Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/982/14
Головуючий у 1 інстанції: Мінасов В.В.
Суддя-доповідач: Мануйлов Ю.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року

м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.

суддів : Мануйлова Ю.С.

Панкеєва О.В.

при секретарі: Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою заступника начальника
Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ на
ухвалу Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 04 грудня 2013 року про
задоволення скарги Концерну «Міські
теплові мережі» в особі філії Концерну
«Міські теплові мережі» Жовтневого
району м.Запоріжжя про визнання
неправомірними дії державного
виконавця Заводського ВДВС
Миколаївського МУЮ та скасування
постанови старшого державного
виконавця Заводського ВДВС
Миколаївського МУЮ про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
09 жовтня 2013 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Концерн «МТМ» в особі філії Концерну
«МТМ» Жовтневого району м.Запоріжжя
(надалі-Концерн»МТМ») звернувся до суду
із скаргою про визнання неправомірними
дій державного виконавця Заводського
ВДВС Миколаївського МУЮ Романовської
І.П. У заяві зазначав, що 11.10.2012 року
Жовтневим районним судом м. Запоріжжя,
було видано судовий наказ по справі
№2н/0808/781/2012 про стягнення в солідарному
порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5 суми боргу за
послуги з централізованого опалення,
централізованого постачання гарячої
води. 10.09.2013 року вказаний наказ поданий
на виконання до Заводського ВДВС
Миколаївського МУЮ. Постановою
держвиконавця від 09.10.2013 року
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження на підставі п.3 ч.1 ст.18
Закону України «Про виконавче
провадження». Вважав, що вказана
постанова є незаконною, просив суд
визнати неправомірними дії державного
виконавця, визнати незаконними та
скасувати постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження,
зобов'язати державного виконавця
прийняти судовий наказ до виконання,
відкрити виконавче провадження.

У судовому засіданні представник
заявника на скарзі наполягав,
посилаючись на обставини, зазначені в
скарзі.

Заінтересовані особи в судове
засідання не з'явились. Про час та місце
судового засідання повідомлені
належним чином, причини неявки суду не
повідомили. Їх неявка не перешкоджала
розгляду справи, оскільки наявних в
матеріалах справи доказів достатньо
для розгляду її по суті.

Ухвалою Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 04 грудня 2013 року скаргу
задоволено.

Визнані неправомірними дії
державного виконавця Заводського ВДВС
Миколаївського МУЮ по винесенню
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 09.10.2013 року
за виконавчим провадженням за
реєстраційним номером 40101020 на підставі
п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження».

Визнана незаконною та скасована
постанова державного виконавця
Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ
про відмову у відкритті виконавчого
провадження від 09.10.2013 року за
реєстраційним номером 40101020 на підставі
п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» про примусове
виконання судового наказу Жовтневого
районного суду м.Запоріжжя від 11.10.2012
року № 2н/0808/781/2012 про стягнення в
солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5
суми боргу за послуги з
централізованого опалення,
централізованого постачання гарячої
води.

Зобов'язано Заводський ВДВС
Миколаївського МУЮ відкрити виконавче
провадження по примусовому виконанню
судового наказу Жовтневого районного
суду м.Запоріжжя від 11.10.2012 року №
2н/0808/781/2012 про стягнення в солідарному
порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5 суми боргу за
послуги з централізованого опалення,
централізованого постачання гарячої
води.

Заводський ВДВС Миколаївського МУЮ
звернулося з апеляційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, просить оскаржувану ухвалу
скасувати і передати питання на новий
розгляд суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників процесу, які
приймали участь в судовому засіданні,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що вона підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
11.10.2012 року Жовтневим районним судом
м.Запоріжжя видано судовий наказ по
справі № 2н/0808/781/2012 про стягнення в
солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5
суми боргу за послуги з
централізованого опалення,
централізованого постачання гарячої
води. 10.09.2013 року вказаний наказ поданий
на виконання до Заводського ВДВС
Миколаївського МУЮ. 07.10.2013 за вх.№ 15364
разом з заявою стягувача про відкриття
виконавчого провадження надійшов
виконавчий документ з примусового
виконання судового наказу по справі №
2н-/0808/781/2012 виданого 14.03.2013 Жовтневим
районним судом м. Запоріжжя про
стягнення солідарно з ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою:
АДРЕСА_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка
проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь
Концерну «Міські теплові мережі» в
особі філії «МТМ» Жовтневого району м.
Запоріжжя, юридична адреса: 69091. м.
Запоріжжя, Бул. Гвардійський, 137. р/р
1951 в Філію - Запорізьке
обласне управління ВАТ Державний
ощадний банк України», МФО 313957, ЄРДПОУ
32121458 суму заборгованості по сплаті
витрат за послуги централізованого
опалення та постачання гарячої води у
житлове приміщення у розмірі 3 293
гривень 48 копійок станом на 01.10.2012 за
період з січня 2009 року по вересень 2012
року.

Постановою держвиконавця від 09.10.2013
року відмовлено у відкритті
виконавчого провадження на підставі п.3
ч.1 ст.18 Закону України, а саме :
відсутній ідентифікаційний номер
боржника або номер і серія паспорта
боржника(а.с.10).

Відповідно до статті 18 Закону
України «Про виконавче провадження»
(далі Закону) у виконавчому документі
зазначаються:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ:

3) повне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові) (для
фізичних осіб) стягувача і боржника. їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника (для фізичних осіб - платників
податків) або номер і серія паспорта
стягувача та боржника для фізичних
осіб - громадян України, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної)
сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

2. У разі якщо рішення ухвалено на
користь кількох позивачів або проти
кількох відповідачів, а також якщо
належить передати майно, що перебуває в
кількох місцях, у виконавчому
документі зазначаються один боржник та
один стягувач. а також визначається, в
якій частині необхідно виконати таке
рішення, або зазначається, що обов'язок
чи право стягнення є солідарним.
Виконавчий документ повинен бути
підписаний уповноваженою посадовою
особою із зазначенням її прізвища та
ініціалів і скріплений печаткою.
Скріплення виконавчого документа
гербовою печаткою є обов'язковим у
разі, якщо орган (посадова особа), який
видав виконавчий документ, за законом
зобов'язаний мати печатку із
зображенням Державного Герба України.

Законом можуть бути встановлені
також інші додаткові вимоги до
виконавчих документів.

Пункт 3.3 Інструкції з організації
примусового виконання рішень
Виконавчий документ повинен
відповідати вимогам до виконавчого
документа, зазначеним у статті 18
Закону.

При перевірці відповідності
виконавчого документа вимогам пункту 3
частини першої статті 18 Закону
державний виконавець враховує таке:

а) повне найменування для юридичних
осіб повинно містити інформацію про
організаційно-правову форму такої
особи відповідно до вимог чинного
законодавства;

б) ім'я фізичної особи (яка є
громадянином України) складається з її
прізвища, власного імені та по батькові
(частина перша статті 28 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до частини третьої статті
12 Закону України «Про національні
меншини в Україні» громадяни, в
національній традиції яких немає
звичаю зафіксовувати по батькові,
мають право записувати в паспорті лише
ім'я та прізвище, а у свідоцтві про
народження - імена батька та матері;

в) відсутність
ідентифікаційного коду суб'єкта
господарювання - стягувана або
боржника (для юридичних осіб)
допускається, якщо законодавством
країни, на території якої
зареєстровано юридичну особу, не
передбачено присвоєння юридичній
особі ідентифікаційного коду;

г) для фізичних осіб реєстраційний
номер облікової картки платника
податків не зазначається у виконавчому
документі, якщо особа є іноземцем та
законодавством країни, на території
якої проживає фізична особа,
встановлено інші форми обліку або якщо
особа відмовилась його мати через свої
релігійні переконання, про що є
відповідна відмітка у паспорті особи.

Державна виконавча служба входить до
складу Міністерства юстиції України.
Листом Міністерства юстиції України
від 27.08.2012 № 6.1-20/1534 роз"яснено. що 4 липня
2012 року Верховною Радою прийнято Закон
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
вдосконалення та спрощення процедури
державної реєстрації земельних
ділянок та речових прав рухоме майно»,
статтею 6 розділу 1 якого внесено зміни
до статті 18 Закону України «Про
виконавче провадження», відповідно до
яких обов'язковою вимогою до
виконавчої о документу є зазначення
ідентифікаційного коду боржника.

