Доманівський районний суд
Миколаївської області
35 м. смт. Доманівка Доманівський район
Справа № 475/1039/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30.09.2014смт. Доманівка

Доманівський районний суд
Миколаївської області в складі:

Головуючої- судді: Єгорової Н.І..,

при секретареві : Маковецькій
Л.А.,

за участю представників: ОСОБА_2,
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт.Доманівка
справу за позовом ОСОБА_4 до товариства
з обмеженою відповідальністю
«Струмок» Доманівського району
Миколаївської області про визнання
договору оренди земельної ділянки
недійсним,

В С Т А Н
О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з
позовом до ТОВ «Струмок» Доманівського
району, Миколаївської області про
визнання договору оренди земельної
ділянки недійсним посилаючись на те,
що 01.03.2005р. між позивачем та ТОВ
«Струмок» був укладений договір оренди
земельної ділянки розміром 6,91 га,
розташованої в межах території
Козубівської сільської ради
Доманівського району Миколаївської
області, терміном на 15 років, та був
зареєстрований у Доманівському
відділі Миколаївської регіональної
філії ДП «Центр державного земельного
кадастру» 06.07.2007р. за № 013. Даний
договір оренди земельної ділянки
позивач просить визнати недійсним, так
як договір вона підписала строком на 5
років, а пізніше виявилося, що в
договорі зазначений термін 15 років, з
чим вона не згодна. Крім того, позивач
вважає, що в даному договорі не
зазначені всі істотні умови,
передбачені ст..15 Закону України «Про
оренду землі», а саме: не зазначений
об'єкт оренди (кадастровий номер, місце
розташування земельної ділянки); умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю без розроблення проекту;
існуючи обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки,
передача землі орендарем або
орендодавцем під заставу або іпотеку;
відсутнє визначення сторони, яка несе
ризик випадкового пошкодження або
знищення об'єкта оренди чи його
частини; умови передачі у заставу та
внесення до статутного фонду права
оренди земельної ділянки. Відсутність
у договорі оренди землі однієї з
істотних умов є підставою для визнання
договору недійсним.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4. та
її представник ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримали повністю і просили їх
задовольнити..

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав та просив в задоволені їх
відмовити, посилаючись на те, що усі
істотні умови, передбачені законом, що
були чинними на момент вчинення
правочину, в договорі оренди земельної
ділянки визначені, підстав для
визнання договору недійсним не має.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що підстав для
задоволення позовних вимог не має.

Із матеріалів справи вбачається, що
01.03.2005р. між ОСОБА_4 та ТОВ «Струмок» був
укладений договір оренди земельної
ділянки площею 6,91 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка розташована в межах
території Козубівської сільської ради
Доманівського району строком на 15
років. Даний договір зареєстровано у
Доманівському відділі Миколаївської
регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру», про
що у Державному реєстрі земель вчинено
запис від 06.07.2007р. за № 13.

До укладення даного договору, діяв
Договір оренди земельної частки(паю)
від 20.07.2000р., укладений між позивачем та
ТОВ «Поіск-Ніка», який був припинений, у
зв'язку з отриманням орендодавцем
Державного акту про право власності на
земельну ділянку відповідно до
Перехідних положень Закону України
«Про оренду землі».

Відповідно до ст..15 Закону України «Про
оренду землі» ( в редакції, що діяла на
момент укладення договору) істотними
умовами договору оренди землі є: об'єкт
оренди (місце розташування та розмір
земельної ділянки); строк дії договору
оренди; орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта; умови і
строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін.

Згідно частини 2 ст.15 зазначеного
закону передбачено, що відсутність у
договорі оренди землі однією з
істотних умов, передбачених цією
статтею, а також порушення вимог ст.4-6,
11, 17, 19 цього Закону є підставою для
відмови в державній реєстрації
договору оренди, а також для визнання
договору недійсним відповідно до
закону.

Згідно ст..202 ЦК України - правочином є
дія особи, спрямована на набуття, зміну
або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст.203 ЦК України, за
загальними вимогами щодо чинності
правочину, волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч 1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною ( сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою ст..203
цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Укладення договору в письмовій формі,
підписання його сторонами, здійснення
його державної реєстрації відповідно
до вимог діючого законодавства
свідчить про волевиявлення учасників
правочину і дає підстави вважати, що
воно було вільним і відповідало їх
внутрішній волі.

