АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8780/14
Справа № 643/87/14-ц
Головуючий 1 інстанції Поліщук Т.В.
Доповідач: Сащенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Коваленко І.П.,
Овсяннікової А.І.,

при секретарі - Стрельченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційними скаргами
ОСОБА_3, державного виконавця
Московського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції Потій А.М.
на ухвалу Московського районного суду
м. Харкова від 28 квітня 2014 року по
справі за скаргою ОСОБА_5 в особі
представника ОСОБА_6, заінтересовані
особи - державний виконавець
Московського відділу ВДВС ХМУЮ Потій
А.М., Московський відділ ВДВС ХМУЮ,
ОСОБА_3 на дії державного виконавця та
скасування розрахунку заборгованості
по аліментам,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_5 в особі
представника ОСОБА_6 звернувся до суду
зі скаргою на дії державного виконавця
та скасування розрахунку
заборгованості по аліментам.

В обґрунтування скарги зазначив, що
рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 19 червня 2008 року стягнуто
з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на утримання
сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
(доходів), але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 22.04.2008 року до досягнення
дитиною повноліття.

На підставі вказаного рішення видано
два виконавчих листа. Перший
виконавчий лист постановою державного
виконавця Московського відділу ДВС
ХМУЮ було направлено за місцем роботи
до філіалу №2 Харківського обласного
бюро судово-медичних експертиз, де він
належним чином виконується.

На підставі другого виконавчого листа,
виданого Московським районним судом
міста Харкова 12.10.2009 року Московським
відділом ДВС ХМУЮ проводиться
стягнення заборгованості з доходів,
отриманих від підприємницької
діяльності.

Згідно розрахунку заборгованості по
аліментам, виконаного державним
виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ
Потій А.М. від 19.09.2013 року,
заборгованість розрахована як з
доходів, згідно довідки про розмір
доходів, наданої ДПС у Московському
районі м. Харкова та згідно даних
Головного управління статистики у
Харківській області про розмір
середньомісячної заробітної плати по
Московському району міста Харкова, так
як боржник не надав довідку з місця
праці, центру зайнятості.

Скаржник зазначив, що вказаний
розрахунок ним не отримувався, в
матеріалах виконавчого провадження
відсутні докази направлення вказаного
розрахунку, як і відсутні докази щодо
його отримання. Про існування
вказаного доказу йому стало відомо з
позовної заяви, поданої ОСОБА_3 до
Київського районного суду міста
Харкова про стягнення з скаржника пені
за несвоєчасну сплату аліментів.

21 березня 2014 року заявник по пошті
отримав новий розрахунок
заборгованості від 06.03.2014 року, який
виконаний на підставі тих самих
документів але за більший час та в
останньому виключене нарахування за
середньомісячним нарахуванням
заробітної плати. Посилання на
скасування попередніх розрахунків в
ньому відсутні.

Вважаючи вказані розрахунки такими, що
суперечать вимогам діючого
законодавства та наявним у виконавчому
провадженні документам та доказам,
просив визнати дії державного
виконавця Московського ВДВС ХМУЮ Потій
А.М. неправомірними, зобов'язати
начальника Московського ВДВС ХМУЮ
скасувати розрахунок заборгованості
по аліментам ОСОБА_5 від 17.09.2013 року та
від 06.03.2014 року, підписаний державним
виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ
Потій А.М.

В судовому засіданні представник
заявника, ОСОБА_6 скаргу підтримав.

Представник заінтересованої особи
ОСОБА_3 в суді заперечував проти скарги.

Державний виконавець Потій А.М. надав
письмові заперечення, просив відмовити
в задоволенні скарги.

Ухвалою Московського районного суду м.
Харкова від 28 квітня 2014 року скаргу
ОСОБА_5 задоволено, визнано
неправомірними дії держаного
виконавця Московського ВДВС ХМУЮ Потій
А.М. Начальника Московського ВДВС ХМУЮ
зобов'язано скасувати розрахунки
заборгованості по аліментам ОСОБА_5 від
17.09.2013 року та від 06.03.2014 року, підписані
державним виконавцем Московського
ВДВС ХМУЮ Потій А.М.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
ухвалу суду першої інстанції скасувати
та постановити нову про відмову в
задоволенні скарги заявника щодо
визнання неправомірними дій
державного виконавця.

В апеляційній скарзі державний
виконавець Московського ВДВС ХМУЮ
Потій А.М. просить ухвалу Московського
районного суду м. Харкова від 28 квітня
2014 року скасувати та постановити нову
ухвалу, якою відмовити в задоволенні
скарги ОСОБА_5 щодо визнання
неправомірними дій державного
виконавця.

В обґрунтування скарг апелянти
посилаються на те, що рішення суду
винесене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
вказують, що суд першої інстанції
неповно та необ'єктивно дослідив усі
обставини даної справи, що призвело до
невідповідності висновків суду
дійсним обставинам справи.

Ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 14 липня 2014 року було
скасовано ухвалу Московського
районного суду м. Харкова від 28 квітня
2014 року та постановлено нову, якою в
задоволені скарги ОСОБА_8 - відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 05 листопада 2014
року касаційна скарга ОСОБА_5 була
задоволена частково, ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 14 липня 2014 року скасовано, а справу
передано до суду апеляційної інстанції
на новий розгляд.

