_3 НОМЕР_1; копією
Свідоцтва про народження ОСОБА_2
(повторне) серія НОМЕР_2 від 18.02.1966р.,
копією Витягу з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян про
державну реєстрацію народження
№4 від 20.02.2013р.; копією Витягу з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян про шлюб №2 від
05.04.2013р., копією Свідоцтва про смерть
ОСОБА_8 (Повторне) від 12.03.2013р. серія
НОМЕР_3 від 12.03.2013р. (а.с. 9-12) та
підтверджується показами свідків
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_10

Згідно свідоцтва про право власності
на житло від 29 грудня 1993 року, квартира
АДРЕСА_1 належить на праві спільної
власності ОСОБА_1, ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_4, виданим 14.04.1997 року
Кіндрашівською сільською радою
Куп'янського району Харківської
області.

Відповідно до довідки форми № 3,
виданої ТОВ «Київжитлосвіт» № 96 від
13.03.2013 р., ОСОБА_1 проживає та
зареєстрований в м. Києві за адресою:
АДРЕСА_1 з 10.11.1987 р.

Разом з ним за вказаною адресою з 10.11.1987
року була зареєстрована та проживала
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується довідкою № 97 від 13.03.2013
р., виданої ОСОБА_1 ТОВ «Київжитлосвіт».

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась
спадщина у вигляді ? частини квартири
АДРЕСА_1.

20 червня 2013 року батько позивача -
ОСОБА_3- звернувся до Першої Київської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_2.

Проте, листом від 16 липня 2013 року №
5623/02-14 Перша київська державна
нотаріальна контора повідомила батька
позивача про те, що видати свідоцтво
про право на спадщину за законом на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 тітки ОСОБА_2, що
проживала за адресою: АДРЕСА_1,
неможливо, в зв'язку з тим, що
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разу
відсутності спадкоємців попередньої
черги, або не прийняття ними спадщини,
оскільки він не відноситься до
спадкоємців передбачених ст.529 та ст.530
Цивільного кодексу Української PCP 1963
року тому він не є спадкоємцем.
Розґяснено, що у разі встановлення
факту перебування на утримування
померлої не менше одного року він буде
закликаний до спадкування за ст. 531 ЦК
Української PCP.

Як вбачається зі спрадкової справи
№696/2013, відкритої після смерті ОСОБА_2 20
червня 2013 року, інших спадкоємців,
передбачених законом, а також
пережившого чоловіка, що має право на
отримання свідоцтва про право
власності, згідно ст.ст.60-65 СК України,
немає.

Таким чином, з наявних доказів, наданих
суду у порядку ст.ст.57-59 ЦПК України,
вбачається, що спадкове майно ніким не
було успадковане.

В той же час судом встановлено, що
ОСОБА_1 добросовісно, відкрито,
безперервно володіє ? частиною
квартири АДРЕСА_1, яка належала на праві
власності ОСОБА_2, понад 26 років.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 344 ЦК України,
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом. Особа, яка заявляє про
давність володіння, може приєднати до
часу свого володіння увесь час,
протягом якого цим майном володіла
особа, чиїм спадкоємцем
(правонаступником) вона є.

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України,
право власності за набувальною
давністю на нерухоме майно,
транспортні засоби, цінні папери
набувається за рішенням суду.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України, встановлено, що
правила статті 344 Цивільного кодексу
України про набувальну давність
поширюються також на випадки, коли
володіння майном почалося за три роки
до набрання чинності цим Кодексом.

На підставі викладеного, з урахуванням
положень вищевказаних правових норм
суд приходить до висновку про
задоволення позову та визнання за
ОСОБА_1 права власності на ? частину
квартири АДРЕСА_1 за набувальною
давністю.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської
ради про визнання права власності за
набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на ? частину квартири АДРЕСА_1 за
набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду м. Києва протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: