Справа № 372/193/14-ц
провадження № 2-299/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2014 року Обухівський
районний суд Київської області в
складі:

Головуючого судді Мори О.М.,

при секретарі Орел І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Обухові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Трипільської
сільської ради Обухівського району
Київської області, Десятої Київської
державної нотаріальної контори про
визнання права на спадкування ?
частини житлового будинку та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
даним позовом, обґрунтовуючи який
зазначив, що в 1966 році його батько
ОСОБА_2 зі своєю сестрою отримали у
спадщину будинок АДРЕСА_1. В подальшому
сестра з батьком на підставі
відповідного дозволу здійснили
перебудову отриманого у спадщину
будинку та збудували два рівноцінних
будинки окремими входами та
подвір»ями. В подальшому на підставі
рішення виконкому Трипільської
сільської ради № 128 від 24.04.1990 року
батько отримав свідоцтво на право
власності на ? частину жилого будинку
по АДРЕСА_1, а право власності згідно
свідоцтва було зареєстровано батьком
в КП КОР «Обухівське БТІ». На іншу ?
частину успадкованого будинку було
видано свідоцтво про право власності
на ім'я ОСОБА_3 і на даний час вона
належить її спадкоємцям.

Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
його батько ОСОБА_2, а мати позивача
ОСОБА_4 фактично в шестимісячний термін
прийняла спадщину після смерті свого
чоловіка та здійснювала нагляд за
будинком, сплачувала збори і податки і
на час смерті була зареєстрована та
проживала з останнім в квартирі
АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача
ОСОБА_4, спадкоємцем майна якої за
заповітом став позивач і звернувся до
державного нотаріуса десятої
державної нотаріальної контори м.
Києва з заявою про видачу йому
свідоцтва про право на спадщину на ?
частину жилого будинку АДРЕСА_1. Однак
він не може отримати свідоцтво про
право на спадщину на вищезазначений
житловий будинок в зв'язку з тим, що
мати позивача не встигла оформити
спадщину на майно після смерті її
чоловіка. Позивач просить в судовому
порядку визнати за ним право на
спадкування ? частини жилого будинку
АДРЕСА_1 та зобов'язати нотаріуса
Десятої державної нотаріальної
контори м. Києва видати йому свідоцтво
про право нас спадщину на ? частину ,
оскільки іншим чином захистити своє
право не може.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
надав пояснення аналогічні
викладеному в позовній заяві та просив
позов задовольнити.

Відповідач, Трипільська сільська рада
Обухівського району Київської області,
про розгляд справи будучи
повідомленим належним чином в судове
засідання не з'явився, надіслав на
адресу суду листа, в якому повідомив,
що сільська рада не має права надавати
дозвіл на оформлення нерухомого майна,
а саме на ? частину житлового будинку
АДРЕСА_1 , в зв»язку з тим, що дане майно
не належить сільській раді.

Відповідач, Десята Київська державна
нотаріальна контора, в судове
засідання свого представника не
направив, але надіслав на адресу суду
заяву, в якій просить розглядати справу
у його відсутність через надмірну
завантаженість.

Суд вислухавши позивача, дослідивши та
оцінивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4
померла ОСОБА_5, що підтверджується
копією свідоцтва про її смерть серії
НОМЕР_1 від 25 січня 1978 року.

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
будучи спадкоємцями померлої ОСОБА_5,
успадкували в рівних частинах будинок,
до якого примикає сарай, погріб, що
знаходиться в селі АДРЕСА_1, площею 60 кв.
м.

Відповідно до Свідоцтва про право
особистої власності на житловий
будинок виданого на підставі рішення
виконавчого комітету Трипільської
сільської ради № 128 від 24.04.1990 року
ОСОБА_2 належить на праві власності ?
частина житлового будинку, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

Згідно запису в по господарській книзі
№ 8 на 2011-2015 роки власниками
домоволодіння в АДРЕСА_1 є ОСОБА_2,
якому належить ? частина домоволодіння
та ОСОБА_6 і ОСОБА_7, яким належить по ?
частині домоволодіння, зазначене також
підтверджується довідкою виданою
виконкомом Трипільської сільської
ради Обухівського району Київської
області № 2 від 08.01.2014 року.

Згідно довідки виданої виконкомом
Трипільської сільської ради
Обухівського району Київської області
№ 537 від 22.06.2010 року, ОСОБА_2 належить ?
частина житлового будинку, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

Як вбачається з листа КП КОР
«Обухівське бюро технічної
інвентаризації» № 635 від 07.07.2010 року та
архівної довідки Комунального
підприємства Київської обласної ради
«Західне бюро технічної
інвентаризації» № 468 від 20.11.2013 року
за ОСОБА_2, згідно Свідоцтва про право
власності на житловий будинок виданого
Трипільскою сільською радою 17.05.1990
року, на підставі рішення виконкому
Обухівської районної ради № 128 від
24.04.1990 року, зареєстрована ? частина
житлового будинку що знаходиться по
АДРЕСА_1, що записане в реєстрову книгу
№ 2, номер запису 184.

Як видно із матеріалів справи, первинна
реєстрація ? частини спадкового
житлового будинку, що знаходиться по
АДРЕСА_1 була проведена у відповідності
із діючим на той час законодавством
ОСОБА_2 і право власності було за ним
зареєстровано в КП КОР «Обухівське
бюро технічної інвентаризації».

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2 від 30 листопада 1999 року,
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до свідоцтва про одруження
серії НОМЕР_3, ОСОБА_2 перебував до дня
смерті у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_4.

Відповідно до довідки виданої
Трипільською сільською радою № 812 від
03.08.2000 року ОСОБА_4 фактично в
шестимісячний термін після смерті
свого чоловіка ОСОБА_2 з ІНФОРМАЦІЯ_2 по
ІНФОРМАЦІЯ_5 прийняла спадщину в
АДРЕСА_1, здійснювала нагляд за
будинком, сплачувала різні податки та
збори.

Відповідно до довідки виданої КП
«Введенське» Подільської районної у
місті Києві ради за № 61/ 1 від 30.06.2010
року, ОСОБА_2 з 29.06.1971 року постійно до
дня смерті був зареєстрований за
адресою АДРЕСА_2. Як вбачається з
матеріалів справи ОСОБА_4 також була
зареєстрована за вищевказаною
адресою з 23.06.1971 року до дня смерті.

Відповідно до норм п.п.4,5 Прикінцевих
та перехідних положень ЦК України, цей
кодекс застосовується до цивільних
правовідносин, що виникли після
набрання ним чинності.

В листі Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»,
зазначається, що відносно цивільних
відносин, які виникли до набрання ним
чинності ЦК України від 2003 року, при
вирішенні спорів про спадкування,
спадщина по яких відкрилась і була
прийнята до 01 січня 2004 року, не
допускається застосування норм ЦК
України 2003 року, а застосуванню
підлягають норми законодавства,
чинного на час відкриття спадщини,
зокрема ЦК УРСР.

Згідно ст. 548 ЦК УРСР передбачено, що
для придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Не
допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається,
що спадкоємець прийняв спадщину, якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном.

Те, що ОСОБА_4 прийняла спадщину
підтверджується тим, що вона
користувалась успадкованою ? частиною
жилого, які належали її померлому
чоловіку, утримувала майно, платила
податки та збори, що підтверджується
довідкою сільської ради.

Виходячи з вище викладеного суд вважає,
що спадщину, яка залишилася після
смерті ОСОБА_2 прийняла ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача
ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_4, виданим 18
червня 2010 року Відділом реєстрації
смерті у місті Києві.

Як вбачається з заповіту, складеного
ОСОБА_4, все своє майно з чого б воно не
складалося і де б воно не перебувало і
взагалі все те, що буде належати їй на
момент смерті і на що вона за законом
матиме права вона заповіла ОСОБА_1,
тобто позивачу по справі.