Оригінал договору оренди земельної
ділянки наданий відповідачем повністю
співпадає з копією договорів, наданих
позивачем та представником
відповідача.

Ствердження позивача на відсутність
істотних умов в договорі оренди, таких
як об"єкт оренди( кадастровий номер,
місце розташування земельної ділянки),
умови і строки передачі земельної
ділянки орендарю без розроблення
проекту; існуючи обмеження(обтяження)
щодо використання земельної ділянки,
передача землі орендарем або
орендодавцем під заставу або іпотеку ,
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини,умов
передачі в заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки, суперечить
дослідженим судом письмовим доказам по
справі.

Так, досліджуючи оригінал договору
оренди земельної ділянки від 01.03.2005р.,
укладеного між сторонами по справі, та
зареєстрованого у Доманівському
відділі Миколаївської регіональної
філії ДП «Центр державного земельного
кадастру», судом встановлено:

- в договорі визначені об'єкт оренди
п.1, п.2, в яких зазначено, що
орендодавець передає орендарю
земельну ділянку, яка знаходиться на
території Козубівської сільської ради
площею 6,91 га. На момент підписання
договору кадастровий номер земельної
ділянки не зазначався, оскільки
законом це не вимагалося, що
підтверджується і Державним актом на
право приватної власності на землю,
виданим 03.04.2001р., в якому теж відсутній
кадастровий номер ділянки;

- строк дії договору визначений п.8, де
вказано, що договір укладено на 15 років.
Візуально виявити виправлення цифри 5
на 15 неможливо. Доказів щодо зміни
строку дії договору на більш тривалий
час без згоди орендодавця, позивач суду
не надав;

- умови і строки передачі земельної
ділянки орендарю визначені п.18. п.20, де
зазначено, що передача земельної
ділянки здійснюється без розроблення
проекту її відведення та здійснюється
з моменту підпису цього договору;

- існуючи обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки
визначені п.26, в якому зазначено, що на
орендовану земельну ділянку
встановлено обмеження(обтяження);

- визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини
визначено п.32, в якому зазначено, що
ризик випадкового знищення або
пошкодження об'єкта оренди чи його
частини несе орендодавець.

Умови передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки дійсно не
передбачені спірним договором, але на
час укладання договору законом не
вимагалося визначення даних умов, а
тому в силу ст..5 ЦК України такі
положення не повинні застосуватися.

Посилання представника позивача на
ст..20 Закону України «Про оренду землі»
з приводу порушення вимог щодо
реєстрації спірного договору є
недоцільним, оскільки зазначена стаття
виключена із закону 11.02.2010р. на підставі
Закону № 1878- VI(1878-17).

Аналізуючи докази по справі, судом
встановлено, що сторонами правочину на
протязі тривалого часу належним чином
виконувалися умови договору, про що
свідчить отримання позивачем на
протязі 2005-2014рр. щорічно від
підприємства орендної плати за
користування земельною ділянкою. Факт
отримання орендної плати позивачем
підтверджується поясненнями позивача,
копіями розписок та копіями
розрахункових відомостей про видачу
орендної плати за 2011-2013рр..

Крім того, аналізуючи надані сторонами
докази по справі, суд приходить до
висновку, що позивачем та його
представником не доведено чим саме,
зазначені ними підстави порушують
права позивача у зв'язку з відсутністю
в договорі оренди, як вважає позивач,
зазначених умов, їх істотність.

Бажання позивача повернути земельну
ділянку для того, щоб передати її сину
для задоволення потреб його родини, не
дає підстави суду визнати спірний
договір недійсним.

За таких обставин суд не вбачає підстав
для задоволення позовних вимог
позивача.

Керуючись ст.ст.5,6,8,10,11,60,209, 212-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Струмок»
Доманівського району Миколаївської
області про визнання договору оренди
земельної ділянки , укладеного 01.03.2005р..
між ОСОБА_4 та ТОВ «Струмок»,
зареєстрованого 06.07.2007р. у
Доманівському відділі Миколаївської
регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру» за №
13, недійсним - відмовити.

Рішення набирає чинності після
закінчення строку на подачу
апеляційної скарги, яка може бути
подана до суду протягом 10 днів з
моменту його проголошення.

Апеляційне оскарження проводиться в
порядку ст.294,295 ЦПК України.

Суддя : Н. І. Єгорова