Справа № 117/58/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2014 року Совєтський районний
суд Автономної Республіки Крим у
складі:

головуючого
- судді Дмитрієва Т.М.

за участю: секретаря
- Кримкової Н.В.

попередньо розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в смт.
Совєтський Совєтського району
Автономної Республіки Крим цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору
на стороні відповідачів: ОСОБА_4, відділ
державної виконавчої служби
Совєтського районного управління
юстиції та служба у справах дітей
Совєтської районної державної
адміністрації в АР Крим про звільнення
від заборгованості по сплаті
аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору на стороні
відповідачів: ОСОБА_4, відділ державної
виконавчої служби Совєтського
районного управління юстиції та служба
у справах дітей Совєтської районної
державної адміністрації в АР Крим про
звільнення від заборгованості по
сплаті аліментів. Позовні вимоги
мотивує тим, що рішенням Совєтського
районного суду АР Крим від 25 листопада
2010 року з неї на користь відповідачів
стягнуті аліменти. Проте, у період часу
з серпня 2010 року по 30 жовтня 2013 року
позивачка знаходилася в місцях
відбування покарання та з цих підстав
не змогла повністю сплачувати
аліменти, тому за цей час у неї
утворилася заборгованість у розмірі
17239 гривень 76 копійок, від якої
позивачка просить її звільнити
враховуючи вищенаведені обставини.

Позивачка - ОСОБА_1 у попереднє судове
засідання не з'явилася, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлена
належним чином, направила на адресу
суду заяву про розгляд справи у її
відсутність, при цьому зазначила, що
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
попереднє судове засідання не
з'явилися, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, направили на адресу суду заяви
про розгляд справи за їхньої
відсутності у попередньому судовому
засіданні, при цьому зазначили, що
позовні вимоги визнають у повному
обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмету спору на стороні
відповідачів - ОСОБА_4 у попереднє
судове засідання не з'явилася, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлена належним чином, направила
на адресу суду заяву про розгляд справи
за її відсутності у попередньому
судовому засіданні, при цьому
зазначила, що позовні вимоги визнає у
повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору на стороні відповідачів
- відділ державної виконавчої служби
Совєтського районного управління
юстиції у попереднє судове засідання
не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, направив на адресу суду заяву
про розгляд справи за його відсутності,
при цьому зазначив, що залишає
прийняття рішення на розсуд суду.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору на стороні відповідачів
- служба у справах дітей Совєтської
районної державної адміністрації в АР
Крим у попереднє судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи сповіщений належним
чином, про причини неявки суд не
сповістила, заяви про розгляд справи за
відсутністю їх представника до суду не
надійшло.

Враховуючи те, що визнання
відповідачами позову не суперечить
закону та не порушує права, свободи і
інтереси інших осіб, з огляду на те, що
позивач наполягає на задоволенні
позову і для цього є законні підстави,
суд вважає за можливе ухвалити рішення
у попередньому судовому засіданні
відповідно до положень ст.ст. 130, 174 ч. 4
ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної
справи, встановив такі факти та
відповідні ним правовідносини.

Рішенням Совєтського райсуду АР Крим
від 25 листопада 2010 року з ОСОБА_1
стягнуто аліменти на утримання
неповнолітніх дітей: ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у
розмірі 1/3 частки її заробітку (доходу)
щомісячно, але не менш, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, шляхом
перерахування коштів на особисті
рахунки дітей, що відкриті на їх ім'я у
ТОБО № 10011/057 філії - КРУ ВАТ «Ощадний
Банк України», починаючи з 13 жовтня 2010
року і до досягнення старшою дитиною
повноліття.

При цьому, як вбачається з матеріалів
справи позивачка ОСОБА_1 з 18 травня 2010
року по 30 жовтня 2013 року відбувала
покарання за вироком Совєтського
райсуду АР Крим від 12 серпня 2010 року у
Приазовській виправній колонії
управління ДПтС України в Донецькій
області № 107 (а.с. 9).

За час перебування у місцях
позбавлення волі позивачкою, ОСОБА_2
досягла повноліття та виплати за
аліментними платежами на її утримання
були припинені.