Таким чином, судом достовірно
встановлено, що позивач є належним
спадкоємцем майна за заповітом після
смерті своєї матері, ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 і вчасно звернувся до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, що
підтверджується копією спадкової
справи, до майна померлої ОСОБА_4

25 грудня 2013 року державний нотаріус
Десятої Київської державної
нотаріальної контори виніс постанову,
якою відмовив позивачу у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на ? частину житлового будинку,
що знаходиться по АДРЕСА_1, оскільки
ОСОБА_4, котра прийняла спадщину після
смерті свого чоловіка не встигла
оформити свої спадкові права на
частину вищезазначеного будинку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Згідно статті 1216 ЦК України
встановлено, що спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців), а згідно статті 1218 ЦК
України встановлено, що до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті, тим
самим після смерті матері позивач має
право на спадкування ? частини
житлового будинку, що знаходиться по
АДРЕСА_1.

Спадкоємцями, згідно статті 1222 ЦК
України, за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а тому суд
вважає, що позивач є належними
спадкоємцем і його звернення до суду є
правомірним.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає, що позивач набув право на
спадкування ? частини житлового
будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , так
як це відповідає законодавству України
і на час розгляду справи відсутні будь
які обставини, які б вказували на
незаконність набуття позивачем права
на спадкування після смерті його
матері, а тому суд, для захисту прав
позивача, вважає за необхідне визнати
за ним право на спадкування ? частини
житлового будинку, що знаходиться по
АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_4.

У відповідності до ч.1 п.3 ст. 34 Закону
України «Про нотаріат» та п.3 ч.2
Глави 1 Інструкції «Про порядок
вчинення нотаріальних дійнотаріусами
України», затвердженої наказом
Міністерства юстиції України 03.03.2004 N
20/5, зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 3 березня 2004 р. за N 283/8882,
- нотаріуси видають
свідоцтва про право на спадщину.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що
кожна особа має право звернутися
до суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. В частині 2 даної статті
зазначені способи захисту цивільних
прав та інтересів. Також
зазначено, що суд може захистити
цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений
договором або законом.

У відповідності до статті 50 Закону
України «Про нотаріат»N 3425-XII від 02
вересня 1993 року нотаріальна дія або
відмова у її вчиненні, нотаріальний акт
оскаржуються до суду. Право на
оскарження нотаріальної дії або
відмови у її вчиненні, нотаріального
акта має особа, прав та інтересів якої
стосуються такі дії чи акти.

Крім того, як роз'яснив Пленум
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року N 7 «Про судову практику у справах
про спадкування» в п. 23 у разі відмови
нотаріуса в оформленні права на
спадщину особа може звернутися до суду
за правилами позовного провадження та
оскаржити постанову нотаріуса про
відмову у вчиненні нотаріальних дій.

При таких обставинах, суд не знаходить
можливим захистити майнові права
позивача шляхом зобов'язання нотаріуса
видати свідоцтво про право на спадщину.

Як вбачається зі змісту ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК
України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

З врахуванням встановлених в судовому
засіданні обставин справи, суд
оцінюючи, належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів приходить до висновку,
що позов в частині визнання за
позивачем права на спадкування ?
частини житлового будинку, що
знаходиться по АДРЕСА_1 після смерті
матері ОСОБА_4 доведений і підлягає
задоволенню, а в частині позовних вимог
щодо зобов'язання державного
нотаріуса видати свідоцтво на спадщину
на вищезазначене майно позов є
необґрунтованим, а тому задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, ст. 16,
1216,1218, 1222, п.п. 4,5 Прикінцевих і
перехідних положень ЦК України, ст.ст.
5,6, 212-215, 256 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Трипільської
сільської ради Обухівського району
Київської області, Десятої Київської
державної нотаріальної контори про
визнання права на спадкування ?
частини житлового будинку та
зобов'язання вчинити дії -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадкування
? частини жилого будинку № АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано у строк,
встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через Обухівський
районний суд Київської області.

СуддяМора О. М.