РІШЕННЯ

Іменем
України

20.02.2014 року Калінінський районний суд
міста Горлівки Донецької області у
складі: судді Єгорової О. В., при
секретарі Грищенко Н.Є.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідача Бугакової
С.Л.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Горлівці Донецької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ДП „Артемвугілля» про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку та відшкодування
моральної шкоди,

В С
Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із
позовом 14.01.2014 р., у якому зазначив, що
працював у відповідача на різних
посадах. 17 жовтня 2013 року згідно наказу
№ 1505 /к його було звільнено на підставі
приписів ст. 44 КЗпП України.
Відповідач несвоєчасно та не в повному
обсязі виплачував йому заробітну
плату, у день звільнення з ним не було
проведено остаточного розрахунку.
Заборгованість відповідачем було
виплачено йому у повному обсязі лише 04
грудня 2013 року. Тому просить суд
стягнути з відповідача на його користь
середній заробіток за час затримки
розрахунку.

У судовому засіданні позивач
підтвердив вищевказані обставини,
уточнив позовні вимоги. Просить
стягнути з відповідача на його
користь середній заробіток за час
затримки розрахунку з урахуванням
його середньоденного заробітку - 563, 11
грн. за період затримки розрахунку - з
18.10.2013 р. по 02.12.2013 р. у розмірі 25903
гривень 06 копійок та у відшкодування
моральної шкоди суму у розмірі 5000
гривень.

Представник відповідача у судовому
засіданні пояснив, що дійсно, у день
звільнення з позивачем не було
проведено остаточного розрахунку.
Заборгованість було переведено на
рахунок останнього відповідно
платіжного доручення від 02 грудня 2013
року. Суму середнього заробітку за час
затримки розрахунку розраховано
позивачем не вірно, її розмір повинен
складати 17 456, 41 грн. Вважає, що
спричинення йому моральної шкоди
позивач не довів.

Суд, вислухав пояснення учасників
процесу, дослідив письмові докази по
справі та надав їм оцінку у сукупності,
приходить до наступного.

Позивач працював у відповідача на
різних посадах. 17 жовтня 2013 року згідно
наказу № 1505 /к останнього було
звільнено на підставі приписів ст. 44
КЗпП України. У день звільнення
відповідач не провів з позивачем
остаточного розрахунку.
Заборгованість по заробітній платі
було погашено у повному обсзяі 02
грудня 2013 року. Вищевказані обставини
сторонами не оспорюються.

Відповідно ст.116 КзпП України, при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

У відповідності до ст. 117 КзпП України,
у випадку невиплати з вини власника
належних звільненому працівнику сум у
терміни, передбачені ст.116 КзпП України,
підприємство зобов'язане виплатити
працівнику його середній заробіток за
увесь час затримки розрахунку. Ст.115
КзпП України передбачені строки
виплати заробітної плати, ст.116 КзпП
України - строк виплати сум, що
виплачуються при звільненні. Виключень
з цих правил КзпП не встановлено. Тому,
у відповідності до вимог ст.117 КзпП
України, з відповідача слід стягнути на
користь позивача середній заробіток за
увесь час затримки розрахунку, з
урахуванням його вимог, за період з
18.10.2013 р. по 02.12.2013 р. З урахуванням
середньоденного заробітку позивача,
зазначеного в довідці відповідача - 563,
11 грн., його розмір складе:

563.11 х 46 (кількість днів затримки
розрахунку) = 25903 гривень 06 копійок.
Дана сума середнього заробітку за час
затримки розрахунку відповідачем не
оспорюється.

Доводи відповідача суд не може
прийняти до уваги, оскільки останні на
законі не засновано та суперечать
наданим по справі доказам.

Згідно до ст. 237 -1 КЗпП України,
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Суд прийшов до висновку, що внаслідок
несвоєчасного розрахунку позивачу був
заподіяний моральний збиток. З
урахуванням характеру, тривалості
моральних страждань позивача, його
вимог, суд оцінює розмір компенсації
моральної шкоди у 500 гривень. В іншій
частині вимог позивача про стягнення
моральної шкоди слід відмовити,
оскільки вимоги його завищені.

Питання судових витрат вирішити
відповідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 130, 174, 213, 214,
223, 367 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ДП
„Артемвугілля» про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку та відшкодування моральної
шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ДП „Артемвугілля» на
користь ОСОБА_3 середній заробіток за
час затримки розрахунку за період з 18
жовтня 2013 року по 02 грудня 2013 року у
розмірі 25903 гривень 06 копійок та у
відшкодування моральної шкоди суму у
розмірі 500 гривень.

В іншій частині позовні вимоги
залишити без задоволення.

Стягнути з ДП „Артемвугілля» на
користь держави судовий збір у розмірі
502 гривень 63 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Донецької області протягом десяти днів
з дня проголошення рішення через суд
першої інстанції. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя:
Єгорова
О.В.