Провадження №
Фрунзенський районний суд м. Харкова у
головуючого - судді Бабкової Т.В.,
при секретарі судових засідань -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про визнання права власності в порядку
спадкування за законом, -
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про визнання права власності на
частину квартири в порядку спадкування
за законом після смерті матері.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2
посилався на те, що на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 19.01.2009 року, реєстраційний
№8-09-304368-Ц2, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
праві спільної сумісної власності
належала квартира АДРЕСА_1. ОСОБА_4 була
матір'ю позивача. Відповідач є рідним
братом позивача та сином ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, на момент
її смерті позивач та відповідач
постійно проживали разом з померлою в
квартирі АДРЕСА_1, були зареєстровані
за цією адресою та відповідно прийняли
спадщину. Батько позивача та
відповідача ОСОБА_5 помер ще у
ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач вказує, що після
смерті матері позивач та відповідач
прийняли спадщину та звернулися до
приватного нотаріуса Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_6 з
заявою про прийняття спадщини та про
видачу свідоцтва про право власності
на спадщину за законом. Проте листом
від 22.10.2013 року вих. № 328/02-14, приватний
нотаріус повідомила, що оскільки право
власності на частку квартири у
спадкодавця, ОСОБА_4, не зареєстровано,
то це є підставою для звернення до суду
для спадкування цієї частки, а нотаріус
не має права через такі обставини
видати свідоцтво про право на
спадщину. Також позивач вказує, що
право спільної сумісної власності на
квартиру дійсно не було зареєстроване,
а через смерть матері зараз цього вже
зробити в реєстраційній службі не
можливо, оскільки частки у праві
власності не визначені, а померла особа
не може набувати цивільних прав.
Зважаючи на те, що частки у спільній
власності є рівними, то частка, що
належала матері позивача у розмірі 1 / 3,
поділяється між позивачем та
відповідачем, та половина від частини,
що їй належала становить по 1 / 6 частини.
Відповідач ОСОБА_3 подав зустрічний
позов про визнання права власності на
частину квартири в порядку спадкування
за законом після смерті матері, у якому
послався на ті ж самі докази, що і
позивач за первісним позовом та просив
визнати на ним право власності на іншу
половину частки, що належала його
Під час розгляду справи представник
позивача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_7
позовні вимоги підтримав, просив їх
задовольнити, зустрічний позов ОСОБА_3
також визнав та просив його
задовольнити. Надав письмову заяву з
проханням розглянути справу за його
відсутності на підставі наявних
Відповідач ОСОБА_3 первісні позовні
вимоги ОСОБА_2 визнав, власний
зустрічний позов підтримав, просив їх
задовольнити, справу просив
розглянути за його відсутністю.
У зв'язку з неявкою в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі , фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу, у відповідність до
положень ч.2 ст.197 ЦПК України , судом не
Дослідивши матеріали справи,
оглянувши оригінали доданих до позову
документів, оцінивши надані докази у їх
сукупності вважає, що первісний позов
обґрунтований та підлягає задоволенню,
зустрічний позов також обґрунтований
та підлягає задоволенню з наступних
Судовим розглядом встановлені
наступні юридично значимі факти та
відповідні ним правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 19.01.2009 року,
реєстраційний №8-09-304368-Ц2, ОСОБА_4,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної
сумісної власності належить квартира
АДРЕСА_1. Право власності на квартиру не
зареєстровано, що підтверджується
рішенням №10617927 від 04.02.2014 щодо
отримання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
за результатами запиту, відповідно до
якого, у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно відсутні
відомості про зареєстровані речові
права стосовно об'єкту нерухомого
майна за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_4 була
матір'ю позивача ОСОБА_2 та відповідача
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвами
про народження. ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується
свідоцтвом про смерть від 22.04.2013 серії
НОМЕР_3.

