Справа № 152/2240/14-ц
У Х В А Л А

17 грудня 2014 року Шаргородський районний суд Вінницької області

Суддя Славінська Н.Л.,

розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про звернення стягнення,

встановив:

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Шаргородського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору №VIW3А800000934 від 12.03.2008 року ОСОБА_2 отримав кредит у позивача в розмірі 21304,41 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 11.03.2013 року.

У порушення умов договору ОСОБА_2 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості за кредитом.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором ОСОБА_2 станом на 22.10.2014 року має заборгованість 94840,58 доларів США, яка складається з наступного: 19001,81 доларів США заборгованість за кредитом, 4107,34 доларів США заборгованість по процентах за користування кредитом, 6647,16 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 60549,67 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до договору 19,30 доларів США штраф (фіксована частина), 4515,30 доларів США штраф (процентна складова).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_2 12.03.2008 року уклали договір застави рухомого майна. Згідно з договором застави ОСОБА_2 надав в заставу автомобіль Ауді, модель А4, 2004 року випуску, тип ТЗ легковий седан-В, номер кузова/шасі: WAUZZZ8E94A163213, з реєстраційним номером АВ 6000 АТ, що належить йому на праві власності.

Договором застави передбачено, що у випадку порушення позичальником/заставодавцем зобовязань за кредитним договором, заставодавець зобовязаний передати предмет застави заставодержателю в заклад.

В порушення вищевказаних вимог закону та умов договору, ОСОБА_2 зобовязання за кредитним договором не виконує, предмет застави в заклад банку не передав, у звязку із чим, відповідно до ст.20 ЗУ «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано.

В ході здійснення моніторингу даного кредиту було встановлено, що 24.09.2013 року без згоди банку ОСОБА_2 реалізував заставний автомобіль відповідачу ОСОБА_1 і зареєстровано за новим реєстраційним номером АВ 5550 В.А.

24.05.2013 року позивач зареєстрував в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет застави.

Позивач просить вилучити у відповідача та передати в заклад позивачу предмет застави автомобіль Ауді, модель А4, 2004 року випуску, тип ТЗ легковий седан-В, номер кузова/шасі: WAUZZZ8E94A163213, з реєстраційним номером АВ 5550 ВА, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1; комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт); в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №VIW3А800000934 від 12.03.2008 року в сумі 94840,58 доларів США що за курсом 12,95, відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.10.2014 року становить 1228192,86 грн. звернути стягнення на предмет застави: автомобіль Ауді, модель А4, 2004 року випуску, тип ТЗ легковий седан-В, номер кузова/шасі: WAUZZZ8E94A163213, з реєстраційним номером АВ 5550 ВА, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1, шляхом продажу вказаного автомобіля позивачем з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням позивачеві всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

У вказаній позовній заяві не всі зазначені вимоги ст.119 ЦПК України дотримані.

Так, до суду з позовом в інтересах позивача звернувся ОСОБА_3, який на підтвердження своїх повноважень додав копію довіреності від 17.12.2013 року, що підписана секретарем правління банку ОСОБА_4, а також витяг із Статуту про повноваження секретаря правління, проте, в порушення ч.8 ст.119 ЦПК України до довіреності представника позивача не додано доказів того, що ОСОБА_4 є секретарем правління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Також, в порушення п.2 ч.2 ст.119 ЦПК України, в позовні заяві не зазначено повне місце проживання відповідача, а лише: с. Джурин, будинок 35, без зазначення вулиці, де знаходиться будинок №35.

Крім того, позивач посилається на ряд обставин, якими обґрунтовує позов, але не зазначає доказів, що підтверджують кожну обставину.

Зокрема, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачу ОСОБА_1 належить на праві власності автомобіль Ауді, модель А4, 2004 року випуску, тип ТЗ легковий седан-В, номер кузова/шасі: WAUZZZ8E94A163213, з реєстраційним номером АВ 5550 ВА, проте, в порушення п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України, не зазначає доказів на підтвердження вказаної обставини або наявність підстав для звільнення від доказування, а також не зазначає доказів на підтвердження наявності труднощів щодо отримання вказаних доказів.

Також, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №VIW3А800000934 від 12.03.2008 року, а також договір застави від 12.03.2008 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, проте, в порушення п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України, не зазначає доказів на підтвердження вказаних обставин, а до позову позивач долучив копію кредитно-заставного договору, проте, такої якості, текст в якій взагалі не читається, що позбавляє суд дійти висновку про те, що він укладений саме з третьою особою, а також, зясувати умови вказаного договору.

В порушення п.7 ч.2 ст.119 ЦПК України, до позовної заяви не додано всіх документів, що містяться в переліку додатку. Зокрема, в п.3 Додатку до позову зазначено «заяву про витребування доказів», проте, така заява до позову не додана, що вбачається із акту від 17.12.2014 року працівників апарату Шаргородського районного суду.

Згідно із ст.121 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 121,210 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про звернення стягнення залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправлення недоліків позовної заяви у строк, який не може перевищувати трьох днів з дня отримання ним даної ухвали, і розяснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і повернута йому.

Суддя: