Справа № 1312/235/12
Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/783/702/14
Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.

за участю секретаря:
Іванової О.О.

з участю: відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою відповідачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на заочне рішення
Личаківського районного суду м.Львова
від 21 березня 2012 року у справі за
позовом Львівського комунального
підприємства № «503» до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
послуги з утримання будинку та
прибудинкової території, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2012 року Львівське комунальне
підприємство № « 503» звернулось до суду
з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення 2237, 66 грн. заборгованості за
послуги з утримання будинку та
прибудинкової території, покликаючись
на те, що відповідачі, які є власниками
квартири АДРЕСА_1, не сплачують
витрати на утримання будинку та
прибудинкової території, внаслідок
чого заборгували позивачу 2237, 66 грн. за
період з 01.08.2008 р. по 31.07.2011 р.

Заочним рішенням районного суду
м.Львова від 21 березня 2012 року позов
задоволено, стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
користь ЛКП № « 503» заборгованість за
надані послуги з утримання будинку та
прибудинкової території за період з
01.08.2008 р. по 31.07.2011 р. в розмірі 2237 грн. 66
коп.

Ухвалою Личаківського районного суду
м.Львова від 08 листопада 2013 року заяву
відповідачів про перегляд заочного
рішення залишено без задоволення.

Заочне рішення суду в апеляційному
порядку оскаржили відповідачі, просять
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову. В обґрунтування апеляційної
скарги відповідачі зазначають, що між
сторонами не існує жодних договірних
відносин, позивачем не було надано
доказів надання послуг та розрахунку
за ненадані або частково надані
послуги, у зв'язку з чим апелянтам
невідомо, яким чином формується ціна
позову. Відповідачі вказують, що
згідно з п.2 Постанови КМУ «Про
затвердження Порядку формування
тарифів на послуги з утримання
будинків та прибудинкових територій і
типового договору про надання послуг з
утримання будинків та прибудинкових
територій», розмір тарифів
визначається по кожному будинку
окремо. Внаслідок бездіяльності та
порушень у роботі ЛКП руйнується
будинок, мешканці будинку неодноразово
звертались із заявами щодо ненадання
послуг або часткове їх надання, на
підставі чого відповідачі переконані,
що виконавець послуг зобов'язаний
пропорційно до кількості ненаданих
послуг самостійно зменшувати ціну на
них або не брати плату за ненадані
послуги. На думку апелянтів, вимоги
позивача не відповідають фактичним
обставинам справи, з огляду на
наступне: апелянти не можуть мати
обов'язку платити за користування
своєю квартирою, оскільки є власниками,
а - не наймачами квартири; ОСОБА_3 не
може мати фінансових зобов'язань, так
як знаходиться на утриманні матері;
позивач безпідставно ухиляється від
укладення договору про надання послуг
з утримання будинку та прибудинкової
території; не вносячи з 2008 р. жодного
разу плату за утримання будинку,
відповідач ніколи не визнавала боргу;
затверджені Львівською міською радою
тарифи неодноразово скасовувались у
суді; позивач вказав більшу площу
квартири, ніж зазначено у свідоцтві про
право власності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача, перевіривши матеріали
справи, межі і доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
підстави для задоволення апеляційної
скарги відсутні, з наступних мотивів.

Колегія суддів погоджується з
правильністю висновків суду першої
інстанції та із законністю та
обґрунтованістю оскаржуваного
рішення, зважаючи на те, що у
відповідності до ст.11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав
та обов»язків є не лише договори та
інші правочини, а згідно положень ч. ч.1,
3, 4 цієї статті цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права
та обов'язки. Цивільні права та
обов'язки можуть виникати
безпосередньо з актів цивільного
законодавства. У випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства, цивільні права та
обов'язки виникають безпосередньо з
актів органів державної влади, органів
влади Автономної Республіки Крим або
органів місцевого самоврядування.

Отже, та обставина,що між
позивачем та відповідачами на було
укладено договору про надання послуг з
утримання будинку та прибудинкової
території не звільняла відповідачів
від виконання обов»язку по внесеннню
позивачу плати за утримання будинку та
прибудинкової території.

Надання балансоутримувачем (в
даному випадку позивачем) послуг з
утримання будинку та прибудинкової
території презюмується , позивачем
було долучено до позовної заяви
розрахунок заборгованості (ас 5), а та
обставина, що відповідачам не було
відомо, яким чином формується ціна
позову, не могло слугувати підставою
для відмови у позові.

Будь-яких доказів, які б свідчили
про ненадання (або часткове надання)
позивачем за період з 01.08.2008 року по
31.07.2011року послуг з утримання будинку
та прибудинкової території, і які
давали б підстави для зменшення плати
чи звільнення відповідачів від
обов»язку внесення плати за утримання
будинку та прибудинкової території,
відповідачами надано не було. Не було
надано відповідачами і доказів відмов
від отримання послуг.

Враховуючи вимоги ч.ч. 1,2 ст.10
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» від 19.06.1992
року № 2482-ХІІ, згідно яких:

утримання приватизованих
квартир (будинків), житлових приміщень
у гуртожитках здійснюється за
рахунок коштів їх власників згідно з
Правилами користування приміщеннями
жилих будинків та прибудинкових
територій, які затверджуються
Кабінетом Міністрів України, незалежно
від форм власності на них. Власники
квартир багатоквартирних будинків та
житлових приміщень у гуртожитку є
співвласниками допоміжних приміщень у
будинку чи гуртожитку, технічного
обладнання, елементів зовнішнього
благоустрою і зобов'язані брати
участь у загальних витратах,
пов'язаних з утриманням будинку і
прибудинкової території відповідно
до своєї частки у майні будинку чи
гуртожитках,-

колегія суддів вважає такими, що
не заслуговують на увагу і доводи
апелянтів з приводу того, що вони не
несуть обов»язку по оплаті плати за
користування, оскільки є власниками
квартири , а не її наймачами.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 є
співвласником квартири і є
повнолітньою, та обставина, що вона
перебуває на утриманні ОСОБА_2, не
звільняє ОСОБА_3 від виконання
обов»язку по оплаті послуг з утримання
будинку та прибудинкової території.

Оскільки відповідно до положень
Закону «Про житлово- комунальні
послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІУ,
ініціатива укладення договору повинна
виходити від споживача, не можуть бути
прийняті до уваги і доводи апеляційної
скарги про те, що позивач ухиляється
від укладення договору.

Не давали підстав для звільнення
відповідачів від оплати і ті обставини,
що відповідачі не вносили з 2008 року
жодного разу плату за утримання
будинку і ніколи не визнавала боргу.

Враховуючи те, що відповідачами
не надано доказів щодо оспорювання
розміру тарифів, як і не надано доказів
того, що площа квартири відповідачів є
відмінною від площі, зазначеної у
довідці з місця проживання про склад
сім»ї і прописку, у суду першої
інстанції не було, а відповідно і у суду
апеляційної інстанції немає підстав
для визначення розміру заборгованості
по платі за утримання будинку та
прибудинкової території у іншому
розмірі, ніж визначено позивачем.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки колегія суддів дійшла
висновку, що оскаржуване рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
то апеляційну скаргу належить
відхилити, оскаржуване рішення -
залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313,
п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_2
та ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Личаківського
районного суду м.Львова від 21 березня
2012 року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий: _______________
Тропак О.В.

Судді: ________________
Приколота Т.І.

________________ Федоришин А.В.