Розпорядженням Совєтської РДА в АР
Крим № 474-р віл 05 грудня 2013 року
скасовано опіку над малолітнім ОСОБА_3
і звільнено ОСОБА_4 від виконання
опікунських обов'язків у його
відношенні, розпорядження Совєтської
РДА в АР Крим № 392-р від 16 серпня 2010 року
«Про встановлення статусу
малолітньому ОСОБА_3», № 135-р від 12
березня 2013 року «Про встановлення
опіки і призначення опікуна над
малолітнім ОСОБА_3», визнано такими, що
втратили силу, малолітнього передано
на виховання матері ОСОБА_1 (а.с. 8).

Тобто на теперішній час повнолітня
дитина - ОСОБА_2 та неповнолітня дитина -
ОСОБА_3 знаходяться на вихованні та
утриманні позивачки, що також
підтверджено наявною у матеріалах
справи актом обстеження Некрасівської
сільської ради Совєтського району АР
Крим від 27 листопада 2013 року (а.с. 10).

Відповідно до звіту про здійснення
відрахування та виплати відносно
ОСОБА_1, наданому Іллічівським ВДВС
Маріупольського МУЮ за період з 01 липня
2013 року по 31 грудня 2013 року, станом на 01
січня 2011 року заборгованість по сплаті
аліментів складала 1484 гривні 85 копійок,
станом на 30 жовтня 2013 року складала 16479
гривень 25 копійок (а.с. 12). Разом з тим з
вказаного документу вбачається, що у
визначений період з позивачки
систематично проводилося відрахування
аліментних платежів.

Крім того, на підставі розрахунку
наданому головним державним
виконавцем ВДВС Совєтського РУЮ
заборгованість по сплаті аліментів
станом на 01 січня 2014 року складає 17239
гривень 76 копійок (а.с. 11).

Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо
після набрання рішенням суду законної
сили, яким з відповідача присуджені
періодичні платежі, зміняються
обставини, що випливають на визначені
розміри платежів, їх тривалість чи
припинення, кожна сторона має право
шляхом пред'явлення нового позову
вимагати зміни розміру, строків
платежів або звільнення від них.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Приписами ч. 2 ст. 197 СК України
визначено, що за позовом платника
аліментів суд може повністю або
частково звільнити його від сплати
заборгованості за аліментами, якщо
вона виникла у зв'язку з його тяжкою
хворобою або іншою обставиною, що має
істотне значення.

Розглядаючи питання про звільнення від
сплати заборгованості по аліментам,
суд виходить з положень ч. 2 ст. 197 СК
України та враховує, що невиконання
аліментного обов'язку було зумовлено
об'єктивними причинами, оскільки
позивачка у даній справі відбувала
покарання у місцях позбавлення волі і
отриманого нею заробітку не вистачало
на належне виконання її обов'язку з
утримання дітей, при цьому працювала і
з її заробітку проводилося
відрахування стягнутих аліментів у
межах отриманого заробітку, суд вважає,
що є законні підстави для задоволення
позову і вважає за можливе звільнити
ОСОБА_1 від сплати заборгованості по
аліментам.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК
України в разі визнання позовних вимог
відповідачами, суд за наявності для
того законних підстав, ухвалює рішення
про задоволення позову, оскільки
визнання відповідачами позову не
суперечить закону, не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб.
Відповідачі позовні вимоги визнали,
права, свободи та інтереси інших осіб
при задоволенні позовних вимог не
порушуються.

Вирішуючи питання про судові витрати,
суд, керуючись принципом
диспозитивності цивільного процесу,
беручи до уваги, що відповідачі
безпосередньо права позивачки не
порушували, вважає за можливе не
стягувати на користь позивачки
понесені нею судові витрати.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 5,
10, 14, 57, 60, 81, 88, 130, 208, 209, 212-215, 223 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмету спору на стороні
відповідачів: ОСОБА_4, відділ державної
виконавчої служби Совєтського
районного управління юстиції та служба
у справах дітей Совєтської районної
державної адміністрації в АР Крим про
звільнення від заборгованості по
сплаті аліментів задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженку с. Жденієво Воловецького
району Закарпатської області, від
сплати заборгованості по аліментам,
які стягнуті з неї за рішенням
Совєтського районного суду АР Крим від
25 листопада 2010 року у розмірі 17239
(сімнадцять тисяч двісті тридцять
дев'ять) гривень 76 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення через Совєтський районний суд
Автономної Республіки Крим
апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку,
передбаченого для подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Т.М.Дмитрієв