Справа № 591/1196/14-ц
Провадження № 6/591/114/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року.
м. Суми.

Зарічний районний суд м. Суми в складі
головуючого судді Міліціанова Р,В.,

при секретарі Бузовій Т.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми подання старшого
державного виконавця ВДВС Сумського
міського управління юстиції
Большакова С.М. про примусове
проникнення до житла, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець звернувся до
суду з поданням, яке мотивує тим, що в
відділі ДВС Сумського МУЮ на виконанні
знаходяться виконавчі провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 1805/3884/2013 від 22.05.2013 р. виданого
Зарічним районним судом м. Суми про
звернення стягнення за договором
іпотеки, що належить ОСОБА_2, ОСОБА_3
державним виконавцем здійснювались
виходи за адресою проживання
боржників, направлялись повідомлення
із зобов'язанням прибути до ВДВС.
Боржники в добровільному порядку
рішення суду не виконують, не
допускають державного виконавця до
квартири АДРЕСА_1 для проведення
виконавчих дій, про що складено
відповідні акти. Посилаючись на те, що
боржники ухиляються від виконання
рішення суду, суб'єкт подання просить
винести рішення про примусове
входження до житлового приміщення
для проведення перевірки майнового
стану боржників з метою примусового
виконання рішення.

В своїй заяві державний виконавець
покладається на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що подання не підлягає
задоволенню з наступного.

Пунктом 10 ч.2 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачене
право державного виконавця звертатися
до суду з поданням про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або іншої
особи, в якої перебуває майно боржника
чи майно та кошти, належні боржникові
від інших осіб, або дитина, стосовно
якої складено виконавчий документ про
її відібрання.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України 1.
Питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника -
фізичної особи або особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий
документ про її відібрання, при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Зі змісту подання вбачається, що
державний виконавець обмежився лише
наведенням переліку проведених
виконавчих дій щодо виходу на місце для
проведення виконавчих дій.

Однак, державним виконавцем не надано
доказів хто є власником даної квартири
та хто в ній зареєстрований, тобто суд
не має змоги з'ясувати чи порушуватиме
примусове входження права інших осіб.

Крім того, державним виконавцем не
надано підтвердження вручення
боржникам постанови про відкриття
виконавчого провадження боржникам,
тобто суд не має змоги встановити чи
сплинув строк на добровільне виконання
судового рішення.

Проникнення до житла особа є
винятковим заходом виконання судового
рішення, який може бути дозволено, якщо
вичерпано інші можливі заходи
примусової реалізації майна.

Конституційні права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених
Конституцією України (частина перша
статті 64 Основного Закону України).
Кожному гарантується недоторканність
житла; не допускається проникнення до
житла чи до іншого володіння особи,
проведення в них огляду чи обшуку
інакше як за вмотивованим рішенням
суду (частини перша, друга статті 30
Конституції України).

Відповідно до статті 12 Загальної
декларації прав людини 1948 року, статті 8
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, пункту 1
статті 17 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права 1966
року ніхто не може зазнавати
безпідставного посягання на
недоторканність свого житла. При
здійсненні своїх прав і свобод кожна
людина може зазнавати тільки таких
обмежень, які встановлені законом
виключно з метою забезпечення
належного визнання і поваги до прав і
свобод інших та забезпечення
справедливих вимог моралі,
громадського порядку і загального
добробуту в демократичному
суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної
декларації прав людини 1948 року, стаття
18 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія
недоторканності житла не поширюється
на випадки, коли суспільні інтереси
вимагають правомірного обмеження прав
людини, зокрема для захисту прав і
законних інтересів інших членів
суспільства. Обмеження права особи на
недоторканність житла, яке визначено в
Конституції України і
міжнародно-правових актах, визнається
легітимним втручанням держави в права
людини з метою забезпечення загального
блага.

Права і свободи людини і громадянина
захищаються судом, завданням якого є,
здійснюючи правосуддя на засадах
верховенства права, забезпечити
кожному право на справедливий суд та
повагу до інших прав і свобод,
гарантованих Конституцією і законами
України.

Таким чином, керуючись вищеназваними
нормами права та враховуючи
відсутність у справі письмових доказів
про надіслання боржнику постанов про
відкриття виконавчих проваджень та про
своєчасну обізнаність боржника про за
вищеназваною адресою відповідної
виконавчої дії, суд вважає, що підстави
для задоволення подання відсутні.

Керуючись ст.ст. 197, 209-210, 376 ЦПК
України, ст.ст. 11, 52 Закону України "Про
виконавче провадження ", суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання старшого
державного виконавця ВДВС Сумського
міського управління юстиції
Большакова С.М. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області
шляхом подачі апеляційної скарги
через Зарічний районний суд м. Суми
протягом 5 днів з дня проголошення
ухвали. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом 5 днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
Р.В.Міліціанов