Справа № 463/713/14 Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 22-ц/783/3424/14 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Монастирецького Д.І., Шумської Н.Л.

з участю секретаря Бадівської О.О.

та з участю представника ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АСАТ» на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Асат», ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою та відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

Оскаржуваною ухвалою суду відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі.

Ухвалу суду оскаржило ТзОВ «АСАТ». Вважає, що ухвала прийнята з порушенням правил підсудності, оскільки у суду першої інстанції не було законних підстав для застосування положень частини 1 статті 109 ЦПК України, оскільки єдиним належним відповідачем у справі може бути лише юридична особа - ТОВ «АСАТ» як власник джерела підвищеної небезпеки. Крім того, зазначає, що за зазначеною в позовній заяві адресою відповідача ТзОВ «АСАТ» знаходиться філія товариства, що не є юридичною особою та не наділена правами представляти товариство в судах. Даний спір підлягає розгляду Шевченківським районним судом м. Києва, адміністративно-територіальна підсудність якого поширюється на ТОВ «АСАТ». Просить ухвалу суду скасувати і передати справу до Шевченківського районного суду м. Києва.

Відповідачі в судове засідання не з»явилися, хоча належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України про час і місце розгляду справи були повідомлені (а.с.258,260), від ОСОБА_4 поступила заява про розгляд справ у його відсутності, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності відповідачів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відкриваючи провадження у даній цивільній справі, суддя, керуючись ст. 119, 120 та 122 ЦПК України, виходив з того, що позов пред'явлено до двох відповідачів, один з яких проживає на території Личаківського району м. Львова.

Такий висновок суду повністю узгоджується з нормами процесуального права.

Статтею 30 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач це особа, яка на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред'явленими позовними вимогами.

Згідно зі ст. 107 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

За загальним правилом територіальної підсудності, встановленим ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Як роз'яснено в п. 40 постанови Пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від № 3 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача (частина перша статті 113 ЦПК).

Суди мають виходити з того, що таке правило підсудності зазвичай стосується позовних вимог, які випливають із однієї правової підстави та пред'являються до кількох осіб (наприклад, позов до кількох відповідачів про відшкодування шкоди, завданої здоров'ю чи майну позивача їх спільними діями; позов до засобів масової інформації та автора поширеного ними матеріалу про спростування недостовірної інформації).

За змістом статті 109 і частини першої статті 113 ЦПК такий вибір підсудності поширюється лише на позови, для яких встановлено загальну територіальну підсудність. Отже, правило частини першої статті 113 ЦПК не змінює правила виключної підсудності. У зв'язку із цим якщо до кількох відповідачів пред'явлено позови, пов'язані між собою, на один з яких поширюється виключна підсудність, то щодо вимог, пов'язаних між собою, діють правила статті 114 ЦПК.

Під час апеляційного розгляду не встановлено, що на спірні правовідносини поширюються положення ст. 114 ЦПК України про виключну підсудність.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем пред'явлено позов про відшкодування шкоди, заподіяної ДТП до двох осіб: ТОВ "Асат" та ОСОБА_4 Останній проживає та зареєстрований в м. Львові на АДРЕСА_1, що відноситься до території Личаківського району м. Львова.

Відтак, позивач за своїм вибором звернувся до суду за місцем проживання одного з відповідачів.

З огляду на наведені норми, при вирішенні питання про відкриття провадження у цивільній справі, в частині визначення підсудності справи певному суду, суд не вправі давати оцінку обґрунтованості позову, належності відповідачів за цим позовом, оскільки ці питання вирішуються судом до підсудності якого справа відноситься, вході її розгляду та прийняття рішення.

Позивач при пред'явленні даного позову дотримався правил територіальної підсудності, тому у місцевого суду не було підстав для повернення позивачеві позовної заяви з мотивів непідсудності справи Личаківському районному суд м. Львова.

Відповідно до п. 1 ч 1. ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав колегії суддів вважати, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом були порушенні вимоги процесуального закону, у зв'язку із чим таку слід відхилити.

Керуючись ст.307 ч.2 п.1, ст.314 ч.1 п.4, ст.315, ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АСАТ» відхилити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Головуючий М.М. Шандра

Судді: Д.І. Монастирецький

Н.Л. Шумська