Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2014 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

Головуючого судді - Ференца А.М.

при секретарі - Пазяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суд, в м.Ужгороді матеріали цивільної справи за позовною заявою ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» суму заборгованості в розмірі 3190,33 грн., а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 229,40 грн., посилаючись на те, що 08.02.2008 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТзОВ «Комерцыйний банк «Дельта») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №007-06000-080208, згідно якого ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 30000 гривень.

Відповідно до пункту 1.2. Договору позивач відкриває Відповідачеві картковий рахунок № 1782 в національній валюті-гривні , та надає держателю платіжну картку та ПІН-код до неї, відповідно до якої ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 3000 грн. з кінцевим строком погашенню кредиту, що відповідає кінцевому терміну дії картки.

Відповідач ОСОБА_1 в порушення умов договору №007-06000-080208 від 08.02.2008 року, не виконує зобовязання по щомісячній сплаті кредиту та процентів, внаслідок чого у неї перед позивачем виникла заборгованість за договором, яка станом на 20.09.2013р. становить 3190,33 грн., яка складається із наступного:

· 1295,59 грн. тіло кредиту;

· 757,56 грн.- заборгованість за відсотками,

· 1137,18 грн. заборгованість за комісіями.

В судове засідання представник позивача не зявився, однак надав суду заяву про розгляду справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася повторно, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином, не повідомила суд про причини неявки.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.02.2008 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №007-06000-080208 від 08.02.2008 року.

Відповідно до пункту 1.2. Договору позивач відкриває Відповідачеві картковий рахунок № 1782 в національній валюті-гривні , та надає держателю платіжну картку та ПІН-код до неї, відповідно до якої ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 3000 грн. з кінцевим строком погашенню кредиту, що відповідає кінцевому терміну дії картки.

Згідно п.2.1 Кредитного договору, моментом надання Банком Держателю Кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на Рахунку власних коштів Держателя.

Відповідач ОСОБА_1 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 3190,33 грн., яка складається із наступного:

· 1295,59 грн. тіло кредиту;

· 757,56 грн.- заборгованість за відсотками,

· 1137,18 грн. заборгованість за комісіями.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Між сторонами існують правовідносини з отримання/надання грошового кредиту, про що ними укладено відповідний договір кредиту: згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 611 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Факт несплати відповідачем грошових коштів за користування кредитом та погашення кредиту підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком суми заборгованості.

При визначенні розміру заборгованості суд виходить з даного розрахунку.

Враховуючи те, що факт наявності заборгованості у ОСОБА_1 перед позивачем в загальній сумі 3190,33 грн. доведений, суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості та понесені позивачем по справі судові витрати в розмірі 229,40 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 179, 208, 209, 294 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 536, 549-553, 611, 1049, 1054 ЦК України, суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №007-06000-080208 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії в сумі 3190,33 грн., та понесені позивачем по справі судові витрати в розмірі 229,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ференц А.М.