Враховуючи положення частини першої
статті 58 Конституції України, також
пункту 1 розділу II Закону України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо вдосконалення та
спрощення процедури державної
реєстрації земельних ділянок та
речових прав рухоме майно», зазначена
вимога стосується лише виконавчих
документів, виданих після 08 серпня 2012
року.

Таким чином, не зазначення у
виконавчому документі, виданому до 08
серпня 2012 року, ідентифікаційного коду
боржника не може бути підставою для
відмови у відкритті виконавчого
провадження відповідно до пункту 3
частини першої етапі 18 Закону України
«Про виконавче провадження».

Згідно відмітки у виконавчому
документі судовий наказ набрав
законної сили 23.11.2012 та 14.03.2013 року
виданий стягувачеві.

З вищенаведеного вбачається, що на
момент видачі судового наказу (14.03.2013
року), обов'язковість зазначення в
ньому ідентифікаційного номеру або
номеру та серії паспорта боржника,
встановлено Законом.

За змістом ст.ст.1,17 Закону України
«Про виконавче провадження» визначено,
що виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб).
Примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, в тому числі й виконавчих
листів, що видаються судами

Процесуальні питання, пов'язані з
виконанням судових рішень у цивільних
справах врегульовані Розділом VI ЦПК
України та Законом України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.369 ЦПК України
виконавчий лист має відповіти вимогам
до виконавчого документа, встановленим
Законом України «Про виконавче
провадження»..

Суд, який видав виконавчий лист, може
за заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Згідно п.6 ч.1 ст. 26 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим ст.18 цього
Закону.

Частиною 3 цієї ж статті визначено, що
в разі відмови у відкритті виконавчого
провадження на підставі п.6 ч.1 цієї
статті державний виконавець роз'яснює
заявникові право на звернення до суду
чи іншого органу (посадової особи), які
видали виконавчий документ, щодо
приведення його у відповідність з
вимогами статті 18 цього Закону.

Надсилаючи Концерну «МТМ»
виконавчий документ та постанову
старшого державного виконавця про
відмову у відкритті виконавчого
провадження від 09.10.2013 року для
виконання та до відома, начальник ВДВС
у листі від 09.10.2013 року № 32250/01.02-47/5
(а.с.10), роз'яснив стягувачу, що він має
право на звернення до суду чи іншого
органу (посадової особи), які видали
виконавчий документ, про приведення
виконавчого документу у відповідність
із вимогами статті 18 Закону України
«Про виконавче провадження»..

Суд на вказане не звернув уваги, та
визнав протиправною бездіяльність
старшого державного виконавця, не
зазначивши, конкретно, у чому вона
виразилась. .

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги знайшли своє підтвердження в
суді апеляційної інстанції.

Висновки суду не відповідають
обставинам справи та вимогам закону,
тому оскаржувана ухвала підлягає
скасуванню з постановленням нової
ухвали про відмову в задоволенні
скарги Концерну «МТМ».

Керуючись ст.ст. 307,312,314,315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника
начальника Заводського ВДВС
Миколаївського МУЮ задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду
м.Запоріжжя від 04 грудня 2013 року про
задоволення скарги Концерну «Міські
теплові мережі» в особі філії Концерну
«Міські теплові мережі» Жовтневого
району м.Запоріжжя про визнання
неправомірними дії державного
виконавця Заводського ВДВС
Миколаївського МУЮ та скасування
постанови старшого державного
виконавця Заводського ВДВС
Миколаївського МУЮ про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
09 жовтня 2013 року скасувати.

В задоволенні скарги Концерну
«Міські теплові мережі» в особі філії
Концерну «Міські теплові мережі»
Жовтневого району м.Запоріжжя про
визнання неправомірними дії
державного виконавця Заводського ВДВС
Миколаївського МУЮ та скасування
постанови старшого державного
виконавця Заводського ВДВС
Миколаївського МУЮ про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
09 жовтня 2013 року про примусове
виконання судового наказу Жовтневого
районного суду м.Запоріжжя від 11.10.2012
року № 2н/0808/781/2012 про стягнення в
солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5
суми боргу за послуги з
централізованого опалення,
централізованого постачання гарячої
води - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

судді: