Справа № 462/211/13- ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року

Залізничний районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді
Іванюк І.Д.

при секретарі с/з-
Обертас Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові справу
за позовом ОСОБА_1 до Львівської
обласної ради, Львівської міської ради,
Львівської обласної державної
адміністрації, Управління комунальної
власності Департаменту економічної
політики Львівської міської ради,
третя особа: Львівське комунальне
підприємство «Граніт» про скасування
рішень, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом
про визнання незаконними та скасування
рішення виконкому Львівської обласної
Ради депутатів трудящих від 15.08.1961 р. за
№ 690/0185 «Про затвердження рішення
виконкому Львівської міської Ради
народних депутатів № 692 від 04.08.1961 р.
«Про розгляд статті «Виразка на тілі
міста» Робітнича газета від 07.10.1960 р.»,
рішення виконкому Львівської міської
Ради депутатів трудящих від 12.09.1950 р. №
1147 «Про передачу на баланс
будинкоуправління № 108 по АДРЕСА_1» та
рішення Залізничного райвиконкому м.
Львова № 109 від 10.03.1987 р. про реєстрацію
будинку по АДРЕСА_1 за ЖЕО Залізничного
району в м. Львові в цілому. Свої вимоги
мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
його мати ОСОБА_2, після смерті якої
залишилось спадкове майно у виді
будинковолодіння АДРЕСА_1. Зокрема його
дід ОСОБА_3 на підстав договору
купівлі-продажу від 28.10.1931 р. придбав
спірний будинок загальною площею
827кв.м. 24.10.1953 р. Житловим управлінням
Львівського відділу комунального
господарства видано ОСОБА_3 свідоцтво
про право власності на будівлю за № 330
та зареєстровано у реєстрову книгу за
№ 639. Також, рішенням Львівського
міськвиконкому № 1157 від 20.08.1953 р. за
ОСОБА_3 зареєстровано земельну ділянку
АДРЕСА_1 загальною площею 1921
кв.м.ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер і після
його смерті прийняла спадщину дружина
ОСОБА_4 - його бабця. ІНФОРМАЦІЯ_3
померла ОСОБА_4, яка 01.08.1989 р. на підставі
нотаріально посвідченого заповіту все
належне їй майно заповіла своїй доньці
та його матері ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1
померла його мати ОСОБА_2, після смерті
якої він прийняв спадщину, звернувшись
із відповідною заявою до нотаріальної
контори, однак оформити спадщину не
зміг, оскільки БТІ та ЕО відмовило йому
у виготовленні довідки-характеристики
на спірний будинок. При цьому він
дізнався, що рішенням виконкому
Львівської міської Ради депутатів
трудящих від 12.09.1950 р. № 1147 «Про
передачу на баланс будинкоуправління
№ 108 по АДРЕСА_1» та рішенням Львівської
обласної Ради депутатів трудящих від
15.08.1961 р. за № 690/0185 «Про затвердження
рішення виконкому Львівської міської
Ради народних депутатів № 692 від 04.08.1961
р. «Про розгляд статті «Виразка на тілі
міста» Робітнича газета від 07.10.1960 р.»
належний йому будинок був взятий на
баланс місцевих Рад. Вважає вказані
рішення незаконними, оскільки рішенням
виконкому Львівської міської ради за №
1147 спірний будинок був зарахований до
житлового фонду місцевих Рад, однак вже
рішенням облвиконкому № 2044 від 29.11.1950 р.
будинок був повернутий ОСОБА_3
Приймаючи рішення № 692 від 15.08.1961 р.
виконком Львівської обласної ради
порушив вимоги ст. 10 Конституції СРСР,
Конституцію УРСР, Закон про судоустрій
УРСР, які забезпечували захист права
особистої власності громадян. Із
врахуванням наведеного просив
скасувати вказані рішення, а також
рішення Залізничного райвиконкому м.
Львова № 109 від 10.03.1987 р. про реєстрацію
будинку по АДРЕСА_1 за ЖЕО Залізничного
району в м. Львові в цілому.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав з аналогічних, що й у
позові підстав, просив позов
задоволити.

Представник Львівської обласної ради -
Горак Я.П. відповідно до довіреності
від 26.11.2012 р. у судовому засіданні проти
позову заперечив та пояснив, що після
смерті ОСОБА_3 ніхто із членів його
сім'ї спадщину не прийняв, що
підтвердила Перша нотаріальна контора
довідкою від 29.05.2006 р. № 2044. Отже майно
ОСОБА_3 перейшло у власність держави і
згодом було передане до житлового
фонду Львівської міської ради. За
заявою ОСОБА_1 проводилась перевірки
законності рішення виконавчого
комітету Львівської обласної ради
народних депутатів від 15.08.1961 р. за №
690/0185 і листом заступника голови
виконавчого комітету Львівської
обласної ради народних депутатів було
констатовано, що прийняте рішення є
правильним і перегляду не підлягає.
Також просив застосувати наслідки
пропуску позивачем строку позовної
давності. Окрім того, зазначив, що
Львівська обласна рада не є
правонаступником Львівської обласної
Ради народних трудящих, а тому є
неналежним відповідачем у вказаній
справі.

Представник Львівської обласної
державної адміністрації - Ільків Ю.М.
відповідно до довіреності від 20.11.2013 р.
у судовому засіданні проти позову
заперечив та пояснив, що після смерті
ОСОБА_3 його спадкоємці не оформили
прийняття спадщини через нотаріальну
контору, а тому вважає вказані рішення
законними. Також просив застосувати
наслідки пропуску позивачем строку
позовної давності, оскільки сам
позивач вказує, що дізнався про
прийняті рішення у 1996р. Просив у позві
відмовити.

Представник Львівської міської ради,
Управління комунальної власності
Департаменту економічної політики
Львівської міської ради та ЛКП
«Граніт» у судове засідання не
з'явились, належним чином повідомлені
про час, дату та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши зібрані у справі докази,
оглянувши матеріали цивільної справи,
вирішуючи спір в межах заявлених
позовних вимог та на підставі наданих
доказів, суд приходить до наступного
висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України правила
Цивільного кодексу України про позовну
давність застосовуються до позовів,
строк пред'явлення яких, встановлений
законодавством, що діяло раніше, не
сплив до набрання чинності цим
Кодексом.

З ст. 71 ЦК від 1963 р. вбачається, що
загальний строк для захисту права за
позовом особи, право якої порушено
(позовна давність), встановлюється в
три роки.

Ст.ст. 75, 76 ЦК України від 1963 р.
визначено, що позовна давність
застосовується судом, арбітражем або
третейським судом незалежно від заяви
сторін. Перебіг строку позовної
давності починається з дня виникнення
права на позов. Право на позов виникає з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення свого
права. Винятки з цього правила, а також
підстави зупинення і перериву
перебігу строків позовної давності
встановлюються законодавством Союзу
РСР і статтями 78 і 79 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 80 ЦК України від 1963 р.
закінчення строку позовної давності до
пред'явлення позову є підставою для
відмови в позові.

Судом встановлено, що рішенням
виконкому Львівської міської Ради
депутатів трудящих від 12.09.1950 р. № 1147
«Про передачу на баланс
будинкоуправління № 108 по АДРЕСА_1» (а.с.
9) будинок по АДРЕСА_1 передано на баланс
будинкоуправління № 108 Залізничного
райжитлоуправління.

Рішенням виконкому Львівської
обласної Ради депутатів трудящих від
28.11.1950 р. № 2044 (а.с. 10) вирішено відмінити
рішення виконкому Львівської міської
Ради депутатів трудящих від 12.09.1950 р. №
1147 в частині передачі на баланс
домоуправління будинку АДРЕСА_1.

Рішенням виконкому Львівської
обласної Ради депутатів трудящих від
15.08.1961 р. за № 690/0185 «Про затвердження
рішення виконкому Львівської міської
Ради народних депутатів № 692 від 04.08.1961
р. «Про розгляд статті «Виразка на тілі
міста» Робітнича газета від 07.10.1960 р.»
(а.с. 8, 61) було затверджено рішення
виконкому Львівської міської Ради
депутатів трудящих № 692 від 04.08.1961 р.
«Про розгляд статті «Виразка на тілі
міста» Робітнича газета від 07.10.1960 р.»
та включено до житлового Фонду
місцевих Рад будинок по АДРЕСА_1, який
використовується приватними особами,
як джерело великих нетрудових
прибутків та скасовано рішення
облвиконкому № 2044 від 2811.1950 р.

Рішенням виконкому Львівської
обласної Ради депутатів трудящих від
травня 1962 р. (а.с. 58) вирішено скаргу
ОСОБА_4 на рішення облвиконкому № 690/0185
від 15.08.1961 р. про зарахування до
житлового фонду місцевих Рад будинку
АДРЕСА_1 залишити без задоволення, а
саме рішення підтвердити.

Рішенням Залізничного райвиконкому м.
Львова № 109 від 10.03.1987 р. «Про
затвердження реєстру будинків» (а.с. 60)
вирішено затвердити реєстр житлових
будинків, які знаходяться на балансі
місцевих Рад по Залізничному району та,
зокрема, будинку по АДРЕСА_1 за ЖЕО
Залізничного району в м. Львові в
цілому.

З довідки Львівського міжміського бюро
технічної інвентаризації № 506 від
04.06.1996 р. (а.с. 13) вбачається, що ОСОБА_1
було відмовлено у видачі
довідки-характеристики для отримання
спадщини, оскільки рішенням
Львівського облвиконкому № 690/0185 від
15.08.1961 р. було відмінене рішення
облвиконкому № 2044 від 28.11.1950 р. і
будинок був зарахований до житлового
фонду місцевих Рад, чого позивач у
судовому засіданні не заперечував.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що позивач, дізнавшись про
оспорювані ним рішення у 1996 р.,
звернувся до суду лише 01.11.2011 р., а отже
після закінчення строку позовної
давності, визначеного ст. 71 ЦК від 1963 р.
Положення ст. 268 ЦК України, відповідно
до яких на вимоги власника або іншої
особи про визнання незаконним
правового акта органу державної влади
або органу місцевого самоврядування,
яким порушене його право власності або
інше речове право, застосуванню до
вимог позивача не підлягають в силу п. 6
Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України, оскільки строк позовної
давності щодо вказаних вимог спилив до
набрання чинності цим Кодексом.

Із врахуванням наведеного, а також
того, що відповідачі просять про
застосування наслідків пропуску
строку позовної давні отсі, суд
приходить до висновку, що у позові слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 14, 60, 62, 213-215 ЦПК
України, ст.ст. 71, 75, 76, 80 ЦК України від
1963 р., ст. 267 та п. 6 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до Львівської обласної
ради, Львівської міської ради,
Львівської обласної державної
адміністрації, Управліня комунальної
власності Департаменту економічної
політики Львівської міської ради,
третя особа: Львівське комунальне
підприємство «Граніт» про скасування
рішень - відмовити.

Рішення у повному обсязі буде
виготовлене у 5-денний строк.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд, що
його ухвалив, шляхом подання
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня проголошення рішення. У
разі якщо рішення було постановлене
без участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: