2/258/66/14 258/2995/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 258/2995/13-ц

Провадження № 2/258/66/1412
лютого 2014 року
м.
Донецьк

КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДОНЕЦЬКА

в складі

головуючого - судді -
ЖОЛТОГО Д.В.,

при секретарі -
СЛОКВЕНКО О. А.,

за участю: представника позивача -
ФУНЖИЯ К.О.,

представника відповідача -
ОСОБА_1

представника тертьої особи -
ОБЕЗИНСЬКОЇ О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 в своїх інтересах і в інтересах
малолітнього ОСОБА_5, треті особи -
відділ ДВС Кіровського районного
управління юстиції у м. Донецьку,
служба у справах дітей Кіровської
районної в м. Донецьку ради «про
виселення з предмету іпотеки»,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Публічне акціонерне
товариство «Укрсоцбанк» звернувся до
Кіровського районного суду м. Донецька
з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 в своїх
інтересах і в інтересах малолітнього
ОСОБА_5, треті особи - відділ ДВС
Кіровського районного управління
юстиції у м. Донецьку, служба у справах
дітей Кіровської районної в м. Донецьку
ради «про виселення з предмету
іпотеки».

Свої позовні вимоги обґрунтовує
наступним.

07 грудня 2007 року між
Акціонерно-комерційним Банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником прав та обов'язків
якого є Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 був укладений
Договір кредиту за № 225/379-Ф03.9-17. Згідно
цього договору Позивач видав, а
Позичальник/Відповідач отримав кредит
в сумі 44 200,00 доларів США з датою повного
повернення кредиту 15.04.2018 року. Кредит
був наданий на придбання нерухомого
майна.

07 грудня 2007 року між
Акціонерно-комерційним Банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником прав та обов'язків
якого є Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 був укладений
Іпотечний договір за № 225/380-Ф03.9-36,
посвідчений 07.12.2007 року приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_8,
зареєстрованого в реєстрі № 2050,
відповідно до якого було забезпечено
виконання боргових зобов'язань
виконання Іпотекодавцем
(Позичальником) зобов'язань у повному
обсязі перед Іпотекодержателем
(Кредитодавцем), що випливають із
вищезазначеного Договору кредиту.
Предметом іпотеки є ціла житлова
двокімнатна квартира АДРЕСА_1.

Того ж дня був внесений відповідний
запис до державного реєстру іпотек.

В порушення зазначених вище умов
Кредитного договору, Позичальником не
погашено належні до сплати суми
Кредиту та не сплачено відповідні
відсотки, графік погашення було
порушено, іпотекодатель прописав
неповнолітню особу в предметі іпотеки.
При цьому зазначимо, що на момент
укладення Договору іпотеки
неповнолітніх зареєстрованих осіб у
заставній квартирі не було, в
подальшому Банк як Іпотекодержатель за
законом, згоди Іпотекодавцю ОСОБА_3 на
реєстрацію інших осіб не надавав.
Реєстрацію місця мешкання
неповнолітньої особи та невідомої ще
однієї особи в іпотечній квартирі
Відповідачі зробив навмисно.

Враховуючи довгостроковий характер
порушення з боку Позичальника
виконання кредитних зобов'язань, Банк
на підставі Кредитного договору та
Договору Іпотеки направив
Позичальнику/Іпотекодавцю
Повідомлення, після чого направив
Вимогу про виконання боргових
зобов'язань за Кредитним договором
достроково в повному обсязі, сплати
нарахованих за користування кредитом
відсотків та пені.

Але Позичальник/Відповідачі знову
проігнорували вимоги Банку, у зв'язку з
чим Банком як Іпотекодержатель, у
порядку встановленому, законодавством
України, 16.02.2010 року було реалізовано
право на звернення до суду з позовом
про звернення стягнення на предмет
іпотеки. 30 вересня 2010 року Кіровським
районним судом м. Донецька було
винесено рішення про задоволення всіх
позовних вимог Банку.

Після чого, 09.03.2011 року ПАТ «Укрсоцбанк»
направив до відділу ДВС Кіровського
РУЮ у м. Донецьку для примусового
виконання за місцем знаходження майна
боржника виконавчий лист № 2-1370-10,
виданий 16.02.2011 року Кіровським районним
судом м. Донецька, про звернення
стягнення на нерухоме майно, а саме:
цілу житлову двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 для
задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк».

