Справа № 296/7979/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

заочне

"29" вересня 2014 р.
м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира

в складі : головуючого-судді
Галасюка Р.А.

при секретарі
Могилевець В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 яка діє
також в інтересах свого сина ОСОБА_2 про
визнання такими, що втратили право
користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, в якому зазначив, що
відповідно до договору дарування від
07.10.2004 року він є власником
двокімнатної квартири АДРЕСА_1 в
м.Житомирі, загальною площею - 44,57 кв.м.,
жилою площею - 29,9 кв.м.

15.06.2011 року він уклав з відповідачкою
ОСОБА_3 (з якою 21.06.2013 року було укладено
шлюб, який вже розірвано) договір найму
житлового приміщення за вище вказаною
адресою терміном на три роки, а саме: з
15.06.2011 року по 15.06.2014 рік (а.с. 9). Після
чого відповідачка зобов»язалась
знятися з реєстраційного обліку разом
з своїм сином. Однак до цього часу
зобов»язання не виконано.

На підставі викладеного позивачка
просить суд постановити рішення про
визнання відповідачів такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач не з»явився,
надав заяву до суду про слухання справу
у його відсутність, позовні вимоги
просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не
з"явилася, про час та місце розгляду
справи була своєчасно та належним
чином повідомлена, в зв"язку з чим суд
постановляє по справі заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про
обґрунтованість позову, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що відповідно до
договору дарування від 07.10.2004 року
позивач ОСОБА_1 є власником
двокімнатної квартири АДРЕСА_1 в
м.Житомирі, загальною площею - 44,57 кв.м.,
жилою площею - 29,9 кв.м.

15.06.2011 року останній уклав з
відповідачкою ОСОБА_3 (з якою 21.06.2013 року
було укладено шлюб, який вже розірвано)
договір найму житлового приміщення за
адресою: АДРЕСА_2, терміном на три роки,
а саме: з 15.06.2011 року по 15.06.2014 рік (а.с. 9).
Після чого відповідачка зобов»язалась
знятися з реєстраційного обліку разом
з своїм сином ОСОБА_2 Однак до цього
часу зобов»язання не виконано.

Згідно з довідки від 02.09.2014 року № 805 на
реєстраційному обліку в АДРЕСА_1
перебувають: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та її син
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10).

Як встановлено судом відповідачі з
15.06.2014 року за вказаною адресою не
проживають, що підтверджується актом
від 03.09.2014 року (а.с. 12).

Також було встановлено те, що речей
особистого вжитку відповідачів в
квартирі немає і доказів про те, що їм
чиняться будь-які перешкоди у
користуванні спірним житловим
приміщенням ними суду не надані, замки
від вхідних дверей позивачем не
мінялися.

Згідно ст.ст.10,11,60 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

З врахуванням встановлених в судовому
засіданні обставин справи, суд
оцінюючи, належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів, приходить до висновку,
що вимоги позивача щодо визнання
відповідачів такими, що втратили право
користування житловим приміщенням,
знайшли своє доведення в судовому
засіданні, є такими, що ґрунтуються на
вимогах чинного законодавства, а тому
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 71, 72 ЖК України , ст.ст. 10,
11, 60, 212-215, 221, 224-228 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5, такими, що втратили право
користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене в загальному порядку,
встановленому цим Кодексом.

У цьому разі апеляційна скарга на
рішення суду подається до Апеляційного
суду Житомирської області через
Корольовський районний суд м. Житомира
протягом десяти днів з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Головуючий суддя
Р. А. Галасюк