Справа № 680/135/14-ц
№ 2/680/62/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" березня 2014 р.
смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд
Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Яцини О.І.,

при секретарі судового засідання -
Стандрійчук М.П.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до
територіальної громади в особі
Куражинської сільської ради про
визнання права приватної власності на
житловий будинок,

встановив:

Позивачка вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла мати - ОСОБА_2, якій належав
житловий будинок з надвірними
прибудовами АДРЕСА_1.

Після смерті останньої
відкрилась спадщина за заповітом, яку
прийняла позивачка.

За життя спадкодавець залишила
заповіт, згідно якого на день своєї
смерті все своє майно заповіла ОСОБА_1.

Після смерті спадкодавця
позивачка фактично вступила в
управління та розпорядження спадковим
майном.

Позивачка являється спадкоємцем за
заповітом.

Через відсутність у спадкоємця
правовстановлюючих документів на
житловий будинок нотаріусом
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, тому вимушена
звернутися до суду за захистом своїх
прав.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, подала до суду заяву, в якій
позовні вимоги підтримала, просить
розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача - Куражинської
сільської ради в судове засідання не
з'явився, подав до суду заяву, в якій
позов визнав, просить розглянути
справу у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.194 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши та оцінивши зібрані
докази по справі, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Спадкоємицею за заповітом майна
ОСОБА_2 є ОСОБА_1, що підтверджується
заповітом від 15 травня 1996 року.

Спадщину позивачка прийняла на
підставі ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963
року шляхом постійного проживання з
матір'ю, що підтверджується випискою з
погосподарської книги виданої
Куражинською сільською радою №1369 від 18
листопада 2013 року, з 1991 по 2013 роки і
проживає в спадковому будинку до
теперішнього часу.

Згідно свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1 від 18 грудня 2000 року та
свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2
виданого 21 грудня 2000 року повторно
Новоушицьким районним відділом
реєстрації актів громадянського стану,
позивачка є донькою ОСОБА_2

Згідно довідки Куражинської
сільської ради №1515 від 20 грудня 2013
року, ОСОБА_2 належав житловий будинок,
який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкодавця
ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про
смерть серії НОМЕР_3, виданого 02 березня
2000 року Куражинською сільською радою
Новоушицького району Хмельницької
області.

Згідно повідомлення
Хмельницького обласного державного
нотаріального архіву №193/01-21 від 04
лютого2014 року, спадкова справа
заведена після смерті ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємець за
законом позивачка.

Згідно повідомлення приватного
нотаріуса Новоушицького районного
нотаріального округу ОСОБА_3 від 26
листопада 2013 року №1002/01-16, позивачці
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом після
смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2,
у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документа на
домоволодіння.

За оцінкою бюро технічної
інвентаризації вартість будівель, які
на день

смерті належали ОСОБА_2 по АДРЕСА_1
складає 27181 гривень.

Цивільні відносини по даній справі
виникли до набрання чинності
Цивільним кодексом України від 01 січня
2004 року, а тому на дані правовідносини
поширюється дія норм Цивільного
кодексу Української РСР в редакції 1963
року.

Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української
РСР, спадкоємство здійснюється за
законом і заповітом.

Згідно ст.549 ЦК Української РСР,
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину , якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном або якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Зібрані по справі докази вказують, що
померлій належав житловий будинок із
надвірними будівлями, спадщина не
визнана відумерлою, право власності
спадкодавця не припинено, відповідно
до ст.1296 ЦК України, відсутність
свідоцтва про право на спадщину не
позбавляє спадкоємця право на
спадщину, а згідно ст.16 ЦК України
засобом захисту свого права є визнання
права.

У частині 4 ст.174 ЦПК України вказано, що
у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

При таких обставинах підстав для
відмови у прийнятті визнання
відповідачем позову суд не знаходить,
позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 57, 60, 174, 197, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, ст.ст.524, 549 ЦК Української РСР
від 18 липня 1963 року, ст.16, 328,1296 ЦК
України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1,
право власності на житловий будинок,
господарські будівлі:

- житловий будинок загальною площею -
38,4 кв.м ;

- сарай загальною площею - 26,1 кв.м;

- погріб загальною площею - 14,8 кв.м,

що розташовані по АДРЕСА_1, як
спадкоємцем за заповітом після смерті
матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: О. І. Яцина