Справа № 2/325/349/2014
325/1497/14-ц
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
20 листопада 2014 року смт. Приазовське
Суддя Приазовського районного суду Запорізької області Пантилус О.П. при вирішенні питання про прийняття позовної заяви, поданої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомості спільною власністю, розподіл квартири та вселення,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся із позовом, в якому просить: квартиру АДРЕСА_1 визнати сумісною власністю його та відповідача; поділити квартиру в натурі на 2 частини, визнавши за позивачем право власності на ? її частину по варіанту, визначеному висновком судової будівельно-технічної експертизи, а при неможливості розділу визначити порядок користування спірною квартирою. До позовної заяви додані дві заяви про забезпечення доказів про витребування технічних документів на спірну квартиру у відповідача та про призначення судової будівельно-технічної експертизи.
Суддею встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.119 ЦПК України, а заяви про забезпечення доказів - без додержання вимог ст.133 ЦПК України.
Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими обґрунтовуються вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.
В поданій позовній заяві в порушення положень ст. 119 ЦПК України не викладені чітко вимоги про те, яким чином позивач просить поділити квартиру (які кімнати виділити йому, а які відповідачу), при цьому посилається на висновки експерта, які можуть бути в майбутньому.
Тобто, розгляд позовних вимог тісно пов'язаний із вимогами заяви про забезпечення доказів, без задоволення якої не можливо вирішити спір.
Але, позивачем не надані докази про сплату судового збору в установленому законом порядку.
Так, згідно ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Окрім того, розмір судового збору при подачі заяви про забезпечення доказів, згідно ст.4 Закону «Про судовий збір» становить 0,1 розміру мінімальної заробітної плати, що на цей час складає 121,80 гривень.
Але, позивачем не надані докази про сплату судового збору в розмірі 121,80 гривень, що суперечить вимогам ч.1 ст.133 ЦПК України, якою передбачено, що до клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору.
Окрім того, в заяві про призначення експертизи позивачем зазначено про необхідність доручення проведення судової будівельно-технічної експертизи експерту ОСОБА_3
Але, назване клопотання про призначення експертизи, всупереч вимог ст.ст. 143, 147 ЦПК, не містить даних про те що ОСОБА_3 має свідоцтво про про присвоєння йому кваліфікації судового експерта в галузі проведення будівельно-технічної експертизи.
Враховуючи те, що для визначення позовних вимог і вирішення спору необхідне вирішення клопотання про забезпечення доказів, яке подане без дотримання вимог закону, суд вважає за необхідне одночасно вирішити питання про можливість прийняття до розгляду і цього клопотання.
Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя
УХВАЛИВ:
Позовну заяву, подану ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомості спільною власністю, розподіл квартири та вселення, залишити без руху, про що його повідомити.
Надати позивачу для усунення зазначених недоліків строк п'ять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вищевказаного у встановлений термін, позовна заява буде вважатись неподаною і повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Пантилус