Відповідно до довідки №346 від 04.02.2014
дільниці №56 КП «Жилкомсервіс», у
квартирі АДРЕСА_1 на день смерті ОСОБА_4,
тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1року, були
зареєстровані її сини - ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 Таким чином суд приходить до
обґрунтованого висновку, що на момент
смерті ОСОБА_4 позивач та відповідач
постійно проживали у квартирі з
матір'ю, були у ній зареєстровані та
фактично прийняли спадщину після її
смерті.

Батько позивача та відповідача - ОСОБА_5
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що
підтверджується наданим суду
свідоцтвом про смерть від 10.11.2004 серії
АДРЕСА_2.

Прийнявши спадщину позивач та
відповідач звернулися до приватного
нотаріуса Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 з заявами
про прийняття спадщини та про видачу
свідоцтв про право власності на
спадщину за законом. У відповіді від
22.10.2013 року №328/02-14, приватний нотаріус
ОСОБА_6 повідомила, що оскільки право
власності на частку квартири у
спадкодавця, ОСОБА_4, не зареєстровано,
то це є підставою для звернення до суду
для спадкування цієї частки, а нотаріус
за таких обставин не має права видавати
свідоцтва про право на спадщину за
законом.

На запит суду, 12-та Харківська державна
нотаріальна контора листом від 04.02.2014
року №351/01-16 повідомила, що після смерті
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
заповіти відсутні, заяви про прийняття
або відмову від спадщини до
нотаріальної контори не надходили.
Спадкова справа не заводилась. Також
нотаріальна контора надала
інформаційні довідки зі Спадкового
реєстру (щодо заповітів/спадкових
договорів) та (щодо спадкових справ та
виданих на їх підставі про право на
спадщину). В інформаційній довідки зі
Спадкового реєстру від 04.02.2014 року
№36516525 щодо спадкових справ та виданих
на їх підставі про право на спадщину,
йдеться що, 16.10.2013 року було звернення
до приватного нотаріуса ОСОБА_6 з
заявою про відкриття спадкової справи.
Ці ж обставини також повідомлені суду
сторонами по справі та про це також
йдеться у відповіді приватного
нотаріуса ОСОБА_6 від 22.10.2013 року №328/02-14.

Суд приходить до висновку, що оскільки
право спільної сумісної власності на
квартиру набуто всіма співвласниками
на підставі Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», то відповідно до частини 2 ст.8
вказаного Закону та статті 372 ЦК
України, кожному із них належало по 1/3
частині квартири.

Інших спадкоємців, окрім ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, у спадкодавця не було.

На підставі ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив та батьки. Відповідно
до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

ОСОБА_4 використала і фактично
реалізувала своє право на приватизацію
житла, та це підтверджується наданим
суду свідоцтвом про право власності на
житло, але виникле у неї право
власності на своє ім'я не
зареєструвала.

На підставі ст. 317 ЦК України, власнику
належить право володіння, користування
та розпорядження своїм майном. Згідно
зі ст. 321 ЦК України право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні. Частиною 3
ст. 358 ЦК України передбачено, що кожен
із співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно,
що є у власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно). На
підставі ст. 357 ЦК України, частки у
праві спільної часткової власності
вважаються рівними, якщо інше не
встановлено за домовленістю
співвласників або законом.

Таким чином суд приходить до висновку
про можливість визнання права
власності за позивачем та
відповідачем.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 10-11, 209, 212-218, ЦПК
України, ст.11, 13, 14, 15, 317, 321, 355, 1216, 1261 ЦК
України, ст. 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 та зустрічний позов
ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) право власності на 1 / 6
частину квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 47,5 кв.м., житловою площею 28,3 кв.м.
в порядку спадкування за законом після
смерті матері - ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) право власності на 1 / 6
частину квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 47,5 кв.м., житловою площею 28,3 кв.м.
в порядку спадкування за законом після
смерті матері - ОСОБА_4.

Судові витрати віднести на рахунок
позивачів.

Апеляційна скарга до апеляційного
суду Харківської області на рішення
суду може бути подана через
Фрунзенський районний суд м.Харкова
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь
у справі , але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення , можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій
кімнаті.

Суддя-