АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2083/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Полубан М.П. Доповідач - Глущенко
Н.Г. Категорія 30/32
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Осіяна
О.М., Кіктенко Л.М.

при секретарі -
Біленькій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК Павлоградвугілля"

на рішення ПЕтропавлівського
районного суду Дніпропетровської
області від 23 жовтня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Павлоградвугілля" про відшкодування
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" звернулося
до суду з апеляційною скаргою, в якій
просить рішення Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської
області від 23.10.2013 року скасувати та
постановити нове про відмову позивачу
в його позовних вимогах, посилаючись на
те, що рішення ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права / а. с. 36-37 /.

Зазначеним рішенням суду від 23.10.2013
року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені
частково.

Суд стягнув з ПАТ "ДТЕК
Павлоградвугілля" на користь ОСОБА_2 9000
грн. у відшкодування моральної шкоди та
на користь держави судовий збір у
розмірі 114,70 грн. /а. с. 26-28/.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2
знаходився у трудових відносинах з ПАТ
"ДТЕК Павлоградвугілля", де працював на
різних посадах з шкідливими умовами
праці (з повним робочим днем в шахті),
зокрема на шахті "Дніпровська" /а. с. 4-8 /.

Працюючи на шахті, при виконанні
трудових обов'язків, з позивачем стався
нещасний випадок на виробництві і він
отримав закриту черепно-мозкову травму
та струс головного мозку S06.0, - що
підтверджується Актом про нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом від
31.01.2013 року /а. с. 9-10, 11-12/, випискою з
історії хвороби /а. с. 16-17 /, виписним
епікризом /а. с. 14, 15/.

Висновком МСЕК від 12.07.2013 року позивачу
первинно встановлено 80% втрати
професійної працездатності з
переоглядом 01.08.2014 року та 2 групу
інвалідності / а. с. 13 /.

За таких обставин, суд першої інстанції
прийшов до висновку, що позивачу
спричинена моральна шкода, оскільки
він змушений постійно лікуватись, не
витримує навіть легких фізичних
навантажень, не може займатись
домашніми справами, змінився спосіб
його життя, що призвело до душевних
страждань.

Спричинена позивачу моральна шкода, як
вважає суд першої інстанції,
відповідно до вимог чинного
законодавства, зокрема ст. 23,1167 ЦК
України, ст. 237-1 КЗпП України, а також
рішення Конституційного Суду України
№ 20-рп/2008 від 08.10.2008 року, - повинна бути
відшкодована відповідачем.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає
за необхідне апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду залишити без
змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд
першої інстанції правильно встановив
вище зазначені обставини справи та
прийшов до обґрунтованого висновку про
те, що відповідач зобов'язаний
відшкодувати позивачу моральну шкоду,
яка завдана позивачу в результаті
ушкодження здоров'я під час нещасного
випадку на виробництві, тобто під час
роботи в ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля".

З'ясувавши в достатньо повному обсязі
права та обов'язки сторін, обставини
справи перевіривши доводи сторін та
давши їм правову оцінку, суд
постановив рішення, що відповідає
вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами.

Згідно ст. 212 ЦПК України - суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Спричинення
позивачу моральної шкоди, в результаті
ушкодження здоров'я отриманого під час
нещасного випадку на виробництві,
знайшло підтвердження під час розгляду
справи по суті.

Згідно правовідносин, які склалися між
сторонами, моральна шкода, що завдана
позивачу в результаті ушкодження
здоров'я під час нещасного випадку на
виробництві, підлягає відшкодуванню
останньому відповідачем на підставі
ст. 1167 ЦК України та ст. 237-1 КЗпП України.

Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України -
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків
встановлених ч. 2 цієї статті.

Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України
встановлено, що відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди працівнику
проводиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Відшкодування відповідачем позивачу
моральної шкоди, на підставі ст. 1167 ЦК
України та ст. 237-1 КЗпП України,
підтверджується і рішенням
Конституційного Суду України № 20-рп/2008
від 08.10.2008 року.

До вимог про відшкодування моральної
шкоди у випадках, передбачених
трудовим законодавством,
застосовується тримісячний строк (ст.
233 КЗпП України). До інших вимог про
відшкодування моральної шкоди, як
вимог, що випливають з порушених
особистих немайнових прав, строки
позовної давності не застосовуються
(п.16 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди".

Згідно із п.3 ч.1 ст. 268 ЦК України -
позовна давність не поширюється на
вимоги про відшкодування моральної
шкоди, завданої каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я.

Вирішуючи питання щодо розміру
відшкодування моральної шкоди, суд
першої інстанції прийшов до
правильного та обґрунтованого
висновку про часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 виходячи з
дійсних обставин справи та наслідків,
що наступили.

Таким чином, доводи відповідача,
приведені в його апеляційній скарзі, є
безпідставними, до того ж вони
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці
та особистого тлумачення апелянтом
норм матеріального та процесуального
права.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування рішення суду
судом апеляційної інстанції не
встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги є необґрунтовані, а
рішення суду відповідає вимогам закону
та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Павлоградвугілля" - відхилити

Рішення Петропавлівського районного
суду Дніпропетровської області від 23
жовтня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

СУДДІ: