Справа № 567/199/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської
області у складі:

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Клімович О.О.

з участю заявника ОСОБА_1

державного виконавця Семенюка
К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за скаргою
ОСОБА_1 на постанову державного
виконавця відділу ДВС Острозького РУЮ
про відкриття виконавчого провадження
від 08 лютого 2014 р., -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку
ст.ст.383-384 ЦПК України зі скаргою на
постанову про відкриття виконавчого
провадження, винесену 08 лютого 2014 р.
державним виконавцем відділу ДВС
Острозького РУЮ Семенюком К.А., в якій
просить визнати її неправомірною та
скасувати, мотивуючи тим, що державний
виконавець виніс зазначену постанову
незаконно, необґрунтовано та з
порушенням його прав. Зазначає, що
відсутні підстави для примусового
виконання судового рішення, оскільки
він не чинить будь-яких перешкод для
ОСОБА_3 у користуванні житловим
будинком. Вказує, що виконавчий лист на
підставі якого відкрито виконавче
провадження не відповідає вимогам
Закону України «Про виконавче
провадження», оскільки в ньому
відсутня вказівка на спосіб виконання
судового рішення, а також не зазначено
на яких умовах та якими саме
приміщеннями у належній йому частині
будинку стягувач ОСОБА_3 має право
користуватися. Зазначає, що ОСОБА_3 не
являється членом його сім'ї, та остання
зобов'язана сплачувати йому квартирну
плату, плату за комунальні послуги та
за користування земельною ділянкою. За
наведених обставин у державного
виконавця відповідно до ст.26 Закону
України «Про виконавче провадження» не
було підстав для відкриття виконавчого
провадження та винесення відповідної
постанови.

Заявник в судовому засіданні підтримав
скаргу з підстав, викладених у ній,
просив її задовольнити. Пояснив, що
йому на праві власності належить 52/100
частини житлового будинку, що
знаходиться в АДРЕСА_1, з приводу якої
між ним та колишньою дружиною ОСОБА_3
існує спір щодо права користування та
проживання у ній, який розглядався
Острозьким районним судом, з рішенням
якого він не погоджується, оскільки
ОСОБА_3 після розірвання шлюбу не
являється членом його сім'ї, а відтак не
має права проживати у належній йому
частині зазначеного житлового будинку.
Зазначив, що в судовому рішенні не
зазначено конкретних приміщень, якими
вона вправі користуватися. Пояснив, що
навесні 2014 р. він планує вселитися у
належну йому частину житлового будинку
з новоствореною сім'єю та одночасне
вселення до житла колишньої дружини
буде створювати йому перешкоди у
проживанні, від докладе будь-яких
зусиль та не дозволить проживати
ОСОБА_3 у належній йому частині
житлового будинку. Постанову про
відкриття виконавчого провадження
вважає незаконною, оскільки при її
прийнятті не було враховано, що ним
було подано касаційну скаргу на
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій. Не зміг пояснити суду які
його права порушенні з винесенням
такої постанови.

Державний виконавець в судовому
засіданні заперечив проти скарги з
підстав, викладених у наданих суду
письмових запереченнях, просив у її
задоволенні відмовити. Пояснив, що
постанова про відкриття виконавчого
провадження винесена у відповідності
та з дотриманням закону. Зазначив, що на
виконанні у відділі ДВС Острозького
РУЮ перебуває виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа, виданого 05.02.2014р. Острозьким
районним судом про усунення ОСОБА_3
перешкод у користуванні належною
ОСОБА_1 частиною житлового будинку та
про її вселення. 08.02.2014р. ним у
відповідності до ст.25 Закону України
«Про виконавче провадження» протягом
трьох днів з моменту отримання
виконавчого листа на підставі заяви
стягувача було відкрито виконавче
провадження, про що винесено
відповідну постанову, яку надіслано
сторонам виконавчого провадження з
одночасною пропозицією боржнику
ОСОБА_1 у строк до 17.02.2014 р. добровільно
виконати судове рішення. В подальшому
на підставі заяви боржника ОСОБА_1 та
наданих ним документів, які
підтверджують його звернення до суду
касаційної інстанції, він відклав
провадження виконавчих дій до 25 лютого
2014 р., про що виніс відповідну
постанову. Пояснив, що при прийнятті
виконавчого документа не було
встановлено підстав, передбачених
законом, наявність яких давала б
законні підстави прийняти рішення про
відмову у відкритті виконавчого
провадження.

Суд, вислухавши заявника, державного
виконавця, дослідивши матеріали справи
та матеріали виконавчого провадження,
приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду зі скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно ч.2,3 ст.387 ЦПК України у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Судом встановлено, що в провадженні
відділу ДВС Острозького РУЮ перебуває
виконавче провадження №202/1 (номер за
ЄДРВП 41969552) з примусового виконання
виконавчого листа №567/1493/13-ц, виданого
05.02.2014 р. Острозьким районним судом про
усунення ОСОБА_3 перешкод у
користуванні 52/100 частинами житлового
будинку з господарсько-побутовими
приміщеннями, що розташовані в с.Лючин
по вул.Шевченка, 42 Острозького району
Рівненської області та вселення ОСОБА_3
у зазначене житло.

З матеріалів оглянутого в судовому
засіданні виконавчого провадження
судом встановлено, що згідно рішення
Острозького районного суду
Рівненської області від 04.12.2013р. у
цивільній справі № 567/1493/13-ц, залишеного
без змін ухвалою апеляційного суду
Рівненської області від 22.01.2014р., позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод
та вселення задоволено та вирішено
усунути ОСОБА_3 перешкоди у
користуванні 52/100 частинами житлового
будинку з господарсько-побутовими
приміщеннями, що розташовані в с.Лючин
по вул.Шевченка, 42 Острозького району
Рівненської області шляхом вселення
ОСОБА_3 у зазначене житло.

05 лютого 2014 р. Острозьким районним
судом Рівненської області після
набрання рішенням Острозького
районного суду від 04.12.2013 р. законної
сили видано виконавчий лист № 567/1493/13-ц,
який відповідає вимогам, передбаченим
ст.18 Закону України «Про виконавче
провадження».

Доводи заявника, наведені ним у поданій
до суду скарзі щодо відсутності у
виконавчому листі вказівки на спосіб
виконання судового рішення не
заслуговують на увагу та
спростовуються змістом виконавчого
листа, з якого вбачається, що усунення
ОСОБА_3 перешкод у користуванні
належною боржнику частиною житлового
будинку повинно здійснюватись шляхом
її вселення.

Як вбачається з обставин, встановлених
судом під час розгляду зазначеного
спору, ОСОБА_1 на підставі рішення
народного суду Здолбунівського району
Рівненської області від 31.07.1991р.
виділено з будинковолодіння, що
розташоване в с.Лючин Острозького
району жилі кімнати 1-5, 1-6, навіс 2, хлів з
літньою кухнею 5-1, що становить 52/100 від
усього будинковолодіння.

З пояснень заявника судом встановлено,
що він не звертався до суду із заявою
про надання йому роз'яснення судового
рішення в тій частині, в якій воно йому
не зрозуміло, та судом не встановлено
поважних причин чи інших об'єктивних
перешкод, які б заважали заявнику у
спосіб та в порядку, передбаченому
законом звернутися до суду за
відповідними роз'ясненнями щодо
з'ясування переліку приміщень, у які
підлягає вселенню ОСОБА_3

08 лютого 2014 р. на підставі заяви ОСОБА_3
(стягувача), державним виконавцем ВДВС
Острозького РУЮ Семенюком К.А. у
відповідності до ст.19 Закону України
«Про виконавче провадження» та з
дотриманням строків, передбачених ст.25
зазначеного Закону, відкрито виконавче
провадження, про що винесено
відповідну постанову, та боржнику
ОСОБА_1 встановлено 7-денний термін для
добровільного виконання.

Виключний перелік підстав для відмови
у відкритті виконавчого провадження,
передбачений ч.1 ст.26 Закону України
«Про виконавче провадження», та
заявник ні в поданій до суду скарзі, ні
в наданих суду поясненнях не зазначив
про наявність таких підстав, як і не
встановлено наявність таких підстав в
ході судового розгляду.

Доводи ОСОБА_1, наведені ним у наданих
суду поясненнях щодо його незгоди з
прийнятими судовими рішеннями про
відмову у задоволенні його зустрічного
позову про усунення перешкод у
користуванні належною йому частиною
житлового будинку шляхом виселення
ОСОБА_3 та звернення з даного приводу до
суду касаційної інстанції з
відповідною касаційною скаргою, не
заслуговують на увагу, та можуть бути
лише підставою відповідно до ст.ст.35, 36
Закону України «Про виконавче
провадження» для відкладення
провадження виконавчих дій або
зупинення виконавчого провадження.

Згідно ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії (ст.11
Закону), та несвоєчасне їх вжиття є
підставою для його притягнення до
відповідальності, встановленої
законом.

Доводи заявника про те, що при
винесенні державним виконавцем
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 08.02.2014 р. було допущено
порушення вимог Закону України «Про
виконавче провадження» не знайшло
доказового підтвердження та
спростовується матеріалами справи, як
і не встановлено судом порушення прав
чи інтересів боржника при винесенні
оскаржуваної постанови.

Враховуючи наведене, суд не вбачає
порушень Закону України «Про виконавче
провадження» при винесенні державним
виконавцем Семенюком К.А. постанови
про відкриття виконавчого провадження
від 08.02.2014 р., а відтак і не знаходить
підстав для задоволення скарги
заявника.

Керуючись ст.ст. 386-387 ЦПК України, -

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на
постанову державного виконавця
відділу ДВС Острозького РУЮ Семенюка
К.А. про відкриття виконавчого
провадження від 08 лютого 2014 р. -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Рівненської області
через Острозький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
п'ятиденний строк з дня проголошення
ухвали.

Сторони, які не були присутніми під час
проголошення ухвали можуть подати
апеляційну скаргу в цей же строк з дня
отримання копії ухвали.

Ухвала набуває законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. В разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василевич О.В.