СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №306/3190/13-ц
Провадження № 2/306/94/14
Рядок статзвіту № 43
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2014 року

м. Свалява

Свалявський районний суд
Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Василиха Ж.В.,

при секретарі - Полянич В.І.,

з участю представника позивачки -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстраційного обліку,-

В С Т А Н
О В И В :

Позивачка звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням та зняття з реєстраційного
обліку. Свої позовні вимоги мотивує
тим, що згідно свідоцтва про право на
спадщину від 13.05.2006 року, посвідченого
державним нотаріусом Свалявської
державної нотаріальної контори за
реєстром №1253 та свідоцтва про
придбання нерухомого майна з прилюдних
торгів за реєстром №2896 їй належить на
праві приватної власності житловий
будинок АДРЕСА_1, в якому зареєстровані
її син ОСОБА_4, її онук ОСОБА_5, а також її
колишня невістка ОСОБА_3 з своєю
донькою ОСОБА_6, 1996 року. 23 квітня 2013
року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було
розірвано. Відповідачка на даний час
проживає у своєї матері. Добровільно
знятись з реєстраційного обліку не
бажає, чим самим спричиняє їй значні
перешкоди у здійсненні нею права
користування та розпорядження своєю
власністю і тягне за собою додаткові
витрати на оплату комунальних послуг, а
тому просить позов задовольнити.

У судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав повністю та просив їх
задовольнити, посилаючись на обставини
викладені в позовній заяві, додавши, що
відповідачка та її донька біля року не
проживають у будинку позивачки.

Відповідачка про час і місце судового
засідання повідомлялася належним
чином, причину неявки не повідомила, а
тому суд суд розглядає справу у її
відсутності.

Заслухавши пояснення представника
позивачки ОСОБА_1, покази свідків
ОСОБА_7 та ОСОБА_4, які у судовому
засіданні ствердили факт непроживання
ОСОБА_3 в житловому будинку АДРЕСА_1 з
початку минулого року, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 належить згідно витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, виданого на підставі свідоцтва
про право на спадщину від 30.05.2006 року на
праві приватної спільної часткової
власності 1/2 частка будинку АДРЕСА_1 та
1/2 частки цього ж будинку згідно витягу
з державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності на підставі свідоцтва про
придбання нерухомого майна з прилюдних
торгів, виданого 12.10.2013 року приватним
нотаріусом Свалявського районного
нотаріального округу Закарпатської
області.

Також встановлено, що у зазначеному
житловому будинку зареєстровані
колишня жінка сина позивачки ОСОБА_3 з
своєю донькою ОСОБА_6, що стверджується
будинковою книгою та відповідю
Свалявського районного сектору
Головного управління державної
міграційної служби України у
Закарпатській області від 06.12.2013 року
за № 3134.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Однак, як вбачається з даних,
зазначених у копії будинкової книги,
ОСОБА_6 на час розгляду справи є
повнолітньою, представником позивачки
клопотань про залучення такої до
справи у якості відповідачки не
заявлялось, а тому позов у частині до
ОСОБА_6 до задоволення не підлягає.

Що стосується позову в частині до
ОСОБА_3, то даних, які б свідчили, що
відповідачка не проживає в будинку
АДРЕСА_1 з поважних причин,
передбачених в ст. 71 ЖК Української РСР,
як і даних про те, що їй чинились
перешкоди у проживанні в цьому будинку,
судом не встановлено.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
позивачка, як член сім'ї власника житла
не проживає у вищезазначеному будинку
без поважних причин, а тому вона
відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України
втратила право користування цим
будинком.

Вимога позивачки про зняття
відповідачки з реєстраційного обліку
не підлягає до задоволення, оскільки
статтею 7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» передбачено, що
зняття з реєстрації місця проживання
особи здійснюється, зокрема, на
підставі судового рішення, яке набрало
законної сили, про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, про виселення, про
визнання особи безвісно відсутньою або
оголошення її померлою.

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11,
88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстраційного обліку -
задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, а саме
житловим будинком АДРЕСА_1
Закарпатської області.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судовий збір у сумі 114 (сто
чотирнадцять) 70 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуюча:
Ж. В.
Василиха