Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

03 березня 2014 року
селище
Решетилівка

Решетилівський районний суд
Полтавської області в складі:

головуючого-судді - Горулька
О.М.

при
секретарі - Гудзенко С.В.,

відповідачкии - ОСОБА_1,

представника відповідачки - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

В С Т А Н О В
И В :

Позивач - ПАТ КБ «Приватбанк»
звернувся до суду із позовом, в якому
просить стягти з відповідачки на його
користь заборгованість за кредитним
договором б/н від 28 грудня 2005 року у
загальному розмірі 19825,80 грн., у тому
числі: заборгованість за основною
сумою кредиту - у розмірі 5097,81 грн.,
заборгованість за процентами за
користування кредитом - у розмірі 13307,71
грн., штраф за порушення строків
платежів (фіксована частина) - у розмірі
500 грн. та процентна складова - у розмірі
920,28 грн., посилаючись при цьому на те, що
відповідачка неналежним чином виконує
свої зобов'язання за вказаним вище
кредитним договором.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, звернувся до суду
з письмовою заявою, в якій позов
підтримав, просить його задовольнити
та розглянути справу за його
відсутності.

Відповідачка ОСОБА_1 позов не
визнала, проти його задоволення
заперечує, і суду пояснила, що дійсно 28
грудня 2005 року вона уклала із позивачем
зазначений вище кредитний договір та
їй було видано кредитну картку зі
встановленим кредитним лімітом у
розмірі 2300 грн. Даним кредитом вона не
користувалася, так як не було в цьому
потреби. 04 лютого 2009 року вона
звернулася до Решетилівського
відділення Приватбанку щоб перевірити
свої кредити. Там вона дізналася про те,
що за одним із кредитів не здійснюються
погашення, крім того були підвищені
відсоткові ставки, і тому вона вирішила
закрити зазначений вище картковий
кредит. 10 березня 2009 року вона
заплатила всю суму за цим кредитом,
повідомлену їй касиром, і здала
кредитну картку в Решетилівське
відділення банку. Після цього до банку
вона не зверталася. Припускає, що її
кредитною карткою користувалася інша
особа, крім того вважає, що керуючий
Решетилівським відділенням банку на
час укладення кредитного договору не
мав права укладати кредитні договори, а
також зазначає, що позивач не надав
суду доказів на підтвердження
повноважень його представника.
Посилається на те, що зазначений вище
кредитний договір було укладено на
строк - один рік і він не був
пролонгований. Заявила про
застосування до даного позову позовної
давності.

Із матеріалів справи вбачається
наступне:

Згідно копії заяви позичальника,
Умов і правил надання банківських
послуг та Правил користування
платіжною карткою (а.с. 6-10), які
складають собою кредитний договір,
даний договір було укладено 28 грудня 2005
року між Закритим акціонерним
товариством комерційний банк
«ПриватБанк» (тепер - Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Приватбанк») та відповідачкою
ОСОБА_1

Згідно зазначеного вище Договору
Банк відкрив відповідачці картковий
рахунок та видав їй платіжну кредитну
картку «Універсальна» зі встановленим
кредитним лімітом у розмірі 2300 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 3% на місяць на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Сторони обумовили порядок і строки
погашення кредиту та сплати відсотків
згідно з Тарифами банку.

Згідно п. 8,6 Умов і правил надання
банківських послуг при порушенні
Клієнтом строків платежів по
будь-якому із грошових зобов'язань,
передбачених даним Договором, більш
ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний
сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. +
5% від суми позову.

Згідно п.п. 5.5, 5.5.1 Правил користування
платіжною карткою за користування
кредитом Банк нараховує проценти у
розмірі, встановленому Тарифами, а за
несвоєчасне виконання боргових
зобов'язань Держатель сплачує проценти
за підвищеною процентною ставкою,
розмір якої визначається Тарифами.

Згідно п. 9.12 Умов і правил надання
банківських послуг Договір діє на
протязі 12 місяців з моменту підписання.
Якщо на протязі цього строку ні одна із
сторін не проінформує іншу сторону про
припинення дії Договору, він
автоматично лонгується на такий же
строк.

Із наданого позивачем розрахунку
за кредитом (а.с. 4-5) вбачається, що
відповідачка неналежним чином
виконувала свої обов'язки позичальника
за даним договором, внаслідок чого
виникла її заборгованість перед
позивачем станом на 30.09.2013 року у
загальному розмірі 19825,80 грн., у тому
числі:

- заборгованість за основною сумою
кредиту - у розмірі 5097,81 грн.;

- заборгованість за процентами на
прострочену заборгованість - у розмірі
13307,71 грн.;

- штраф за порушення строків
платежів (фіксована частина) - 500 грн. та
процентна складова - 920,28 грн.;

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ст. 1054 ЦК України:

1. За кредитним договором банк або
інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

2. До відносин за кредитними
договорами застосовуються положення
параграфа 1 цієї глави, якщо інше не
встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України:

1. Розмір процентів та порядок їх
сплати за договором визначаються в
договорі залежно від кредитного
ризику, наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

2. Встановлений договором розмір
процентів не може бути збільшений
банком, іншою фінансовою установою в
односторонньому порядку.