При новому апеляційному розгляді
колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційних скарг вважає, що скарги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_5 та
визнаючи дії державного виконавця
Московського ВДВС ХМУЮ Потій А.М.
неправомірними по складанню
розрахунку заборгованості аліментів
перед ОСОБА_5 та у зобов'язанні
начальника ВДВС їх скасувати, суд
першої інстанції виходив з того, що
державний виконавець проводячи такі
розрахунки безпідставно ототожнив
значення доходу та обсягу виручки,
отриманих позивачем від
підприємницької діяльності.

Такий висновок суду першої інстанції
колегія суддів вважає вірним з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Закону
України «Про виконавче провадження»
боржник має право оскаржувати
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця та інших
посадових осіб державної виконавчої
служби виключно в судовому порядку.

Встановлено, що рішенням Московського
районного суду м. Харкова від 19.06.2008
року з ОСОБА_5 стягнуто на користь
ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_7
аліменти в розмірі ? частини всіх видів
заробітку (доходів), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з дня подачі заяви до
досягнення дитиною повноліття ( т. 1 а.с.
5 ).

На підставі виконавчого листа,
виданого Московським районним судом м.
Харкова відкрито виконавче
провадження №15576636 ( т. 1 а.с. 8 )

Згідно розрахунку заборгованості по
аліментам, виконаного державним
виконавцем, заборгованість
розрахована як з доходів, згідно
довідки про розмір доходів, наданої ДПС
у Московському районі м. Харкова так і
згідно даних Головного управління
статистики у Харківській області про
розмір середньомісячної заробітної
плати по Московському району м.
Харкова, оскільки боржник не надав
довідку з місця праці, центру
зайнятості ( т. 1 а.с. 99 ).

Аналогічним чином виконаний і
розрахунок заборгованості від 06.03.2014
року з посиланням на довідку про розмір
доходів, наданої ДПС у Московському
районі в м. Харкові (т. 1 а.с. 163 ).

Згідно листа ДПІ у Московському районі
м. Харкова Харківської обласної
державної податкової служби від 14.05.2013
року за №1710/3/1717 встановлено, що ОСОБА_5
здійснює підприємницьку діяльність за
спрощеною системою оподаткування.
Згідно звітів платника єдиного податку
обсяг виручки від реалізації товарів,
робіт, послуг склав певну суму, та
надано розрахунок сплати єдиного
податку ( т. 1 а.с. 77 ).

Відповідно до ст.177.2 Податкового
кодексу України, об'єктом
оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
( виручка у грошовій та негрошовій
формі ) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю.

Відповідно до Постанови КМУ від 26.02.1993
року №146 з відповідними змінами та
доповненнями «Про перелік видів
доходів, які враховуються при
визначенні розміру аліментів на одного
з подружжя, дітей, батьків, інших осіб»
встановлений чіткий перелік утримання
з працівників. В п.13 вказаного переліку
передбачено утримання з доходів від
підприємницької діяльності.

Згідно Указу Президента України (дію
Указу припинено із Законом №4014-VI (4014-17)
від 04.11.2011, ВВР, 2012, №24, ст.248) Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва, що діяв до 2012 року,
встановлено, що виручкою від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) вважається сума, фактично
отримана суб'єктом підприємницької
діяльності на розрахунковий рахунок
або (та) в касу за здійснення операцій з
продажу продукції (товарів, робіт,
послуг).

Доходи від здійснення підприємницької
діяльності, що обкладаються єдиним
податком, не включаються до складу
сукупного оподаткованого доходу за
підсумками звітного року такого
платника та осіб, що перебувають з ним у
трудових відносинах, а сплачена сума
єдиного податку є остаточною і не
включається до перерахунку загальних
податкових зобов'язань як самого
платника податку, так і осіб, які
перебувають з ним у трудових
відносинах, включаючи членів його
сім'ї, які беруть участь у
підприємницькій діяльності.

Суб'єкт малого підприємництва -
юридична особа зобов'язана вести книгу
обліку доходів і витрат, а також касову
книгу, яку приватний
підприємець-платник єдиного податку
веде відповідно до пункту 9 Порядку
видачі Свідоцтва про сплату єдиного
податку, затверджений наказом
Державної податкової адміністрації
України від 29.10.99 року N599.

Сума доходу від підприємницької
діяльності визначається на підставі
даних графи "Чистий дохід" Книги
доходів і витрат.

Проте згідно довідки від 14.05.2013 року
№1710/3/1717 ДПІ у Московському районі м.
Харкова на запит державного виконавця
було надано обсяг виручки від
реалізації продукції, а не дохід,
вказані поняття не є тотожними.

Отже колегія суддів вважає
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції про неправильність
розрахунків державного виконавця
Московського ВДВС ХМУЮ Потій А.М.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 313, 315,317
ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, державного
виконавця Московського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Потій А.М. - відхилити.

Ухвалу Московського районного суду
м. Харкова від 28 квітня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді