АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/774/171/14
інстанції - Чулінін Д. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Григорченка Е.І.

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Гасановій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства
«Комерційного банку «Надра»

на рішення Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня
2012 року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційного
банку «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення суми боргу за договором,

встановив:

ПАТ «Комерційний банк «Надра»
звернулося з апеляційною скаргою на
рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2012
року, де ставить питання про скасування
рішення суду, посилаючись на те, що
рішення ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

В апеляційному суді представник банку
вточнив вимоги апеляційної скарги, та
просив скасувати рішення в частині
відмови у задоволенні позову щодо
стягнення штрафу

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська 02 жовтня 2012
року позовні вимоги ПАТ «Комерційний
банк «Надра» задоволені частково,
стягнено на користь ПАТ "Комерційного
банку "НАДРА" з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
солідарно 1081307,55 грн., еквівалентних 135
651,79 доларам США основного боргу, 447949,08
грн., еквівалентних 56138,86 доларам США
боргу з процентів 59336,18 грн.,
еквівалентних 7443,83 доларам США пені, а
разом 1137446,41 грн. Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що
ПАТ "КБ "НАДРА", передав 04.04.2008
відповідачу ОСОБА_1 у власність 137752 дол.
США на умовах укладеного з ним
відповідно до ст. 1054 ЦК України
кредитного договору № 805729/ФЛ від
04.04.2008/а.с.8-13/.

За умовами цього договору, що
обов'язкові для сторін у справі
відповідач ОСОБА_1 отримав в кредит
кошти для придбання домоволодіння з
поверненням частинами щомісячно у
визначені договором строки з кінцевим
терміном 10.03.2028 зі сплатою процентів за
користування в розмірі 13,59 % річних. Цим
договором в п. 4.2.4 також обумовлене
право позивача достроково стягувати
борг за кредитом, нараховані проценти
за користування ним та інші платежі у
випадках прострочення виконання.

Відповідно до п. 1.1, 4.3.3 цього договору,
відповідач ОСОБА_1 зобов'язався
належним чином використовувати і
повернути банку кредит (грошові кошти),
сплатити проценти за його користування
та інші платежі у порядку, строки,
встановлені договором.

Зобов'язання відповідача за укладеним
договором щодо дотримання строків
виконання забезпечені в п. 5.2 договору
пенею в розмірі подвійної облікової
ставки Національного Банку України, що
діяла на час виникнення
заборгованості, від несвоєчасно
сплаченої суми за кожен день
прострочення. Також, співвідповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на умовах укладених
ними 04.04.2008 з позивачем договорів під №
805729/ФЛ-П1 та № 805729/ФЛ-П2, відповідно,
поручилися за виконання відповідачем
ОСОБА_1 у встановлені строки
зобов'язань зі сплати сум основного
боргу, процентів за користування
кредитом і пені, погодившись сплатити
солідарно з ним грошовий борг за умови
обов'язкового направлення їм позивачем
повідомлення з вимогою виконати
зобов'язання ОСОБА_1 в цілому (або в тій
чи в іншій його частині) (п. 2.1. договору
поруки). /а.с. 14-15, 16-17/.

Відповідачі не виконують умови
кредитного договору, у зв'язку з цим
утворилася заборгованість.

Надіславши відповідачам відповідні
претензії 23.02.2010р., на які вони не
відповіли, позивач згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК
України набув право на дострокове
повернення кредиту у всій сумі 135 651,79
дол. США з урахуванням отриманих сум з
основного боржника, а у
співвідповідачів згідно ст.ст. 554, 555 ЦК
України виник солідарний обов'язок
сплатити позивачу зазначену суму з
нарахуванням процентів за кредит до
дня розрахунку /а.с. 21, 22, 23/.

Враховуючи встановлені обставини
вимоги законодавства, суд прийшов до
висновку про задоволення позовних
вимог в частині стягнення з
відповідачів в солідарному порядку
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 1 137 446 грн. 41 коп., з яких: 1 081 307
грн. 55 коп. в еквіваленті до 135 651,79 дол.
США основного боргу і 447 949 грн. 08 коп. в
еквіваленті до 56 138,86 доларів США боргу
з процентів.

В той же час суд першої інстанції
прийшов до висновку про відмову у
позові в частині стягнення штрафу за
прострочення виконання дострокового
повернення кредиту, оскільки в даному
випадку за триваюче порушення
дострокового повернення кредиту на
відповідачів не може покладатися тягар
майнових втрат одночасно і у формі
пені, і у формі штрафу.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, апеляційний суд не находить
підстав для задоволення скарги та
скасування рішення суду з наступних
підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному об'ємі з'ясував права
та обов'язки сторін, обставини справи,
перевірив доводи сторін та дав їм
належну правову оцінку. Висновки суду
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами та
поясненнями учасників процесу.

При вище наведених обставинах справи,
суд першої інстанції, відповідно до
ст.ст. 549, 1054, 1055 ЦК України, ст. 61
Конституції України, ст.ст. 10, 11, 57-60 ЦПК
України, прийшов до обґрунтованого
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог щодо стягнення штрафу.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі,
що п. 5.3 кредитного договору
передбачена виплата штрафу за
порушення позичальником п. 4.3
кредитного договору, не можуть бути
підставою для скасування рішення суду
з наступних підстав.

Відповідно до п. 5.3 кредитного договору
№ 805729/ФЛ від 04.04.2008, у разі порушення
позичальником вимог п. 4.3 за виключення
п.п.4.3.3, 4.3.4, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 10% від
суми кредиту.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України
позивач повинен був довести за
допомогою належних та допустимих
доказів, з урахуванням положень ст. ст.
57-59 цього ж Кодексу, зазначені ним
обставини.

Проте докази, які б підтверджували
порушення позичальником вимог п. 4.3 за
виключення п.п.4.3.3, 4.3.4, суду не надано, і
в позовній заяві не зазначені підстави
та мотиви для стягнення штрафу/а.с. 2-4,
46/.

Отже, районний суд розглянув справу у
відповідності із вимогами ст. ст. 10, 11, 60
ЦПК України про змагальність сторін та
диспозитивність цивільного
судочинства, в межах заявлених вимог та
на підставі наданих суду доказів.

Судом апеляційної інстанції не
встановлено порушень матеріального
або процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування рішення
суду.

Таким чином, апеляційний суд вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити,
рішення суду в оскаржуваній частині
залишити без змін. В іншій частині
рішення не оскаржено, тому не
перевіряється.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційного
банку «Надра» відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2012
року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

СУДДІ: