Справа № 199/8615/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

17 грудня 2013 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м.Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Подорець О.Б.,

при секретарі Голубніченко В.О.,

за участі позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в
м.Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Завод
спортивного обладнання», Товариства з
обмеженою відповідальністю фірма
«Васіл», ОСОБА_4, третя особа ліквідатор
Лукашук Любов Сергіївна, про
поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2013 року позивач звернулася до
суду з позовом до відповідачів про
поновлення на роботі. В обґрунтування
своїх позовних вимог посилається на те,
що згідно з наказом № 39-к від 01.10.2003 вона
була прийнята на роботу у відділ
резинотехнічних виробів на фірму
«ВАСІЛ» на посаду литейщиком
пластмасових форм.

Згідно наказу № 15-к від 24.02.2010 позивач
пішла у відпустку без збереження
заробітної плати по уходу за дитиною до
досягнення нею 3-х років з 16.03.2010 по
09.01.2013. У зв'язку з тим, що вона є матір'ю
одиначкою, вона вимушена була раніше
вийти на роботу на фірму «ВАСІЛ». Так 19
червня 2012 року, в перший робочий день,
згідно з розпорядженням начальника
цеху ОСОБА_6, позивач виконувала роботу,
яку раніше ніколи не виконувала, а саме
пресовщика пластмасових форм, де й
отримала травму, в результаті чого під
пресом втратила декілька пальців та
деформувала ліву кість руки. За весь
період часу з червня 2012 року по
теперішній час позивачу не виплачена
заробітна плата та компенсація за
отриману травму руки. За період з 19.06.2012
по 10.10.2012 їй повинно бути начислено
заробітна плата у розмірі 4920,00 грн.

Після лікування та виходу на роботу
позивач була переведена на посаду
помічника комірника з окладом 1200 грн.
та з 11.10.2012 позивач працювала на
вказаній посаді. В цей період часу
підприємство працювало не стабільно у
зв'язку з чим заробітна плата не
виплачувалася. 26.02.2013 по телефону,
начальником ОК підприємством «ВАСІЛ»
Подорожньою Л.В., позивач була
викликана на роботу на завод «ВАСІЛ»,
для виплати заробітної плати. Однак,
коли позивач прийшла, начальник ОК
заводу запропонувала підписати
документи, щоб отримати гроші, що було
зроблено останньою. В кабінеті відділу
кадрів того ж дня від начальника ОК
Подорожньої Л.В. позивач дізналася, що
вона з січня 2013 року звільнена з посади.
Однак ні заробітної плати, ні
преміальних за роботу в вихідні та
святкові дні підприємство не
виплатило.

Також у результаті отриманої травми з
вини власника ОСОБА_4 та адміністрації
підприємства «ВАСІЛ», позивач не має
можливості в повній мірі забезпечити
свого малолітнього сина.

На підставі викладеного, згідно
уточнених позовних вимог, позивач
просить поновити її на роботі на посаду
помічника комірника підприємства
«ВАСІЛ» чи його правоприємника з 01.02.2013;
стягнути з ОСОБА_4 на користь
малолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 0,25 %
від всього доходу до досягнення
дитиною повноліття, тобто до 11.05.2013;
стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача
втрачений заробіток у розмірі 3100 грн.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
08 листопада 2013 року до участі у справі в
якості третьої особи залучено
ліквідатора Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод спортивного
обладнання» Лукашук Любов Сергіївну.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
17 грудня 2013 року провадження по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод спортивного
обладнання», Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «Васіл»,
ОСОБА_4, третя особа ліквідатор Лукашук
Любов Сергіївна, про поновлення на
роботі та стягнення заробітної плати в
частині вимог про стягнення заробітної
плати - закрито.

Позивач ОСОБА_1, представник позивача
ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали
позовні вимоги в повному обсязі та
надали суду пояснення, аналогічні
викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала, зазначивши, що звільнення
позивача 01 лютого 2013 року було
правомірним та адміністрацією
підприємства були дотримані усі вимоги
діючого законодавства, зокрема, ст. 38
КЗпП України.

Інші учасники процесу до суду не
з'явилися, повідомлені належним чином,
про причини неявки суд не сповістили.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що згідно з наказом
№ 39-к від 01.10.2003 ОСОБА_1 була прийнята на
роботу в ТОВ фірму «ВАСІЛ» у відділ
резинотехнічних виробів на посаду
литейщика пластмасових форм.

Згідно рішення засновника ТОВ «ВАСІЛ»
ОСОБА_4 від 22.08.2012 змінено повне
найменування підприємства Товариство
з обмеженою відповідальністю Фірма
«ВАСІЛ» на Товариство з обмеженою
відповідальністю «Завод спортивного
обладнання» (а.с.11).

Згідно наказу № 15к від 24.02.2010 ОСОБА_1
надано відпустку без збереження
заробітної плати по уходу за дитиною до
досягнення нею трьох років з 16.03.2010 по
09.01.2013 на підставі особистої заяви
ОСОБА_1 (а.с.7).

19 червня 2012 року позивач вийшла на
роботу.

18 січня 2013 року ОСОБА_1 власноруч
написано заяву щодо звільнення її з
підприємства за власним бажанням
(а.с.31).

Наказом № 04-к від 01.02.2013 ОСОБА_1 була
звільнена з займаної посади на
підставі ст. 38 КЗпП України (а.с.32).

Відповідно до ст. 38 КЗпП України,
працівник має право розірвати трудовий
договір, укладений на невизначений
строк, попередивши про це власника або
уповноважений ним орган письмово за
два тижні.

Таким чином, ОСОБА_1 звільнена з
підприємства за власним бажанням,
доказів іншого позивачем не надано, а
відтак позовні вимоги про поновлення
на роботі є безпідставними. Що
стосується інших позовних вимог, а саме
стягнення з ОСОБА_4 на користь
малолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 0,25 %
від всього доходу до досягнення
дитиною повноліття, тобто до 11.05.2013 є
такими, що не ґрунтуються на вимогах
чинного законодавства, а тому у
задоволенні позову ОСОБА_1 слід
відмовити у повному обсязі.

Крім того, постановою господарського
суду Дніпропетровської області від 06
серпня 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Завод спортивного
обладнання» визнано банкрутом.

З урахуванням результату розгляду
справи та відповідно до вимог ст.88 ЦПК
України та Закону України «Про судовий
збір» судові витрати віднести на
рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212, 214, 215, 218,
222 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позову до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод спортивного
обладнання», Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «Васіл»,
ОСОБА_4, третя особа ліквідатор Лукашук
Любов Сергіївна, про поновлення на
роботі - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок
держави.

З повним текстом рішення сторони
можуть ознайомитися 21 грудня 2013 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
міста Дніпропетровська. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Копію судового рішення із викладом
вступної та резолютивної частин видати
учасникам процесу негайно після його
проголошення.

Суддя
О.Б.Подорець