№ справи:2-3279/10 Головуючий суду першої
інстанції:Берберов Д.М. №
провадження:22-ц/190/273/14Доповідач суду
апеляційної інстанції:Даніла Н. М.
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді:Даніла Н.М.
суддів:Хмарук Н.С., Онищенко Т.С. при
секретарі:Рижих М.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк» до
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості,

за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_8 на заочне рішення
Сімферопольського районного суду АР
Крим від 29 жовтня 2010 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2010 року ПАТ «Всеукраїнський
акціонерний банк» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості, мотивуючи тим, що 25
лютого 2008 року між ВАТ «Всеукраїнський
акціонерний банк» (правонаступником
якого є ПАТ « Акціонерне товариство
ВіЕіБі Банк») та ОСОБА_6 був укладений
кредитний договір №319 на суму 16 800 грн.
строком до 25 лютого 2010 року, зі сплатою
24% річних. Того ж дня, в якості
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором, між позивачем та
ОСОБА_7 був укладений договір поруки. У
зв'язку з неналежним виконанням
відповідачами своїх договірних
зобов'язань, станом на 14 вересня 2010 року
утворилася заборгованість у сумі 27 742,82
грн., яка складається з наступних
складових: заборгованість за кредитним
договором - 16 477 грн.; заборгованість по
відсоткам- 8 655,62 грн.; пеня за прострочку
- 2 610,20 грн. і яку просили стягнути з
відповідачів у солідарному порядку.

Заочним рішенням Сімферопольського
районного суду АР Крим від 29 жовтня 2010
року позов задоволено: стягнуто
солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь
ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 27 742,82 грн., державне мито в сумі
277,43 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 120 грн.

Не погодившись з зазначеним заочним
рішенням суду, представник ОСОБА_6-
ОСОБА_8 надіслав до суду апеляційну
скаргу, в якій просить заочне рішення
суду скасувати та справу призначити до
розгляду у загальному порядку,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування усіх обставин справи.
Зокрема, зазначає, що відповідач ОСОБА_6
не був належним чином повідомлений про
час та місце розгляду справи, що
позбавило його прийняти участь у
справі та порушило його право на
справедливий та публічний розгляд
справи; позивачем не надано
обґрунтування та доказів наявності
заборгованості по кредитному договору;
окрім того, пред'явлення позову до
поручителя за межами шестимісячного
строку суперечить вимогам ч.4 ст.559 ЦК
України.

Відповідно до вимог ст. 305 ЦПК України
апеляційний суд відкладає розгляд
справи в разі неявки у судове засідання
особи, яка бере участь у справі, щодо
якої немає відомостей про вручення їй
судової повістки, або за її
клопотанням, коли повідомлені нею
причини неявки буде визнано судом
поважними.

З повідомлень про вручення поштових
відправлень вбачається, що судові
повістки-повідомлення на ім'я
відповідача та його представника про
час та місце розгляду зазначеної
цивільної справи повернуті за
закінченням строку зберігання,
відповідно довідки про доставку SMS
ОСОБА_6 доставлено SMS - повідомлення 16
грудня 2013 року о 16.50 годині.

Приймаючи до уваги, що сторони належним
чином повідомлені про час і місце
розгляду справи, колегія суддів,
виходячи з вимог закону про строки
розгляду справи, вважає за необхідне
справу розглянути у їх відсутності.

Неявка осіб, які беруть учать у справі,
належним чином повідомлених про час та
місце розгляду справи являється їх
волевиявленням, які свідчать про
відмову від реалізації свого права та
безпосередню участь в судовому
розгляді справи та інших процесуальних
прав, тому відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК
України їх неявка не може бути
перешкодою для розгляду судом
апеляційної інстанції питання по суті
за доводами апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу слід відхилити з
наступних підстав.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303
Цивільного процесуального кодексу
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що у
порушення кредитного договору та вимог
чинного законодавства України,
відповідачі зобов'язання за договором
належним чином не виконують, у зв'язку з
чим, станом на 14 вересня 2010 року
утворилася заборгованість у сумі 27 742,82
грн. За кредитним договором та
договором поруки відповідачі несуть
солідарну відповідальність за
виконання умов кредитного договору.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів,
оскільки вони відповідають обставинам
справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що 25 лютого 2008 року
між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний
банк» та ОСОБА_6 був укладений
кредитний договір №319 на суму 16 800 грн.
строком до 25 лютого 2010 року, зі сплатою
24% річних, поручителем за кредитним
договором по договору поруки № 319 є
ОСОБА_7

У зв'язку з тим, що відповідачі взяті на
себе зобов'язання не виконували, за час
дії кредитного договору здійснили лише
три платежі на загальну суму 1 859 грн.,
станом на 14 вересня 2010 року у них
виникла заборгованість у розмірі 27 742,82
грн., яка складається з наступних
складових: заборгованість за кредитним
договором - 16 477 грн.; заборгованість по
відсоткам - 8 655,62 грн.; пеня за
прострочку - 2 610,20 грн.

Згідно з вимогами ст. ст. 525, 526, 530 ЦК
України - зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і у
встановлений строк, відповідно з
вимогами закону або договору.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Оскільки відповідачами умови
кредитного договору на день розгляду
справи не були виконані у повному
обсязі, суд першої інстанції правильно
дійшов висновку щодо наявності підстав
для стягнення заборгованості по
кредиту, по відсоткам та пені за
прострочення грошового зобов'язання за
кредитним договором, що відповідає
пунктам 3.2.10, 5.2 кредитного договору та
вимогам матеріального права, зокрема
ст.ст. 549, 550 ЦК України.

Колегія суддів не приймає доводи
апеляційної скарги щодо недоведеності
суми заборгованості по кредиту та
процентам та суми прострочки, оскільки
вони голослівні та спростовуються
доданим до позовної заяви розрахунком
заборгованості.

Відповідачем у порушення вимог ч.3 ст.10,
ч.1 ст.60 ЦПК України не надано належних
та допустимих доказів, які б свідчили
про неправильність розрахунку
заборгованості, або про сплату
відповідачем інших кредитних платежів,
ніж зараховані позивачем.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

З огляду на наведене, суд першої
інстанції правильно дійшов висновку
щодо наявності підстав для задоволення
позовних вимог про стягнення суми за
кредитним договором у зв'язку з
порушенням умов договору внаслідок
неналежного виконання боржниками
своїх договірних зобов'язань у
солідарному порядку.

Доводи апеляційної скарги щодо
порушення прав поручителя ОСОБА_7
колегія суддів не приймає, оскільки ці
доводи стосуються захисту прав
особисто поручителя ОСОБА_7, яка
рішення суду першої інстанції не
оскаржувала.

Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи,
які беруть участь у справі, зобов'язані
добросовісно здійснювати свої
процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

Судом першої інстанції своєчасно
направлялись відповідачам судові
повістки про час та місце розгляду
справи за адресою місця проживання та
реєстрації ОСОБА_6, як вбачається з
повідомлень ОСОБА_7 отримала судову
повістку, ОСОБА_6 не отримав судову
повістку внаслідок того, що за
зазначеною адресою не проживає (
а.с.30-32).

При перегляді заочного рішення, ОСОБА_6
та його представник ОСОБА_8 також були
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи, однак у судове
засідання не з'явилися, представник
просив розглянути заяву ОСОБА_6 без їх
участі.

З огляду на наведене, колегія суддів не
приймає доводи апеляційної скарги щодо
порушення права відповідача на
справедливий та публічний розгляд
справи, оскільки відповідачі були
своєчасно повідомлені про розгляд
справи, однак своїм правом прийняти
участь у справі та надати належні
докази в обґрунтування своїх
заперечень не скористалися.

Інші доводи апеляційної скарги не
містять в собі посилань на правові
підстави для висновку про те, що
рішення суду не відповідає вимогам
статті 213 ЦПК України і підлягає
скасуванню за доводами апеляційної
скарги.

Судом правильно встановлені факти,
якими обґрунтовуються вимоги і
заперечення, та докази якими вони
підтверджуються, правовідносини, та
норми матеріального права, які
регулюють ці правовідносини і ухвалено
рішення по справі на підставі доказів,
наданих сторонами в порядку правил
статті 60 ЦПК України.

Рішення суду першої інстанції
постановлено у відповідності до норм
матеріального і процесуального права
при висновках суду, які відповідають
фактичним обставинам і наданим
сторонами доказам, що відповідно до
положень ст.308 ЦПК України є підставою
для відхилення апеляційної скарги.

На підставі викладеного і керуючись
статтями 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6
- ОСОБА_8 відхилити.

Заочне рішення Сімферопольського
районного суду АР Крим від 29 жовтня 2010
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Судді: