Справа №333/9997/13-ц
Пр. №2/333/4055/13
Рішення

Іменем України

25 грудня 2013 року

м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі:

Головуючого, судді
Піх Ю.Р.

при секретарі
Бабенко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжя справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору дійсним та визнання права
власності на кіоск,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 в
якому зазначила, що 20.09.2013р. звернулася
до відповідача і, домовившись з ним про
ціну та всі інші істотні умови договору
купівлі-продажу кіоску АДРЕСА_1
(зупинка громадського транспорту
«РБК»), і знаходиться на земельній
ділянці площею 0,0040га кадастровий номер
:04:006:0048 та площею 0,0149 кадастровий
номер :04:006:0049, сплатила йому повну
вартість за кіоск НОМЕР_2 в сумі 8 000грн.
На підтвердження правочинну
відповідач підписав попередній
договір та підписав акт прийому
передачі майна та вказав, що гроші
отримав в повному обсязі, у
попередньому договорі пообіцяв
нотаріально посвідчити укладений між
нами договір купівлі-продажу після
зібрання всіх документів.

Строк виконання договору був
зазначений до 10.10.2013р. відповідач не
спромігся зібрати документи, а в
послідуючому зовсім відмовився від
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу кіоску НОМЕР_2.

Якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухиляється
від його нотаріального посвідчення,
суд у відповідності з ч. 2 ст. 220
Цивільного кодексу України може
визнати такий договір дійсними.

В судовому засідання позивач позовну
заяву підтримала та просила позов
задовольнити, а відповідач проти
позову не заперечував.

Судом встановлено, що відповідач мав
право розпоряджатися кіоском АДРЕСА_1
(зупинка громадського транспорту
«РБК»), і належить ОСОБА_2 та
знаходиться на земельній ділянці
площею 0,0040га кадастровий номер
:04:006:0048 та площею 0,0149 кадастровий
номер :04:006:0049 відповідно договору
купівлі-продажу, та домовившись з ним
про ціну та всі інші істотні умови
договору купівлі-продажу, сплатила
йому повну вартість за кіоск НОМЕР_2 в
сумі 8000 грн.

Судом також встановлено, що 20.09.2013 року
позивач звернувся до відповідача і,
домовившись з ним про ціну та всі інші
істотні умови договору
купівлі-продажу, сплатив йому повну
вартість кіоскуНОМЕР_2 в сумі 8 000 грн. На
підтвердження правочинну відповідач
підписав попередній договір та
підписав акт прийому передачі майна та
вказав, що гроші отримав в повному
обсязі, у попередньому договорі
пообіцяв нотаріально посвідчити
договір купівлі-продажу після зібрання
всіх документів для відчуження, строк
виконання був до 10.10.2013р. відповідач від
виконання умов договору відмовився.

Судом встановлено, що сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, підтверджується письмовими
доказами, і відбулося повне виконання
договору, але одна із сторін ухиляється
від його нотаріального посвідчення,
суд у відповідності з ч. 2 ст. 220
Цивільного кодексу України може
визнати такий договір дійсними.

Згідно до ст. 209 ЦК України, правочин,
який вчинений у письмовій формі,
підлягає нотаріальному посвідченню
лише у випадках, встановлених законом
або домовленістю сторін. Статтею
204 ЦК України встановлено, що правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ст. 657 ЦК України,
обов'язковому нотаріальному
посвідченню підлягають лише договори
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна. Правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.
Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.
Статтею 638 ЦК
України встановлено, що договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Відповідно до ст. 334 ЦК
України право власності у набувача
майна за договором виникає з моменту
передачі майна, якщо інше не
встановлено договором або законом.
У відповідності з ч.1 ст.321 ЦК України
ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності або
обмежений у його здійсненні.

Суд приходить до думки, що позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню, так як знайшли своє
документальне так нормативне
обґрунтування.

На підставі вище викладеного,
керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 15, 56, 57, 58, 59, 88,
213-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу кіоску АДРЕСА_1
(зупинка громадського транспорту
«РБК»), який знаходиться на земельній
ділянці площею 0,0040га кадастровий номер
:04:006:0048 та площею 0,0149 кадастровий
номер :04:006:0049, укладений 20.09.2013року
між мною - ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 паспорт СВ вид.
Ленінським РВ УМВС України в
Запорізькій обл. 18.10.2001року. іден.код
НОМЕР_1, право власності на кіоск
АДРЕСА_1 (зупинка громадського
транспорту «РБК»), який знаходиться на
земельній ділянці площею 0,0040га
кадастровий номер :04:006:0048 та
площею 0,0149 кадастровий номер
:04:006:0049.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 229,41 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:

Ю.Р. Піх