№ 638/7264/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2014 року
м.
Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого - судді Цвіри Д.М.,

при секретарі - Подпрядовій В.Г., Надьон
Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння та вселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про витребування
майна 1 / 4 частини квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з
чужого незаконного володіння та
вселення .

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5.
Після його смерті залишилась ? частина
квартири, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 Вказана квартира належала
батькам позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_5.
Після смерті ОСОБА_5 позивач та її мати
прийняли спадщину, оскільки постійно
проживали із спадкодавцем на момент і
після відкриття спадщини, фактично
вступили в управління та володіння
майном, та успадкували його частину
квартири. 19.12.2006 року ОСОБА_3 без відома
та поза волею позивача оформила право
на спадщину і отримала свідоцтво,
зареєстроване в реєстрі за № 2-3870 на
право спадкування ? частини квартири
після померлого ОСОБА_5. Оформлення
права на спадщину квартири АДРЕСА_1
відбулося після того, як ОСОБА_3 вигнала
ОСОБА_1 з квартири, замінила замки в
квартирі та за рішенням суду зняла
останню з реєстрації у вказаній
квартирі. Таким чином, ОСОБА_3 незаконно
стала власницею ? частини (замість ?)
квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом.

02.11.2007 р. ОСОБА_3 продала квартиру
АДРЕСА_1 ОСОБА_4 . Про відчуження
спірної квартири на користь ОСОБА_4
позивач дізналася приблизно 20.11.2007 р.
під час слухання справи за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, тобто вже після
укладання договору купівлі-продажу
нерухомого майна від 02.11.2007 р. між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 20.06.2011 р.
визнано частково недійсним свідоцтво
на право спадкування, виданого на ім'я
ОСОБА_3 державним нотаріусом Десятої
державної нотаріальної контори 19.12.2006
на ? частину квартири АДРЕСА_1 після
смерті ОСОБА_5 та визнано за ОСОБА_1
право власності в порядку спадкування
за законом на ? частину квартири
АДРЕСА_1 після смерті її батька .

На теперішній час власником спірної
квартири є ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу від 08.05.2013 р., який був
укладений між ним та ОСОБА_4.

Оскільки ? частина спірної квартири,
яка на підставі рішення апеляційного
суду Харківської області від 20.06.2011 р.
належить позивачу, була відчужена
ОСОБА_3 поза волею позивача, остання
звернулась до суду з зазначеним
позовом для відновлення свого
порушеного права власності на
квартиру.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов та надав
пояснення відповідно до позовної
заяви.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - ОСОБА_6
заперечував проти позову та у
письмових запереченнях виклав, що
твердження про незаконність
відчуження квартири є хибним, оскільки
згідно рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 12.05.2011 р.
вимоги ОСОБА_1 про визнання договору
купівлі-продаж квартири недійсним не
було задоволено, що свідчить про
законність відчуження спірної
квартири за договором купівлі-продажу
від 02.11.2007 р. Далі на підставі першого
хибного висновку позивач зробила
другий хибний висновок про те, що
відсутність реєстрації права -
власності на 1 /4 частину, спричинено
незаконним відчуженням квартири 02.11.2007
р., однак це не так, оскільки визнання за
позивачем права власності на 1/4 частину
квартири відбулось у порядку
спадкування. На час визнання за нею
права на спадщину спадкове майно вже
належало третій особі ОСОБА_4 і тому для
позивача Дзержинський районний суд м.
Харкова у своєму рішенні зазначив:
«Згідно п. 6 договору купівлі-продажу
нерухомого майна від 02.11.2007 р. ОСОБА_3
одержала від відповідача в справі -
ОСОБА_4 за продаж спірної квартири
гроші в сумі 303000,0 гривен, повністю до
підписання цього договору, із чого
слідує, що ОСОБА_3 одержала від ОСОБА_4
повну вартість спірної квартири.
Внаслідок цього питання грошової
компенсації вартості частки, що
належить ОСОБА_1 у спадковому майні
може бути вирішений між ОСОБА_1 і
ОСОБА_3». Виходячи зі змісту фактів,
встановлених рішенням Дзержинського
районного суду м. Харкова, позивач
ОСОБА_1 має речове право згідно статті
396 ЦК України, (на яку є посилання у
позові) не на частину спірної квартири,
а на гроші отримані ОСОБА_3 за
договором купівлі-продажу від 02.11.2007
року. Відповідно до ст. 1297 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно. Якщо
спадщину прийняло кілька спадкоємців,
свідоцтво про право на спадщину
видається на ім'я кожного з них, із
зазначенням імені та частки у спадщині
інших спадкоємців. Таким чином, позивач
була зобов'язана за законом звернутись
до нотаріуса, але не зробила цього.
Згідно статті 1299 ЦК України, якщо у
складі спадщини, яку прийняв
спадкоємець, є нерухоме майно,
спадкоємець зобов'язаний
зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна (ст. 182 ЦК
України). Право власності на нерухоме
майно виникає у спадкоємця з моменту
державної реєстрації цього майна.
Посилання позивача на те, що вона є
власницею частини спірної квартири не
підтверджено відповідним документом,
виданим органом державної реєстрації.
Тому намагання позивача зазначити про
свій статус власника нерухомого майна
без державної реєстрації (після якої і
набувається статус власника) є
намаганням ввести суд та сторони в
оману. Відсутність статусу власника
виключає можливості позивача
посилатись на статтю 388 ЦК України,
оскільки, якщо б право власності на 1/4
частину спірної квартири було
зареєстровано у державному реєстрі,
угода, купівлі-продажу спірної
квартири без відома ОСОБА_1 була б
неможливою. Міркування позивача щодо
набуття відповідачем та третіми
особами майна без достатньої правової
підстави згідно статті 1212 ЦК України
стосується насамперед ОСОБА_3, яка
набула як спірну квартиру, а пізніше і
її повну вартість від продажу спірної
квартири. Тому як за рішенням
Дзержинського районного суду м.
Харкова, так і згідно вимог ст. 1213 ЦК
України, ОСОБА_3, як набувач, зобов'язана
повернути позивачці безпідставно
отримані гроші. Визнання частково
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом не дає підстав для
повернення спірної частини квартири
позивачці, оскільки на час визнання
свідоцтва частково недійсним, спірна
квартира вибула зі спадкової маси, яка
залишилась після померлого. Таким
чином, єдиний правовий шлях для захисту
прав позивачки є її звернення з позовом
до ОСОБА_3 про стягнення 1/4 частини
отриманих грошей від продажу спірної
квартири. Вимоги про вселення не
підлягають задоволеною, оскільки
сплив строк позовної давності .

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
заперечував проти позову та підтримав
заперечення викладені його
представником.

В судовому засідання третя особа
ОСОБА_4 заперечувала проти позову та
підтримала заперечення викладені її
представником.

В судовому засіданні третя особа
ОСОБА_3 підтримала позов та не
заперечувала проти його задоволення, в
письмових поясненнях зазначила, що
виручені кошти з продажу квартири в
повному обсязі віддала своєму сину
ОСОБА_7, а з часом зрозуміла яку шкоду
завдала своїй дочці позбавивши її
спадку ? частини квартири.

Суд, заслухавши пояснення, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню.

Свідоцтво про право власності на житло
Харківського міського центру
приватизації державного житлового
фонду від 24.10.1996 р., реєстраційний №
1-96-69748 посвідчує, що квартира, яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1
належала на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_5 та ОСОБА_3, квартира
приватизована згідно з Законом України
«Про приватизацію житлового фонду»,
свідоцтво видане згідно з
розпорядженням від 24.10.1996 р. № 14410 (а.с.
12).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті
ОСОБА_5 відкрилась спадщина на ? частини
квартири АДРЕСА_1

Зі свідоцтва про право на спадщину за
законом від 19.12.2006 р. видане державним
нотаріусом Десятої харківської
державної нотаріальної контори
Сотніковою В.С., зареєстроване в
реєстрі за № 2-3840, спадкова справа № 543/06
вбачається, що спадкоємцем ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1. є його дружина
ОСОБА_3. Спадкове майно, на яке видане
свідоцтво, складається з ? частини
квартири АДРЕСА_1 (а.с. 13). Так, ОСОБА_3
стала єдиним власником квартири
АДРЕСА_1.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 25.09.2007 р. визнано ОСОБА_1,
ОСОБА_9, неповнолітнього ОСОБА_10 такими,
що втратили право користування
житловою площею в квартирі АДРЕСА_1
Зобов'язано орган опіки та піклування
Виконавчого комітету Дзержинської
районної ради м. Харкова зняти з обліку
неповнолітнього ОСОБА_10, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
Зобов'язано відділ громадянства,
міграції та реєстрації фізичних осіб
Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області, зняти з
реєстрації ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.
86). Ухвалою Дзержинського районного
суду м. Харкова від 21.11.2007 р. зазначене
рішення скасовано, про що свідчить
відмітка на копії рішення.

