Справа № 261/6780/13-ц
Провадження № 2/261/192/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

м. Донецьк
19 лютого
2014 р.

Петровський районний суд м. Донецька в
складі: головуючий - суддя Трінька О.В.,
при секретарі Кулик Н.Р., представника
відповідача Фумжи О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_2 до Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія» про відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок ушкодження
здоров'я на виробництві, -

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою про відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок ушкодження
здоров'я на виробництві.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
ОСОБА_2 перебував у трудових
правовідносинах з ВП "Шахта
Південнодонбаська №3" ДП «Донецька
вугільна енергетична компанія»,
працюючи прохідником 5 розряду з повним
робочим днем під землею. Тому саме ця
професія стала причиною розвитку у
позивача професійного захворювання -
хронічної попереково-хрестцової
вертеброгеної радикулопатії. 03.08.2010
року ОСОБА_2 вперше пройшов медичний
огляд у Міжрайонній МСЕК №2 м. Донецька,
згідно з висновком якої йому була
встановлена 3 група інвалідності, з
втратою професійної працездатності 45 %
у зв'язку з професійним захворюванням,
безстроково. Пошкодженням здоров'я
позивачу завдано тяжкі фізичні та
моральні страждання, було змінено його
звичний уклад життя, що вимагає від
нього додаткових зусиль для
організації свого життя, та
матеріального забезпечення. З
наведених підстав левічев В.С. і
звернувся до суду, та просить стягнути
з відповідача 100 000 грн. в порядку
відшкодування моральної шкоди.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав заяву про розгляд справи у його
відсутність, підтримавши позовні
вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача Фумжи О.В.,
який діє на підставі довіреності, в
судовому засіданні позов не визнав,
пояснив, що позивачем не доведено
ступінь та тяжкість перенесених ним,
саме, моральних страждань, які
відповідали б сумі заявлених вимог.
Просив відмовити в задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 перебував у трудових
правовідносинах з ВП "Шахта
Південнодонбаська №3" ДП «Донецька
вугільна енергетична компанія»,
працюючи прохідником 5 розряду з 1996 р.
по 2010 р., що підтверджується наданою
копією трудової книжки позивача (а.с.
4-8).

ОСОБА_2 встановлено діагноз - хронічна
попереково-хрестцова вертеброгеної
радикулопатії, захворювання
професійне, даний діагноз було
підтверджено Актом розслідування
хронічного професійного захворювання
від 23 липня 2010 р. (а.с. 10)

Відповідно до первинної довідки МСЕК
від 03.08.2010 р. ОСОБА_2 встановлена 3
група інвалідності та 45 % втрати
професійної працездатності у зв'язку з
професійним захворюванням,
безстроково (а.с. 9).

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України,
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із пошкодженням
здоров"я.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна
шкода,завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю,відшкодовується
особою, яка її завдала за наявності її
вини. Моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини юридичної особи, яка
її завдала, якщо шкоди завдано
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки.

Пленум Верховного Суду України в
постанові від 31 березня 1995 року "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної шкоди"
зазначив, що під моральною шкодою слід
розуміти витрати немайнового
характеру внаслідок моральних та
фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній
або юридичній особі незаконними діями
або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема,
у моральних переживаннях у зв'язку з
ушкодженням здоров'я.

Згідно з вимогами ст. 237-1 КЗпП України,
відшкодування працівникові моральної
шкоди покладено на власника або
уповноважений ним орган.

Відповідно до вимог ст. 173 КЗпП України
шкода, заподіяна працівникам каліцтвом
або іншим ушкодженням здоров'я,
пов'язаним з виконанням трудових
обов'язків, відшкодовується у
встановленому законодавством порядку.

Суд знаходить неспроможними доводи
представника відповідача про те, що
підстави для відшкодування моральної
шкоди відсутні, тому що встановленням
стійкої втрати професійної
працездатності, на думку суду, позивачу
заподіяно ще більш тяжкі страждання.

При встановлених судом обставинах,
оцінюючи надані в силу ст. 30 ЦПК України
докази в їх сукупності, суд дійшов
висновку, що професійне захворювання
позивача заподіює йому моральні
страждання, тому що через нього він
змушений докладати додаткових зусиль
для утримання себе і своєї родини,
одержання повноцінного і своєчасного
лікування. Його втрати носять
безстроковий характер. Втрата
працездатності привела до порушення
звичайного ритму життя, через
відсутність можливості реалізації
своїх потреб і здібностей у повному
обсязі. Внаслідок професійного
захворювання він зіткнувся з
труднощами побутового плану, оскільки
йому важко обслуговувати себе в побуті.
В теперішній час він відчуває
негативні наслідки профзахворювання,
такі як: фізичний біль, рухи різко
обмеженні. Він продовжує хворіти,
потребує лікування. Зазначені
обставини приводять суд до
переконання, що моральна шкода
позивачу дійсно заподіяна.

З урахуванням конституційної
значимості здоров'я, як
невідчужуваного і нерушимого блага, що
належить людині від народження й
охороняється державою, суд вважає що
заявлена позивачем вимога
обґрунтована і підлягає задоволенню.

Викладене є підставою для
відшкодування позивачеві моральної
шкоди відповідачем.

При визначені розміру відшкодування
моральної шкоди, суд враховує глибину
моральних страждань позивача з приводу
пошкодження здоров'я, ступінь втрати
ним професійної працездатності, а
також стан здоров'я позивача, характер,
тривалість, важкість змушених змін у
його життєвих і виробничих зв'язках,
неможливість їх поновлення, те, що
позивач постійно відчуває хворобливі
відчуття, він знаходиться під наглядом
лікарів, має потребу в
медикаментозному,
санаторно-курортному лікуванні.

Задовольнити вимоги позивача про
стягнення з відповідача 100 000 грн. в
порядку відшкодування моральної шкоди,
суд не находить можливим, оскільки така
грошова сума не відповідає глибині
моральних та фізичних страждань
позивача.

З огляду на вищевикладене, виходячи з
принципу розумності та справедливості,
суд вважає за необхідно стягнути з
відповідача на користь позивача 13 500
грн. в порядку відшкодування моральної
шкоди.

Згідно зі ст.ст. 79, 88 ЦПК України, ст. 4
Закону України "Про судовий збір", з
відповідача в прибуток держави слід
стягнути судовий збір в розмірі 243 грн.
60 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 173, 237-1 КЗпП України, ст.23,1167 ЦК
України, ст.ст. 60, 81,88, 212-215 ЦПК України, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія» про
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок ушкодження здоров'я
на виробництві - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія» на користь ОСОБА_2 в порядку
відшкодування моральної шкоди 13 500
(тринадцять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп..

Стягнути з Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія» на користь держави судовий
збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн.
60 коп..

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Петровський районний суд міста
Донецька шляхом подачі в десятиденний
строк з дня його проголошення
апеляційної скарги, а в разі
відсутності у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О.В. Трінька