Постановою державного виконавця
Відділу ДВС Паращевіним І.В. 11.03.2011 року
було відкрито виконавче провадження,
та надано боржнику строк на самостійне
виконання виконавчого документа.
Виконавчий лист в наданий на
самостійне виконання строк боржником
не виконано.

18.07.2012 року державним виконавцем
відділу ДВС було проведено опис й арешт
заставного нерухомого майна боржника
для наступної його реалізації.

На теперішній час, Відповідачі
продовжує чинити перешкоди,
добровільно на виконання вимоги банку
не виселяється та з дій відповідача є
очевидним що він не має наміру
виконувати вимоги законодавства про
виселення на вимогу Іпотекодержателя,
чим перешкоджає Позивачу
реалізовувати свої права.

Відповідачі продовжують мешкати у
спірній квартирі. Потенційні покупці
не мають можливості оглянути предмет
іпотеки. Крім того, у порушення вимог
Договору іпотеки та ст. 9 ЗУ «Про
іпотеку», Позичальник зареєстрував у
будинку неповнолітню дитину та іншої
невідомої Позивачу особи без
письмового узгодження з
Іпотекодержателем (без дозволу). Факт
зареєстрованих осіб негативно спливає
на бажання потенційних покупців
придбати предмет іпотеки, що
перешкоджає ПАТ «Укрсоцбанк» отримати
задоволення грошових вимог згідно на
виконання рішення Кіровського
районного суду м. Донецьку від 30.09.2010
року від реалізації предмету іпотеки.

Таким чином, ОСОБА_3 діяла в порушення
чинного законодавства України та в
порушення умов Договору іпотеки.

18.10.2012 року, відповідно до вимог ст. 40 ЗУ
«Про іпотеку», ст. 109 Житлового кодексу
України, Банком була направлена вимога
Іпотекодавцю про добровільне
виселення всіх мешканців протягом 30
денного строку з дня отримання вимоги
але зазначене Повідомлення
повернулося до Банку.

До суду надані об'єктивні докази тієї
обставини, що з моменту отримання права
щодо звернення на предмет іпотеки, а
саме: ціла житлова двокімнатна
квартира АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3,
позивачем були виконані вимоги,
передбачені ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» та направлена письмова вимога
до Відповідача 1 - добровільно
звільнити житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги.

За таких обставин, позивач просить суд
виселити з предмету іпотеки
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4,
що проживають та зареєстровані за
адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з
відповідачів на користь ПАТ
«Укрсоцбанк» витрати по сплаті
судового збору у розмірі 114,70 гривень.

Представник позивача Фунжий К.О., який
діяв на підставі довіреності, в судове
засідання з'явився, свої вимоги
підтримав в повному обсязі, просив їх
задовольнити, надав пояснення,
аналогічні викладеним в позовній
заяві.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилась, про час та місце розгляду
справи була повідомлені у
встановленому законом порядку, надала
суду заяву в якій просила розглядати
справу у її відсутність.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явилась, про час та місце розгляду
справи була повідомлені у
встановленому законом порядку, надала
суду заяву в якій просила розглядати
справу у її відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_1 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав, пояснив суду, що відповідачі не
були повідомлені про необхідність
виселення і вданому випадку була
порушена процедура щодо їх
повідомлення. Просив суд відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

Представник третьої особи - відділ ДВС
Кіровського районного управління
юстиції у м. Донецьку в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений у
встановленому законом порядку.

Представник служби у справах дітей
Кіровської районної в м. Донецьку ради
Обезинська О.С. в судовому засіданні з
позовом не погодилась, вважала що не
має підстав для виселення
відповідачів.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, надані
докази, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Так, в судовому засіданні було
встановлено, що 07 грудня 2007 року між
Акціонерно-комерційним Банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником прав та обов'язків
якого є Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 був укладений
Договір кредиту за № 225/379-Ф03.9-17. Згідно
цього договору Позивач видав, а
Позичальник/Відповідач отримав кредит
в сумі 44 200,00 доларів США з датою повного
повернення кредиту 15.04.2018 року. Кредит
був наданий на придбання нерухомого
майна.

07 грудня 2007 року між
Акціонерно-комерційним Банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником прав та обов'язків
якого є Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 був укладений
Іпотечний договір за № 225/380-Ф03.9-36,
посвідчений 07.12.2007 року приватним
нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_8,
зареєстрованого в реєстрі № 2050,
відповідно до якого було забезпечено
виконання боргових зобов'язань
виконання Іпотекодавцем
(Позичальником) зобов'язань у повному
обсязі перед Іпотекодержателем
(Кредитодавцем), що випливають із
вищезазначеного Договору кредиту.
Предметом іпотеки є ціла житлова
двокімнатна квартира АДРЕСА_1.

Того ж дня був внесений відповідний
запис до державного реєстру іпотек.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином і в строк, встановлений
договором, відповідно до умов договору.
Таким чином, своєю неправомірною
бездіяльністю Відповідачі порушив
прийняті ним на себе зобов'язання,
встановлені в Кредитному договорі.

Відповідно до норм ст. 589 ЦК України, у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 591 ЦК України,
реалізація предмета застави, на який
звернене стягнення, провадиться шляхом
його продажу з публічних торгів, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Порядок реалізації предмета
застави з публічних торгів
встановлюється законом.

Відповідно до п. 3 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку»
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

В порушення зазначених вище умов
Кредитного договору, Позичальником не
погашено належні до сплати суми
Кредиту та не сплачено відповідні
відсотки, графік погашення було
порушено, іпотекодатель прописав
неповнолітню особу в предметі іпотеки.
При цьому зазначимо, що на момент
укладення Договору іпотеки
неповнолітніх зареєстрованих осіб у
заставній квартирі не було, в
подальшому Банк як Іпотекодержатель за
законом, згоди Іпотекодавцю ОСОБА_3 на
реєстрацію інших осіб не надавав.
Реєстрацію місця мешкання
неповнолітньої особи та невідомої ще
однієї особи в іпотечній квартирі
Відповідачі зробив навмисно.

Враховуючи довгостроковий характер
порушення з боку Позичальника
виконання кредитних зобов'язань, Банк
на підставі Кредитного договору та
Договору Іпотеки направив
Позичальнику/Іпотекодавцю
Повідомлення, після чого направив
Вимогу про виконання боргових
зобов'язань за Кредитним договором
достроково в повному обсязі, сплати
нарахованих за користування кредитом
відсотків та пені.

16.02.2010 року було реалізовано право на
звернення до суду з позовом про
звернення стягнення на предмет
іпотеки. 30 вересня 2010 року Кіровським
районним судом м. Донецька було
винесено рішення про задоволення всіх
позовних вимог Банку.

09.03.2011 року ПАТ «Укрсоцбанк» направив
до відділу ДВС Кіровського РУЮ у м.
Донецьку для примусового виконання за
місцем знаходження майна боржника
виконавчий лист № 2-1370-10, виданий 16.02.2011
року Кіровським районним судом м.
Донецька, про звернення стягнення на
нерухоме майно, а саме: цілу житлову
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_3 для задоволення вимог
ПАТ «Укрсоцбанк».

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до ст. 32 ЗУ «Про виконавче
провадження» (надалі «Закон»), заходами
примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та
інше майно (майнові права) боржника, у
тому числі якщо вони перебувають в
інших осіб або належать боржникові від
інших осіб;

2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача
стягувачу певних предметів, зазначених
у рішенні;

4) інші заходи, передбачені
рішенням.

Згідно з положеннями статті 17 Закону,
примусове виконання рішень державною
виконавчою службою здійснюється на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Державний виконавець здійснює
необхідні заходи щодо своєчасного і
повного виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб і порядок, визначений
виконавчим документом (абзац другий
частини другої статті 11 Закону).

Одним із заходів примусового виконання
рішень є звернення стягнення на майно
боржника.

Статтею 52 цього Закону передбачено, що
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті (описі), вилученні та
примусовій реалізації.

Постановою державного виконавця
Відділу ДВС Паращевіним І.В. 11.03.2011 року
було відкрито виконавче провадження,
та надано боржнику строк на самостійне
виконання виконавчого документа.
Виконавчий лист в наданий на
самостійне виконання строк боржником
не виконано.

18.07.2012 року державним виконавцем
відділу ДВС було проведено опис й арешт
заставного нерухомого майна боржника
для наступної його реалізації.

На теперішній час, Відповідачі
добровільно з спірної квартири не
виселяються, чим перешкоджають
Позивачу реалізовувати свої права.

Крім того, у порушення вимог Договору
іпотеки та ст. 9 ЗУ «Про іпотеку»,
Позичальник зареєстрував у будинку
неповнолітню дитину та іншої невідомої
Позивачу особи без письмового
узгодження з Іпотекодержателем (без
дозволу). Факт зареєстрованих осіб
негативно спливає на бажання
потенційних покупців придбати предмет
іпотеки, що перешкоджає ПАТ
«Укрсоцбанк» отримати задоволення
грошових вимог згідно на виконання
рішення Кіровського районного суду м.
Донецьку від 30.09.2010 року від реалізації
предмету іпотеки.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про іпотеку»,
Іпотекодавець зберігає за собою право
володіння, користування та
розпорядження предметом іпотеки з
урахуванням обмежень, встановлених
іпотечним договором. При цьому, згідно
п. 2.1.4. іпотечного договору,
Іпотекодавець має право виключно на
підставі письмової згоди
іпотекодержателя: передавати предмет
іпотеки в спільну діяльність, лізинг,
оренду, користування.

Таким чином, ОСОБА_3 діяла в порушення
чинного законодавства України та в
порушення умов Договору іпотеки.

Тому, 18.10.2012 року, відповідно до вимог
ст. 40 ЗУ «Про іпотеку», ст. 109 Житлового
кодексу України, Банком була
направлена вимога Іпотекодавцю про
добровільне виселення всіх мешканців
протягом 30 денного строку з дня
отримання вимоги але, нажаль, зазначене
Повідомлення повернулося до Банку.

Відповідно до статті 40 Закону України
«Про іпотеку» звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців. Після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом 1 місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно ч. 3 п. 43 Постанови Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, від 30.03.2012 за № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду тільки за певних умов:
якщо мешканці добровільно не звільнили
житлове приміщення, на яке звернуто
стягнення як на предмет іпотеки,
протягом одного місяця з дня отримання
письмової вимоги іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
можуть виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 109 ЖК УРСР виселення
із займаного жилого приміщення
допускається з підстав, установлених
законом. Виселення проводиться
добровільно або в судовому порядку.

Звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення всі громадяни, що мешкають у
ньому, зобов'язані на письмову вимогу
кредитора або нового власника цього
жилого приміщення добровільно
звільнити його протягом одного місяця
з дня отримання цієї вимоги. Якщо
громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Виселення громадян при зверненні
стягнення на жилі приміщення, що були
придбані ними за рахунок кредиту
(позики) банку чи іншої особи,
повернення якого забезпечене іпотекою
відповідного жилого приміщення, є
підставою для надання цим громадянам
жилих приміщень з фондів житла для
тимчасового проживання відповідно до
статті 1322 ЖК України. Відсутність жилих
приміщень з фондів житла для
тимчасового проживання або відмова у
їх наданні з підстав, встановлених
статтею 1322 ЖК, не тягне припинення
виселення громадянина з жилого
приміщення, яке є предметом іпотеки, у
порядку, встановленому частиною
третьою цієї статті.

Виходячи із аналізу зазначених
обставин та зазначених норм Закону -
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду і можливе тільки
за певних умов: якщо добровільно
мешканці не звільнять житловий будинок
або житлове приміщення, на яке звернуто
стягнення, як на предмет іпотеки
протягом одного місяця з дня отримання
письмової вимоги іпотекодержателя або
в інший погоджений сторонами строк.

Таким чином, суд приходить до висновку
щодо обґрунтованості позовних вимог
щодо виселення відповідачів і
задовольняє позов ПАТ «Укрсоцбанк».

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України
та Закону України «Про судовий збір»
суд вважає за необхідне стягнути з
відповідачів на користь позивача
судовий збір у розмірі 114, 70 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
3, 10, 58-60, 212-215 ЦПК України, ст..526-527, 536, 625,
589, 590 ЦК України, ст. 1, 7, 33, 39 Закону
України «Про іпотеку», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 в своїх інтересах і в
інтересах малолітнього ОСОБА_5, треті
особи - відділ ДВС Кіровського
районного управління юстиції у м.
Донецьку, служба у справах дітей
Кіровської районної в м. Донецьку ради
«про виселення з предмету іпотеки» -
задовольнити в повному обсязі.

Виселити з предмету іпотеки, а саме з
квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3, ОСОБА_5 та
ОСОБА_4.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» судовий збір у
розмірі 114, 70 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду Донецької
області через Кіровський районний суд
м. Донецька протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, які не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Д. В. Жолтий