АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/8979/2014
Головуючий у 1-й інстанції: Тітов М.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючої - Кравець
В.А.,

Суддів - Музичко
С.Г., Семенюк Т.А.

при секретарі - Круглику
В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 26 травня 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТЛЛ», про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року представник позивача
звернувся в суд із зазначеним позовом,
в якому просив стягнути з відповідачів
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 79 695 672,93 грн. з кожного та
вирішити питання судових витрат.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
відповідачами порушено умови
договорів кредиту та поруки в частині
своєчасного повернення коштів та
сплати відсотків за їх користування.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 26 травня 2014 року - позов
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 79 695 672,93
грн. заборгованості за кредитним
договором з кожного. Вирішено питання
судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідачі подали апеляційні скарги,
в яких просять скасувати рішення та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову, посилаючись на те,
що суд ухвалив рішення з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, висновки не відповідають
обставинам справи та наявним в
матеріалах справи доказам.

Вказали, що внаслідок безпідставної
відмови у задоволенні клопотання,
розгляд справи здійснювався за їх
відсутності, чим було позбавлено
конституційного права на захист
цивільних прав та інтересів.

Крім того, матеріалах справи відсутні
докази вручення їм вимог банку про
погашення заборгованості.

Зазначили, що грошові кошти за
кредитним договором №686- 11 від 21 червня
2011 року ТОВ «Севен Систем» не
отримувало, а тому обов'язок з їх
повернення не виник у ТОВ «Севен
Систем».

Судом не було враховано те, що в
провадженні Господарського суд м.
Києва перебуває справа №927/425/14 за
позовом ТОВ «ТЛЛ» до ПАТ «АК
Промислово-інвестиційний банк» про
визнання недійсним договору № 1056-12 від
09.11.2012 року про переведення боргу за
кредитним договором про відкриття
кредитної лінії № 686-11 від 21 червня 2011
року та договору № 8/686-11/1057 від 09.11.2012
року про внесення змін до кредитного
договору про відкриття кредитної лінії
№ 686-11 від 21 червня 2011 року.

В судовому засіданні представник
апелянтів скарги підтримав.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,
обговоривши доводи апеляційних скарг,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив з того, що відповідачі взяті на
себе зобов'язання за кредитним
договором та договорами поруки не
виконали, а заборгованість у повному
обсязі не погашена.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та грунтується на вимогах
закону.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України,
зобов'язання мають виконуватись
належним чином та у встановлений строк.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається.

Статтями 553 та 554 ЦК України
передбачено, що поручитель поручається
перед кредитором боржника за виконання
ним свого обов'язку, відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно зі ст. 558 ЦК України зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом. Припинення
зобов'язання на вимогу однієї із сторін
допускається лише у випадках,
встановлених договором або законом.

За змістом указаних норм матеріального
права поручитель, хоча і пов'язаний з
боржником певними зобов'язальними
відносинами, але самостійним суб'єктом
у відносинах із кредитором. Поручитель,
зокрема, має право висувати
заперечення проти кредитора і в тому
разі, коли боржник від них відмовився
або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього
Кодексу).

Згідно до ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст.625 цього
Кодексу.

Судом встановлено, що 21.06.11 р. між
позивачем та ТОВ «Фірма «Вена»
укладено кредитний договір про
відкриття кредитної лінії №686-11, за
яким було надано кредит шляхом
відкриття відновлювальної кредитної
лінії у сумі, яка не може перевищувати 72
500000 грн., дата остаточного повернення
всіх отриманих сум кредиту - 20.06.2013 р.

Крім того, між ними були укладені
відповідно договори про внесення змін
до кредитного договору про відкриття
кредитної лінії від 21.06.11 №686-11 від 26.03.12
за №1/686-11/324, від 25.04.12 за №2/686-11/558, від
03.05.12 за №3/686- 11/668, від 19.06.12 за №4/686-11/818,
від 26.06.12 за №5/686-11/829, від 06.09.12 за
№6/686-11/983, від 31.10.12 тa №7/686- 11/1040, від 09.11.12
за №8/686-11/1057, від 09.11.12 за №9/686-11/1058, від
28.12.12 за №10/686-11/1177, від 30.07.13 за №11/686-11/152.

09.11.12 між позивачем, ТОВ «Фірма «Вена»
та ТОВ «Севен ситем» укладено договір
1056-12 про переведення боргу за кредитним
договором про відкриття кредитної
лінії №686-11 від 21.06.11, за яким ТОВ «Фірма
«Вена» переводить свій борг на ТОВ
«Севен Систем», внаслідок чого ТОВ
«Севен Систем» заміняє ТОВ «Фірма
«Вена» як зобов'язану сторону у
кредитному договорі про відкриття
кредитної лінії №686-11 від 21.06.11 із
відповідними змінами.

З метою забезпечення виконання умов
кредитного договору були укладені
договори поруки з ОСОБА_1 № 1061-12 від
09.11.2012 p. зі змінами, внесеними договором
про внесення змін до нього від 09.11.2012 p.
зі змінами, внесеними договором про
внесення змін до нього від 30.07.2013 р. за №
1/1061-12/155 та ОСОБА_1 № 1062-12 від 09.11.2013 p. зі
змінами, внесеними договором про
внесення змін до нього: від 30.07.2013 p. за №
1/1062-12/156, за якими відповідачі у випадку
невиконання та/або прострочення
виконання ТОВ «Севен Систем»
зобов'язань за кредитним договором
зобов'язалися виконати зобов'язання по
сплаті вказаних вище і несплачених ТОВ
«Севен Систем» сум.

Позивач виконав свої зобов'язання,
надавши кредитні кошти в повному
обсязі.

Натомість, ТОВ «Севен Систем» та
поручителі свої зобов'язання за
кредитним договором та договорами
поруки належним чином не виконують, у
зв'язку з чим утворилася
заборгованість, яка станом на 18 лютого
2014 року складає 79695672,93 грн., зокрема,
заборгованість за кредитом 71699996,71 грн.,
заборгованість за процентами за
користування кредитом 5968680,19 грн.,
заборгованість за комісією 395443,53 грн.,
пеня за простроченим кредитом 48224,53
грн., пеня за простроченими процентами
133845,00 грн., пеня за простроченою
комісією 9482,98 грн., штраф - 1440000,00 грн.

Позивачем на адреси відповідачів двічі
направлялися вимоги від 28.10.13 р. та 21.11.13
р. щодо погашення заборгованості, з
дотриманням умов п.п.3.1 -3.3 Договорів
поруки .

Таким чином, колегія суддів
погоджується з аргументованим
висновком суду першої інстанції про те,
що умови договорів не виконуються
належним чином, а відповідачі повинні
відповідати перед банком, включаючи
сплату основного боргу, відсотків та
пені.

Доводи апелянтів про те, що суд
розглянув справу у їх відсутність ,
порушивши право на участь у судовому
засіданні, не приймаються до уваги,
оскільки належним чином відповідачі
повідомлялися про розгляд справи на
30.04.2014 року( а.с.214,215 т.1)та за клопотанням
ОСОБА_1 та третьої особи слуханням
справа була відкладена на 26.05.2014 року,
про що сторони також були повідомлені,
проте, надали письмові клопотання про
відкладення справи( ОСОБА_1) та про
зупинення провадження у справі до
розгляду справи про визнання
недійсними договорів поруки( ОСОБА_1 та
голова ліквідаційної комісії ТОВ
«ТЛЛ»)

Наразі, зважаючи на чітко визначений
строк розгляду справи у суді першої
інстанції, суд, об»єктивно оцінюючи
надані сторонами докази та
заперечення, вирішив справу у
відсутності відповідачів, визнавши
причини їх повторної неявки
неповажними та врахувавши заяву
позивача про розгляд справи у його
відсутності.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Що стосується доводів апелянтів про
підстави припинення поруки, які надані
у суді апеляційної інстанції, колегія
не приймає їх до уваги , оскільки ці
обставини не є такими, що зазначені у
апеляційній скарзі , не були предметом
дослідження судом першої інстанції, а
витяг з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців свідчить про те, що ТОВ
«ТЛЛ», як боржник за договором кредиту,
припинило діяльність 30.07.2014 року ( дата
і номер запису про державну реєстрацію
припинення), тобто , після ухвалення
26.05.2014 року судом першої інстанції
рішення.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Отже, виходячи із засад добровільності
укладення договорів, що підтверджено
їх підписанням, зокрема, відповідачами,
колегія дійшла висновку про порушення
умов договору з боку боржника та
поручителів, а тому суд цілком
законного висновку дійшов про
необхідність задоволення позову,
виходячи з його доведеності та
обґрунтованості.

Відсутні в апеляційних скаргах доводи,
які б давали підстави до скасування
рішення суду, оскільки при розгляді
справи у апеляційному суді скаржники
не надали будь - яких переконливих
доказів на спростування висновків
суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і
об'єктивно дослідив всі обставини
справи, зібраним доказам дав вірну
правову оцінку й постановив рішення, що
відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 26 травня 2014 року в справі
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий
Судді