Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/3940/14р.
Головуючий у 1-й інстанції
Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів Полякова
О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»

на рішення Ленінського районного суду
м.Запоріжжя від 24 червня 2014 року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ПАТ «Дельта Банк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитом.

В позові зазначало, що 19 грудня 2007 року
між ТОВ "Український промисловий банк"
та ОСОБА_3 був укладений Кредитний
договір № 059-12/К-07, згідно умов даного
договору позивач надав позичальнику
кредит у розмірі 7300,00 гривень з
нарахуванням процентів за
користування кредитом із розрахунку 19,5
% річних на строк з 19.12.2007р. по 17.12.2009 року
на споживчі цілі. Відповідно до ст.512-519
ЦК України, ст.92, 95 Закону України «Про
банки та банківську діяльність»,
Постанови Правління НБУ № 369 «Про
затвердження Положення про
застосування НБУ заходів впливу за
порушення банківського
законодавства», 02.07.2010р. між ТОВ
«Укрпромбанк» та AT «Дельта Банк» було
укладено Договір про передачу активів
та кредитних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанку» на користь AT «Дельта
Банк», відповідно до п.4.1 якого в
порядку, обсязі та на умовах,
визначених договором, Укрпромбанк
передає (відступає) Дельта банку права
вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами, що
забезпечують виконання кредитних
зобов'язань перед НБУ, внаслідок чого
Дельта Банк замінює Укрпромбанк як
кредитора (стає новим кредитором) у
зазначених зобов'язаннях, а згідно з
п.4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком
Дельта Банку прав вимоги до боржників,
Дельта Банку переходить
(відступається) право вимагати від
боржників повного, належного та
реального виконання обов'язків за
кредитними та забезпечувальними
договорами.

Далі позивач вказує, що для надання
кредиту та обліку нарахованих
відсотків були відкриті відповідні
рахунки. Згідно із п. 2.4. Договору,
повернення кредиту здійснюється
позичальником шляхом внесення
щомісячно частинами в розмірі не менш
як 304 ( триста чотири) гривень 16 копійок
по 20 число включно кожного місяця,
починаючи з місяця, наступного за
місяцем отримання кредиту. В якості
забезпечення виконання відповідачем
своїх зобов'язання перед позивачем, був
укладений договір поруки № 059-12/П-07 від
19.12.2007р. з гр. ОСОБА_4 Станом на 15.04.2014р. у
відповідачів є заборгованість у сумі
4331,67 грн., з яких: тіло кредиту - 3345,79 грн.;
відсотки - 985,88 грн. Оскільки відповідач
ухиляється від своєчасного
виконання зобов'язань передбачених п.
2.4. за цим Договором, позивач просить
суд стягнути солідарно з відповідачів
4331,67 гривень заборгованості за
кредитним договором, та покласти на
відповідачів солідарно витрати по
оплаті судового збору.

Рішенням Ленінського районного суду
м.Запоріжжя від 24 червня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ
«Дельта Банк» подало апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
незаконність, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справ, просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк»
до ОСОБА_4 задовольнити в повному
обсязі. Провадження по справі у
відношенні ОСОБА_3 закрити в зв'язку з
її смертю та відсутністю даних про
спадкоємців, що прийняли спадщину
після смерті ОСОБА_3

Від відповідачки ОСОБА_4 надійшли
заперечення на апеляційну скаргу, в
яких спростовуються доводи апелянта.

В засідання апеляційного суду
представник позивача, будучи належно
та своєчасно повідомленим про час та
місце судового засідання, що
підтверджується наявними в справі
рекомендованими поштовими
повідомленнями про вручення судової
повістки про виклик, не з'явився. З
клопотаннями про відкладення судового
засідання з повідомленням про
поважність причин неявки до
апеляційного суду не звернувся. Судова
колегія ухвалила про можливість
розглядати справу за відсутності
представника позивача.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення
відповідачки ОСОБА_4 та її
представника ОСОБА_8, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін. Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини та відповідні
правовідносини.

19 грудня 2007 року між ТОВ "Український
промисловий банк" та ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір № 059-12/К-07,
згідно умов якого цей банк надав
позичальнику кредит у розмірі 7300,00
гривень з нарахуванням процентів за
користування кредитом із розрахунку 19,5
% річних на строк з 19.12.2007р. по 17.12.2009 року
на споживчі цілі.

19 грудня 2007 року між ТОВ "Український
промисловий банк" та ОСОБА_4 був
укладений договір поруки №059-12/П-07, за
яким остання поручилася за виконання
ОСОБА_3 зобов'язань за вказаним
кредитним договором.

ТОВ «Український промисловий банк"
звернувся до суду з позовом до
позичальника ОСОБА_3, поручителя ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором № 059-12/К-07 та
рішенням Ленінського районного суду
м.Запоріжжя від22 вересня 2010. в
задоволенні позову відмовлено.

Згідно Постанови Правління НБУ № 369
«Про затвердження Положення про
застосування НБУ заходів впливу за
порушення банківського законодавства»
02.07.2010р. між ТОВ «Укрпромбанк» та AT
«Дельта Банк» було укладено Договір
про передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на
користь AT «Дельта Банк», відповідно до
п.4.1 якого в порядку, обсязі та на
умовах, визначених договором,
Укрпромбанк передає (відступає) Дельта
банку права вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами, що
забезпечують виконання кредитних
зобов'язань перед НБУ, внаслідок чого
Дельта Банк замінює Укрпромбанк як
кредитора (стає новим кредитором) у
зазначених зобов'язаннях, а згідно з
п.4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком
Дельта Банку прав вимоги до боржників,
Дельта Банку переходить
(відступається) право вимагати від
боржників повного, належного та
реального виконання обов'язків за
кредитними та забезпечувальними
договорами.

Позивач вважає себе правонаступником у
правовідносинах за вказаними
кредитним договором та договором
поруки, як новий кредитор, тому вважає
наявним право вимоги за цим же
договором, у спорі про стягнення боргу,
незважаючи на те, що з цих відповідачок
вже ухвалене вищевказане рішення суду
про відмову у задоволенні позову.

Згідно наданого позивачем акту звірки
ТОВ «Укрпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк»
відповідно до договору про передачу
активів позивач набув договір з
позичальником «Їріміївою», що
підтвердив наданим до справи та
завіреним витягом.

У даній справі позичальником була
фізична особа ОСОБА_3, що виключає
можливість ототожнити її з особою на
прізвище «Їріміїва», та виключає право
вимоги відносно іншої особи.

Відомостей про передачу позивачу права
вимоги за договором поруки, укладеним 19
грудня 2007 року між ТОВ "Український
промисловий банк" та ОСОБА_4 за №059-12/П-07
у матеріалах справи не міститься.

Під час апеляційного розгляду справи
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що суд першої
інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 212
- 215 ЦПК України належно оцінив надані
сторонами докази, виконав всі вимоги
цивільного судочинства і вирішив
справу згідно з законом, вирішивши
питання наявності обставин, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, суті правовідносин, що
випливають із встановлених обставин,
правильно застосував правові норми до
цих правовідносин і дійшов вірного
висновку про відмову в задоволенні
позову.

Доводи апеляційної скарги про
незаконність рішення суду першої
інстанції, оскільки позичальник ОСОБА_3
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а суд не залучив
її правонаступників не спростовують
висновки рішення суду, оскільки
встановлено, що за наданими позивачем
доказами ним набуто право вимоги до
позичальника «Ірімієвої», відомостей
про смерть якої немає та позовних вимог
до неї не заявлено.

Необхідно дати оцінку і доводам
апелянта про закриття провадження у
справі відносно вимог до ОСОБА_3

Розглядаючи ці доводи колегія суддів
дійшла висновку, що закрити
провадження у справі за п.2 ч. 1 ст. 205 ЦПК
України підстав немає, оскільки
позивач є іншою особою, відмінною від
кредитодавця ТОВ "Український
промисловий банк" за позовом якого
ухвалене рішення Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 22
вересня 2010р. про відмову у задоволенні
позовних вимог до позичальника ОСОБА_3,
поручителя ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ 059-12/К-07.

Проте, згідно ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені цим судовим
рішенням, а саме, обставини
відсутності підстав для задоволення
позовних вимог, звільненні від
доказування у цій справі, оскільки
встановлені відносно осіб, які беруть у
ній участь, зокрема, ОСОБА_4, з якої
апелянт просить стягнути суму
кредитної заборгованості.

Інших доводів апеляційна скарга не
містить.

Таким чином, при розгляді справи
апеляційним судом встановлено, що
рішення суду першої інстанції
постановлено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та для постановляння нового
рішення по справі

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
відхилити.

Рішення Ленінського районного суду
м.Запоріжжя від 24 червня 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: