З А О Ч Н Е Р І Ш Е
Провадження № 2/425/63/14
Справа № 425/3942/13-ц
місто Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської
головуючого - судді Коваленка Д.С.,
при секретарі - Томко Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, у приміщенні Рубіжанського
міського суду Луганської області,
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Українська боргова компанія" до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості, -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Українська боргова
до Рубіжанського міського суду
Луганської області із позовом до
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1)
про стягнення заборгованості за
(шістнадцять тисяч шістсот сімдесят)
гривень 86 (вісімдесят шість) копійок, з
дев'яносто сім) гривень 53 (п'ятдесят три)
копійки - це заборгованість за
кредитом; 4976 (чотири тисячі дев'ятсот
сімдесят шість) гривень 33 (тридцять три)
копійки - заборгованість по процентах,
а також про стягнення судових витрат.
Про місце, день та час розгляду справи
по суті, сторони повідомлялись
належним чином. У судове засідання 18
лютого 2014 року для розгляду справи по
суті позивач і відповідач не з'явились.
Представник позивача через канцелярію
Рубіжанського міського суду
Луганської області подав заяву, якою
просив розглянути справу без його
участі на підставі наявних у справі
доказів, а у випадку неявки відповідача
вказав, що не заперечує проти розгляду
справи у заочному порядку та ухвалення
заочного рішення. Відповідач причини
неявки у судове засідання не повідомив,
а правом на подачу заперечень та
доказів, якими вони обґрунтовуються не
У зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі, в
силу положень частини другої статті 197
Цивільного процесуального кодексу
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.
У зв'язку з повторною неявкою в судове
засідання відповідача, яка була
належним чином повідомлена про
проведення судового засідання 03 лютого
2014 року та 18 лютого 2014 року (шляхом
публікації в пресі оголошення про
виклик), та від якої заява про розгляд
справи за її відсутністю не надходила і
причини неявки нею не повідомлені, а
позивач не заперечив проти вирішення
справи у заочному порядку, розгляд
справи здійснювався за відсутності
позивача і відповідача, на підставі
наявних у справі доказів (у заочному
порядку), про що судом була
постановлена ухвала без виходу до
нарадчої кімнати, та у порядку частини
п'ятої статті 209 Цивільного
процесуального кодексу України
занесена до журналу судового
На основі всебічного, повного,
об'єктивного та безпосереднього
дослідження, кожного наявного у
матеріалах справи доказу окремо, а
також у їх сукупності, суд встановив
наступні обставини, та відповідно до
них визначив такі правовідносини:
Двадцять другого листопада 2011 року між
Публічним акціонерним товариством
"Дочірній Банк Сбербанку Росії" (код
податковий номер НОМЕР_1), було укладено
кредитний договір № 007-Н/11/122ФО/С (а.с.5-11).
На підставі вказаного договору, 22
листопада 2011 року, ОСОБА_1
(індивідуальний податковий номер
(дванадцять тисяч) гривень, шляхом
зарахування зазначеної суми на її
Тридцятого серпня 2013 року, публічне
акціонерне товариство "Дочірній Банк
товариство з обмеженою
відповідальністю "АНСУ"() уклали договір факторингу №30/08-13
(а.с.15-24,158-176).
На підставі вказаного договору, 30
серпня 2013 року, публічне акціонерне
товариство "Дочірній Банк Сбербанку
товариству з обмеженою
відповідальністю "АНСУ"() право вимоги боргу, що виник за
кредитним договором № 007-Н/11/122ФО/С від 22
листопада 2011 року, укладеним між
публічним акціонерним товариством
"Дочірній Банк Сбербанку Росії" (код
(шістнадцять тисяч шістсот сімдесят)
гривень 86 (вісімдесят шість) копійок, з
дев'яносто сім) гривень 53 (п'ятдесят три)
копійки - це заборгованість за
кредитом; 4976 (чотири тисячі дев'ятсот
сімдесят шість) гривень 33 (тридцять три)
копійки - заборгованість по процентах
(а.с.94-110,163-176).
Також, тридцятого серпня 2013 року між
товариством з обмеженою
відповідальністю "АНСУ" () та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Українська боргова
укладено договір відступлення права
вимоги №3А (а.с.25-37,144-157).
На підставі вказаного договору, 30
серпня 2013 року, товариство з обмеженою
відповідальністю "АНСУ" () відступило товариству з
обмеженою відповідальністю
"Українська боргова компанія" (код
виник за кредитним договором
№007-Н/11/122ФО/С від 22 листопада 2011 року,
укладеним між публічним акціонерним
товариством "Дочірній Банк Сбербанку
(індивідуальний податковий номер
тисяч шістсот сімдесят) гривень 86
(одинадцять тисяч шістсот дев'яносто
сім) гривень 53 (п'ятдесят три) копійки -
це заборгованість за кредитом; 4976
(чотири тисячі дев'ятсот сімдесят
шість) гривень 33 (тридцять три) копійки -
заборгованість по процентах
(а.с.94-110,149-157,177-192).
Першого листопада 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю
"Українська боргова компанія" (код
Рубіжанського міського суду
Луганської області з позовом про
стягнення з ОСОБА_1 (індивідуальний
податковий номер НОМЕР_1)
заборгованості за кредитним договором
№007-Н/11/122 ФО/С від 22 листопада 2011 року
Із встановлених обставин вбачається,
що між позивачем та відповідачем
виникли цивільні (зобов'язальні)
правовідносини, в яких позивач вважає
себе новим кредитором у грошовому
зобов'язанні, а відповідача боржником,
та в межах яких виник спір щодо права
вимоги позивача, як нового кредитора у
зобов'язанні, на повернення
відповідачем, як боржником у
зобов'язанні, отриманого кредиту та
сплати процентів за користування ним.
Враховуючи визначені судом
правовідносини, для вирішення спору
суд застосовує такі норми
матеріального права, виходячи при
цьому з наступних мотивів:
Відповідно до положень частини першої
статті 509 Цивільного кодексу України
від 16 січня 2003 року №435-IV (надалі за
текстом - ЦК України) зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
В силу положень частини другої статті
509, пункту першого частини другої
статті 11 та частини першої статті 629 ЦК
України зобов'язання можуть виникати з
договорів, які стають обов'язковими для
виконання сторонами, що їх уклали.
Виходячи з положень частини першої
статті 1054 ЦК України та пунктів 22,23
частини першої статті 1, частини першої
статті 11 Закону України "Про захист
прав споживачів" №1023-ХІІ від 12 травня
1991 року, договір про надання споживчого
кредиту укладається між кредитодавцем
(банком або іншою фінансової установою)
та споживачем (фізичною особою),
відповідно до якого кредитодавець
надає кошти (споживчий кредит) або бере
зобов'язання надати їх споживачеві для
придбання продукції у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
споживач зобов'язується повернути їх
разом з нарахованими процентами,
розмір та порядок сплати яких повинен
бути визначеним у договорі.
Двадцять другого листопада 2011 року між
публічним акціонерним товариством
"Дочірній Банк Сбербанку Росії" (код
податковий номер НОМЕР_1), було укладено
договір про надання споживчого кредиту
№ 007-Н/11/122ФО/С (а.с. 5-9), за яким публічне
акціонерне товариство "Дочірній Банк
Сбербанку Росії" взяв на себе
ОСОБА_1 22 листопада 2011 року кредит у
шляхом зарахування цих коштів на
ОСОБА_1 взяла на себе зобов'язання
повернути кредит та сплатити проценти
за користування кредитом на умовах
визначених договором та графіком (а.с.
Факт належного виконання банком свого
зобов'язання підтверджується
меморіальним ордером № 26324196 від 22
листопада 2011 року (а.с.89), тому банк
отримав право вимоги виконання ОСОБА_1,
як боржником, свого зобов'язання по
поверненню кредиту та сплати процентів
за його користування.