Судовим розглядом встановлено, що в
подальшому ОСОБА_3 продала спірну
квартиру ОСОБА_4 по договору
купівлі-продажу від 02.11.2007 р.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 12.05.2011 р. позовну заяву
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, третя
особа : 10 Харківська державна
нотаріальна контора про встановлення
факту прийняття спадщини, визнання
права власності в порядку спадкування,
визнання договору купівлі-продажу
недійсним та вселення задоволено
частково. Визнано факт прийняття
ОСОБА_1 спадщини після смерті її батька
ОСОБА_5, визнано ОСОБА_1 спадкоємицею
після його смерті. Визнано за ОСОБА_1
прав власності на 1/8 частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування по
закону після смерті її батька ОСОБА_5.
Визнано частково недійсним свідоцтва
про право на спадкування, завірене
нотаріусом десятої державної
нотаріальної контори 19.12.2006 року,
зареєстроване в реєстрі № 2-3870 і
визнано право власності в порядку
спадкування на 1/8 частину квартири № 90,
розташованої за адресою АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1. В іншій частині в задоволенні
позовних вимог відмовлено (а.с. 14-19).

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 20.06.2011 р.
рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 12.05.2011 р. змінено. Визнано
частково недійсним свідоцтва про право
на спадкування, видане на ім*я ОСОБА_3
державним нотаріусом Десятої
державної нотаріальної контори 19.12.2006
року на ? частину квартири АДРЕСА_1
після смерті ОСОБА_5 та визнано за
ОСОБА_1 право власності в порядку
спадкування за законом на ? частину
квартири № 90, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1 після смерті її батька ОСОБА_5.
В іншій частині рішення залишено без
змін (а.с. 20-22).

ОСОБА_4 передала у власність ОСОБА_2
квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу нерухомого майна від
08.05.2013 р. , посвідченого приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_11,
зареєстрований в реєстрі за № 840 (а.с. 86).

Відповідно до ст. 387 ЦПК України власник
має право витребувати своє майно від
особи, яка незаконно без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України,
якщо майно за відплатним договором
придбано в особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі, якщо майно
вибуло з володіння власника не з його
волі.

Добросовісність набуття в розумінні
ст. 388 ЦК України полягає в тому, що
майно придбавається не безпосередньо у
власника, а в особи, яка не мала права
його відчужувати.

Статтею 396 ЦК України встановлено, що
особа, яка має речове право на чуже
майно, має право на захист цього права
відповідно до положень глави 29 ЦК
України, в тому числі і на витребування
цього майна від добросовісного
набувача.

Норми цивільного законодавства про
витребування майна з чужого
незаконного володіння за своєю метою є
такими, що спрямовані на вирішення
спору між особами, які не перебувають
між собою у договірних відносинах з
приводу витребуваного майна. Це
означає, якщо майно власника передано
за договором іншій особі, то власник
цього майна має право витребувати його
за підставами, передбаченими нормами
ст.388 ЦК України.

Згідно ст. 16 Цивільного Кодексу
України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом,
зокрема, шляхом витребування власником
майна від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Так, суд дійшов висновку, що за
наявності рішення апеляційного суду
Харківської області відповідно до
якого за ОСОБА_1 визнано право
власності в порядку спадкування за
законом на ? частину квартири АДРЕСА_1
після смерті її батька ОСОБА_5, ОСОБА_3
не мала права відчужувати спірну
квартиру на користь ОСОБА_4 без згоди
ОСОБА_1.

ОСОБА_4 було відомо про те, що рішенням
апеляційного суду Харківської області
за ОСОБА_1 визнано право власності на ?
частину квартиру, оскільки ОСОБА_4 була
стороною по справі № 2-51/11 при розгляді
в суді першої інстанції та № 22-ц-12420/2011
при розгляді справи в суді апеляційної
інстанції, про те вона, без згоди
ОСОБА_1, на підставі договору
купівлі-продажу від 08.05.2013 р. продала
спірну квартиру ОСОБА_2.

Таким чином, продаж спірної квартири
відбувався поза волею ОСОБА_1

Аналізуючі зібрані докази по справі
суді дійшов висновку про задоволення
позову в частині витребування з
незаконного володіння ОСОБА_2 ? частину
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1. Проте вимоги
про вселення ОСОБА_1 суд вважає
передчасними, а тому позов в цій
частині задоволенню не підлягає.

Судові витрати суд розподіляє на
підставі ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 387, 388, 396 ЦК України, ст.ст. 88, 208,209,
212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування
майна з чужого незаконного володіння
та вселення - задовольнити частково.

Витребувати з незаконного володіння
ОСОБА_2 ? частину квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1 .

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати пов'язані зі сплатою судового
збору у розмірі 229 гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через
Дзержинський районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги на
рішення суду у 10 денний строк з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Надруковано у нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя -
Д.М.Цвіра