Справа № 460/1591/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.07.2014 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді Тесля Б.І.

з участю секретаря Хархаліс Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яворові клопотання Головного управління юстиції у Львівській області про визнання і надання дозволу на примусове виконання вироку польського суду на території України відносно ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

представник Головного управління юстиції у Львівській області звернувся до Яворівського районного суду Львівської області із клопотанням про визнання і надання дозволу на примусове виконання вироку польського суду на території України відносно ОСОБА_1 про зобовязання його сплачувати аліменти в користь ОСОБА_2 ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, по 350 злотих щомісяця, починаючи з 15 березня 2011 року. Мотивуючи це тим, що боржник, являючись батьком своєї доньки, зобовязаний виконувати рішення суду щодо стягнення із нього аліментів на утримання дитини, чого в добровільному порядку не виконує.

Представник ГУЮ у Львівській області в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задоволити з підстав виклдаених у ньому.

Боржник ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, з мотивів відсутності у нього коштів на сплату аліментів.

Перевіривши матеріали клопотання та матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що дійсно 27 листопада 2012 року вироком Районного суду у Ланьцуті (ОСОБА_4) ОСОБА_1 зобовязано сплачувати на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_3 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, по 350 злотих щомісячно, починаючи з 15 березня 2011 року.

Відповідно до статті 81 Закону України "Про міжнародне приватне право", в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин.

Стаття 390 ЦПК України передбачає, що рішення іноземного суду визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

У відносинах між Україною та ОСОБА_4 діє ОСОБА_6 про стягнення аліментів за кордоном, укладена 20 червня 1956 року.

На підставі цієї ОСОБА_6 ОСОБА_5 звернулася із заявою про визнання та виконання в Україні рішень польських судів до Міністерства юстиції України, на яке Законом України від 20 липня 2006 року "Про приєднання України до ОСОБА_6 про стягнення аліментів за кордоном" покладено виконання функцій Органу, що приймає, та Органу, що передає документи на підставі ОСОБА_6.

У частині 1 статті 6 ОСОБА_6 зазначено, що Орган, що приймає, діючи завжди в рамках повноважень, наданих позивачем, вживає від імені позивача всіх належних заходів для стягнення аліментів, зокрема для врегулювання претензії та, у разі необхідності, пред'явлення позову й ведення відповідної судової справи про аліменти й виконання будь-якого наказу або іншого судового рішення про сплату аліментів.

- 2 -

Частиною 2 статті 393 ЦПК України визначено, що якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, передбачено подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду через органи державної влади України, суд приймає до розгляду клопотання, що надійшло через орган державної влади України.

Відповідно до Інструкції про порядок виконання в Україні ОСОБА_6 про стягнення аліментів за кордоном 1956 року, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.12.2006 р. № 121/5, Міністерство юстиції України надсилає через свій територіальний орган на підставі довіреності заявниці заяву до суду з метою визнання та виконання рішення польського суду.

Відповідно до ч. 8 ст. 395 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

За офіційним курусом гривні відносно польського злотого, встановленого Національним банком України станом на 28 липня 2014 року, 350 польських злотих дорівнює 1358 гривень.

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання та матеріали справ, суд вважає, що клопотання слід задоволити, визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення польського суду на території України.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтею 9 Конституції України, статтями 15 та 19 Закону України "Про міжнародні договори України", статтею 81 Закону України "Про міжнародне приватне право", Законом України "Про приєднання України до ОСОБА_6 про стягнення аліментів за кордоном", статтями 390-394 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

клопотання задоволити. Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України вироку Районного суду у Ланьцуті (ОСОБА_4) від 27 листопада 2012 року про стягнення із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, і.н. НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_2 ОСОБА_1 аліментів по 350 злотих, що становить 1358 (тисячу триста п'ятдесят вісім) гривень, щомісячно, починаючи з 15 березня 2011 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня одержання її копії.

Суддя ОСОБА_7