Виходячи з положень частин першої
статей 526, 529 та 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу; кредитор має право
приймати від боржника виконання його
обов'язку частинами, якщо це
встановлено договором; якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Банк та ОСОБА_1 умовами договору про
надання споживчого кредиту встановили,
що позичальник зобов'язаний повернути
кредит та сплатити проценти виходячи з
розміру 31 процентів річних (пункт 1.2.
договору). При цьому, сторони погодили,
що позичальник зобов'язується
щомісячно 22 числа, яке є розрахунковою
датою, кожного місяця починаючи з
наступного після укладення Договору,
здійснювати погашення кредиту та
сплачувати нараховані Банком проценти
ануїтетними платежами в сумі не менше
398 (триста дев'яносто вісім) гривень 97
(дев'яносто сім) копійок відповідно до
Відповідно до положень частини першої
статті 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
неналежне виконання (виконання з
порушенням умов, визначених змістом
З огляду на ті дані, які містяться у
виписці по особовому рахунку
відповідача, він як позичальник своє
зобов'язання по поверненню кредиту та
сплаті процентів належним чином не
виконував, в наслідок чого станом на 30
серпня 2013 року розмір боргу ОСОБА_1
сімдесят) гривень 86 (вісімдесят шість)
шістсот дев'яносто сім) гривень 53
(п'ятдесят три) копійки - це
заборгованість за кредитом; 4976 (чотири
тисячі дев'ятсот сімдесят шість)
гривень 33 (тридцять три) копійки -
заборгованість по процентах (а.с94-110).
Зважаючи на встановлені судом
обставини, суд вважає доведеним факт
порушення відповідачем ОСОБА_1, як
боржником, взятого на себе грошового
зобов'язання за договором про надання
споживчого кредиту №007-Н/11/122ФО/С від 22
листопада 2011 року, а тому доведеним
факт наявності у публічного
акціонерного товариства "Дочірній Банк
кредитора у цьому грошовому
зобов'язанні, станом на 30 серпня 2013
(шістнадцять тисяч шістсот сімдесят)
гривень 86 (вісімдесят шість) копійок, з
дев'яносто сім) гривень 53 (п'ятдесят три)
копійки - це заборгованість за
кредитом; 4976 (чотири тисячі дев'ятсот
сімдесят шість) гривень 33 (тридцять три)
копійки - заборгованість по процентах.
З огляду на положення пункту першого
частини першої статті 512 та частини
першої статті 515 ЦК України, кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги), крім тих
зобов'язань, що нерозривно пов'язані з
особою кредитора, зокрема у
зобов'язаннях про відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю.
Тому, оскільки за своєю правовою
природою зобов'язання, які виникають з
договорів про надання споживчого
кредиту, не є такими, що нерозривно
пов'язані з особою кредитора, у таких
зобов'язаннях кредитор може бути
замінений іншою особою.
Відповідно до статті 1077 ЦК України за
договором факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату, а клієнт відступає
або зобов'язується відступити
факторові своє право грошової вимоги
до третьої особи (боржника). Поряд з цим,
згідно з статтею 1078 ЦК України
предметом договору факторингу може
бути право грошової вимоги, строк
платежу за якою настав (наявна вимога),
а також право вимоги, яке виникне в
майбутньому (майбутня вимога).
Отже, одним із видів правочинів, на
підставі якого може бути змінено
кредитора у зобов'язанні є договір
факторингу, на підставі якого новому
кредитору можуть бути передані як
наявне право вимоги, так і те, що
виникне у майбутньому.
Так, 30 серпня 2013 року Публічне
акціонерне товариство "Дочірній Банк
Товариство з обмеженою
відповідальністю "АНСУ" () уклали Договір факторингу № 30/08-13
(а.с.15-24,158-176).
На підставі вказаного договору, 30
серпня 2013 року, публічне акціонерне
товариство "Дочірній Банк Сбербанку
товариству з обмеженою
відповідальністю "АНСУ"() право вимоги боргу, що виник за
кредитним договором № 007-Н/11/122ФО/С від 22
листопада 2011 року, укладеним між
публічним акціонерним товариством
"Дочірній Банк Сбербанку Росії" (код
(шістнадцять тисяч шістсот сімдесят)
гривень 86 (вісімдесят шість) копійок, з
дев'яносто сім) гривень 53 (п'ятдесят три)
копійки - це заборгованість за
кредитом; 4976 (чотири тисячі дев'ятсот
сімдесят шість) гривень 33 (тридцять три)
копійки - заборгованість по процентах
(а.с.94-110,163-176).
Таким чином, 30 серпня 2013 року, відбулась
заміна кредитора у зобов'язанні ОСОБА_1.
Відповідно, новим кредитором у
вказаних зобов'язаннях стало
товариство з обмеженою
відповідальністю "АНСУ"(), оскільки набуло прав кредитора,
зокрема: право вимоги до ОСОБА_1 щодо
тисяч шістсот сімдесят) гривень 86
(одинадцять тисяч шістсот дев'яносто
сім) гривень 53 (п'ятдесят три) копійки -
це заборгованість за кредитом; 4976
(чотири тисячі дев'ятсот сімдесят
шість) гривень 33 (тридцять три) копійки -
заборгованість по процентах
(а.с.94-110,163-176).
Поряд з цим, ще одним із видів
правочинів про відступлення права
вимоги, на підставі якого може бути
змінено кредитора у зобов'язанні з
передачею йому прав вимоги боргу є так
званий «договір цесії», якому
присвячено статті 513-519 ЦК України.
Відповідно до положень вказаних статей
ЦК України, правочин щодо заміни
кредитора у зобов'язанні вчиняється у
такій самій формі, що і правочин, на
підставі якого виникло зобов'язання,
право вимоги за яким передається
новому кредиторові; до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом; заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом;
первісний кредитор у зобов'язанні
повинен передати новому кредиторові
документи, які засвідчують права, що
передаються, та інформацію, яка є
важливою для їх здійснення.
Так, з дотриманням умов, що встановлені
статтями 513-519 ЦК України, 30 серпня 2013
року між товариством з обмеженою
відповідальністю "АНСУ" () та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Українська боргова
укладено договір відступлення права
вимоги №3А, тобто договір цесії
(а.с.25-37,144-157).
На підставі вказаного договору, 30
серпня 2013 року, товариство з обмеженою
відповідальністю "АНСУ" () відступило товариству з
обмеженою відповідальністю
"Українська боргова компанія" (код
виник за кредитним договором
№007-Н/11/122ФО/С від 22 листопада 2011 року,
укладеним між публічним акціонерним
товариством "Дочірній Банк Сбербанку
(індивідуальний податковий номер
тисяч шістсот сімдесят) гривень 86
(одинадцять тисяч шістсот дев'яносто
сім) гривень 53 (п'ятдесят три) копійки -
це заборгованість за кредитом; 4976
(чотири тисячі дев'ятсот сімдесят
шість) гривень 33 (тридцять три) копійки -
заборгованість по процентах. При цьому,
судом враховано, що договір укладено у
формі, що і правочин на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким було передано; новому кредиторові
було передано саме такий обсяг права
вимоги, що існував на момент передачі;
заміна кредитора здійснена без згоди
боржника, оскільки необхідність
отримання згоди не передбачено
договором або законом; первісний
кредитор передав новому кредиторові
документи, які засвідчують права, що
були передані, та інформацію, якає
важливою для їх здійснення
(а.с.94-110,149-157,177-192).
Таким чином, 30 серпня 2013 року, відбулась
ще одна заміна кредитора у зобов'язанні
ОСОБА_1. Відповідно, новим кредитором у
вказаних зобов'язаннях стало
товариство з обмеженою
відповідальністю "Українська боргова
набуло прав кредитора, зокрема: право
вимоги до ОСОБА_1 щодо сплати боргу у
сімдесят) гривень 86 (вісімдесят шість)
шістсот дев'яносто сім) гривень 53
(п'ятдесят три) копійки - це
заборгованість за кредитом; 4976 (чотири
дев'ятсот сімдесят шість) гривень 33
(тридцять три) копійки - заборгованість
по процентах (а.с.94-110,149-157,177-192).
За таких обставин, матеріально-правову
вимогу позивача про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за кредитним договором
шістсот сімдесят) гривень 86 (вісімдесят
тисяч шістсот дев'яносто сім) гривень 53
(п'ятдесят три) копійки - це
заборгованість за кредитом; 4976 (чотири
тисячі дев'ятсот сімдесят шість)
гривень 33 (тридцять три) копійки -
заборгованість по процентах, слід
визнати обґрунтованою і такою, що
підлягає задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 88
Цивільного процесуального кодексу
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
З огляду на те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню повністю, а
судові витрати у вигляді судового
збору у розмірі 229 (двісті двадцять
дев'ять) гривень 40 (сорок) копійок, та у
вигляді витрат, що пов'язані з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідача у розмірі 624
(шістсот двадцять чотири) гривні, тобто
853 (вісімсот п'ятдесят три) гривні 40
(сорок) копійок, які понесені позивачем
по цій справі, суд вважає документально
підтвердженими (а.с.4,84-88,116-118,128-143), вони
підлягають стягненню на користь
позивача з відповідача у повному
1-11,15,18,57-64,79,88,159-197,208,209,212-215,224-233
Цивільного процесуального кодексу
Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська боргова
(індивідуальний податковий номер
НОМЕР_1) про стягнення заборгованості
за кредитним договором №007-Н/11/122ФО/С
(шістнадцять тисяч шістсот сімдесят)
гривень 86 (вісімдесят шість) копійок, з
дев'яносто сім) гривень 53 (п'ятдесят три)
копійки - це заборгованість за
кредитом; 4976 (чотири тисячі дев'ятсот
сімдесят шість) гривень 33 (тридцять три)
копійки - заборгованість по процентах,
а також про стягнення судових витрат, -
задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 (індивідуальний
податковий номер НОМЕР_1) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська боргова
заборгованості за кредитним договором
№007-Н/11/122ФО/С від 22 листопада 2011 року у
сімдесят) гривень 86 (вісімдесят шість)
шістсот дев'яносто сім) гривень 53
(п'ятдесят три) копійки - це
заборгованість за кредитом; 4976 (чотири
тисячі дев'ятсот сімдесят шість)
гривень 33 (тридцять три) копійки -
заборгованість по процентах.
Стягнути з ОСОБА_1 (індивідуальний
податковий номер НОМЕР_1) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська боргова
витрати у розмірі 853 (вісімсот п'ятдесят
три) гривні 40 (сорок) копійок.
Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано позивачем, або
після закінчення строку для подання
письмової заяви про перегляд заочного
рішення відповідачем, якщо таку заяву
не було подано. У разі подання
апеляційної скарги заочне рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
Апеляційним судом Луганської області.
У разі подання заяви про перегляд
заочного рішення, якщо його не
скасовано, воно набирає законної сили
після розгляду заяви Рубіжанським
міським судом Луганської області.

Заочне рішення може бути оскаржено
позивачем шляхом подання апеляційної
скарги до Апеляційного суду Луганської
області через Рубіжанський міський суд
Луганської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Заочне
рішення може бути переглянуто
Рубіжанським міським судом Луганської
області шляхом подання відповідачем
заяви про перегляд заочного рішення до
цього суду протягом десяти днів з дня
отримання копії заочного рішення.

Суддя -
Д.С. Коваленко