Як випливає із змісту Книги п'ятої
Цивільного кодексу України кредит є
одним із видів зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги (
стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Аналіз положення Умов і правил надання
банківських послуг дає підстави
вважати, що встановлені даними Умовами
підвищені процентні ставки у разі
прострочення боржником зобов'язання за
кредитом, пеня та штраф є нічим іншим,
як неустойкою, оскільки підстави їх
виникнення та порядок розрахунку по
своїй суті та за змістом повністю
відповідають вимогам статті 549 ЦК
України.

Наданий позивачем розрахунок
заборгованості за кредитним договором
свідчить, що порушення відповідачкою
умов даного Договору почалося у квітні
2009 року і триває до цього часу. Із цього
ж розрахунку вбачається, що останній
платіж в порядку погашення кредиту та
процентів було вчинено відповідачкою
станом на 29 травня 2009 року. Зазначене у
розрахунку погашення процентів станом
на 15 жовтня 2009 року у розмірі 3,6 грн. з
огляду на суму платежу викликає сумнів.
Починаючи з 29 травня 2009 року з
урахуванням щомісячних обов'язкових
платежів, які повинна була сплачувати
відповідачка на погашення кредиту та
сплату відсотків, почав збільшуватися
розмір її простроченої заборгованості
за кредитом та процентами. Останній
щомісячний платіж відповідачка
повинна була сплатити до 31 липня 2013
року.

У постанові судової палати у цивільних
та господарських справах Верховного
Суду України від 6 листопада 2013 року про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 14 травня 2013 року
в справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Перший
Український міжнародний банк» до ОСОБА
1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором зазначено:
«аналізуючи норми ст.ст. 261, 530, 631 ЦК
країни, слід дійти висновку про те, що у
разі порушення боржником строків
сплати чергових платежів, передбачених
договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України кредитор протягом всього часу -
до закінчення строку виконання
останнього зобов'язання вправі заявити
вимоги про дострокове повернення тієї
частини позики, що підлягає сплаті
разом з нарахованими процентами, а
також стягнути несплачені до моменту
звернення кредитора до суду з позовом
щомісячні платежі (з процентами) в
межах позовної давності щодо кожного
із цих платежів. В останньому випадку
перебіг позовної давності буде
починатись в залежності від закінчення
строку сплати кожного із щомісячних
платежів.

Враховуючи заяву відповідачки про
застосування до даного позову позовної
давності, з урахуванням положень глави
18 розділу V ЦК України, та приймаючи до
уваги момент звернення позивача до
суду згідно штемпеля на конверті - 15
листопада 2013 року, суд приходить до
висновку, що початок перебігу позовної
давності щодо вимог про стягнення
заборгованості за основною сумою
кредиту та за нарахованими процентами
на поточну заборгованість починається
з 15 листопада 2010 року, а щодо вимог про
стягнення підвищених процентів на
прострочену заборгованість та штрафів
- з 15 листопада 2012 року.

Аналіз діючого законодавства та
доказів, наданих суду, дає підстави
вважати, що відповідачкою ОСОБА_1 було
допущено порушення своїх зобов'язань
позичальника за вказаним вище
кредитним договором, внаслідок чого
утворилася її заборгованість перед
позивачем у вказаному в позовній заяві
розмірі.

Посилання відповідачки на те, що
до лютого 2009 року вона не користувалася
кредитом, а у березні 2009 року повністю
погасила кредит суд до уваги не
приймає, оскільки вони не підтверджені
жодними доказами і спростовуються
наданим позивачем розрахунком
заборгованості.

Таким чином в межах позовної
давності лежать вимоги позивача про
стягнення з відповідачки
заборгованості:

- за основною сумою кредиту :
5097,81-2616,45=2481,36 грн.;

- за процентами на прострочену
заборгованість - 3293,80 грн.;

- штраф - фіксована частина - 500 грн.;

- штраф - процентна складова: 2481,36 х
5% = 124,07 грн.

Загальний розмір заборгованості
становить: 2481,36 + 3293,80 + 500 + 124,07 = 6399,23 грн.
Ця сума заборгованості підлягає
стягненню з відповідачки на користь
позивача.

Решта позовних вимог лежать поза
встановленими законом строками
позовної давності, а тому задоволенню
не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, ч.1,88, 212-214
ЦПК України, ст. ст. 257-259, 261, 266, 267, 509, 546,
549, 1054, 1056-1 ЦК України, постановою
судової палати у цивільних та
господарських справах Верховного Суду
України від 6 листопада 2013 року суд ,-

Р І Ш И
В :

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» - задовольнити частково.

Стягти з ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк», ідентифікаційний
код 14360570, заборгованість за кредитним
договором без номера від 28 грудня 2005
року у загальному розмірі 6399 (шість
тисяч триста дев'яносто дев'ять) грн. 23
коп., у тому числі:

- заборгованість за основною сумою
кредиту - у розмірі 2481 (дві тисячі
чотириста вісімдесят одна) грн. 36 коп.;

- заборгованість за процентами на
прострочену заборгованість - у розмірі
3293 (три тисячі двісті дев'яносто три)
грн. 80 коп.;

- штраф за порушення строків
платежів (фіксована частина) - 500
(п'ятсот) грн. та процентна складова - 124
(сто двадцять чотири) грн. 07 коп.

Стягти з ОСОБА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» судові витрати,
пов'язані зі сплатою судового збору, у
розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять) грн.
40 коп.

У задоволенні решти позовних
вимог - відмовити у зв'язку зі спливом
позовної давності.

Апеляційна скарга на рішення може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення до Апеляційного
суду Полтавської області через
Решетилівський районний суд.

Головуючий: