АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/424/14
Головуючий у 1-й інстанції Савічев В. О.
Доповідач Карнаух П. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого - судді : Карнауха П.М.

Суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «ПриватБанк»
(далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»)

на ухвалу Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 18 грудня 2013 року

по заяві ПАТ КБ «ПриватБанк» про
забезпечення позову

по справі за позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду
Полтавської області Карнауха П.М., -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 18 грудня 2013 року відмовлено в
задоволенні заяви ПАТ КБ «ПриватБанк»
про забезпечення позову.

Не погодившись з ухвалою місцевого
суду її в апеляційному порядку
оскаржив ПАТ КБ «ПриватБанк»,
представник якого в апеляційній
скарзі, посилаючись на порушення норм
процесуального права, просив скасувати
дану ухвалу та постановити нову, якою
задовольнити у повному обсязі заяву
про забезпечення позову. Свої доводи
обґрунтовує тим, що заява відповідає
вимогам закону, а оскаржувана ухвала не
містить мотивів щодо відмови у її
задоволенні і закону, яким керувався
суд при її постановленні.

Колегія суддів, з'ясувавши межі
апеляційного оскарження, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, підстав для
задоволення скарги не знаходить.

Згідно п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Як убачається з матеріалів справи,
16.12.2013 року ПАТ КБ ПриватБанк»
звернувся до місцевого суду з позовом
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором.

Одночасно позивачем подано заяву про
забезпечення позову, в якій ПАТ КБ
«ПриватБанк» прохав накласти арешт у
межах суми заборгованості за кредитом
в розмірі 15871,49 грн. на належні ОСОБА_1
грошові кошти, рухоме та нерухоме
майно, шляхом заборони будь-яким особам
укладати угоди стосовно цього майна,
проводити його реєстрацію та
перереєстрацію, здійснювати його
відчуження та вжити заходів для
термінового виконання ухвали про
забезпечення позову.

Відмовляючи у задоволенні заяви,
місцевий суд обґрунтовано виходив з
того, що заявник не наводить доказів
того, що невжиття заходів забезпечення
позову може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду, та
що цьому існує реальна загроза, а також
доказів щодо належності відповідачу
майна та грошових коштів.

Такі висновки суду ґрунтуються на
законі та відповідають обставинам
справи з наступних підстав.

Забезпечення позову - це сукупність
процесуальних дій, які гарантують
виконання рішення суду в разі
задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити або зробити неможливим
виконання рішення суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 22 грудня 2006 року № 9
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» , роз'яснено, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. При встановленні
зазначеної відповідності слід
враховувати, що вжиті заходи не повинні
перешкоджати господарській діяльності
юридичної особи або фізичної особи, яка
здійснює таку діяльність і
зареєстрована відповідно до закону як
підприємець. Вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд має брати до
уваги інтереси не тільки позивача, а й
інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів. Застосовані
заходи забезпечення позову повинні не
перевищувати обсягу пред'явлених
позивачем позовних вимог, тобто
повинні бути співмірними.

До поданої позивачем заяви не надано
жодних належних та допустимих доказів
щодо наявності у відповідача
нерухомого чи рухомого майна, грошових
коштів, а також існування реальної
загрози невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду,
відтак місцевий суд дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволення
заяви про забезпечення позову.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
не заслуговують на увагу, є
безпідставними, не ґрунтуються на
законі та висновків суду не
спростовують.

Ухвала постановлена правомірно,
підстав для її скасування колегією
суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ч.1 п.1 , 315 , 317 ЦПК
України , колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ПриватБанк»,
- відхилити.

Ухвалу Автозаводського районного суду
м. Кременчука від 18 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і в касаційному порядку
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Карнаух П.М.

Судді:
Дряниця Ю.В.

Пилипчук Л.І.

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Карнаух П.М.