Справа № 500/8423/13-ц
Провадження № 2/500/712/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 лютого 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області у
складі:

головуючого - судді: Бальжик О.І.

при секретарі: Івановій Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ізмаїлі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадкове
майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання за ним,
як спадкоємцем за заповітом, права
власності на спадкове майно, яке
залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_3, та складається із
житлового будинку з надвірними
спорудами, які розташовані за адресою:
АДРЕСА_1. Позовні вимоги обґрунтовані
тим, що нотаріальною конторою йому
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, оскільки його мати
-ОСОБА_3, яка фактично прийняла
спадщину, юридично не оформила своїх
спадкових прав.

У судовому засіданні позивач та
представник позивача позовні вимоги
підтримали у повному обсязі та
наполягали на їх задоволенні. В останнє
судове не з'явилися, звернувшись із
заявою про розгляд справи у їх
відсутність.

Відповідачка позов та обставини позову
визнала у повному обсязі. Наслідки
визнання позову їй роз'яснено
відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України. В
останнє судове засідання не з'явилася,
причини неявки не повідомила.

Вислухавши сторони, перевіривши
матеріали справи, суд, на підставі
фактів, встановлених у судовому
засіданні, дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено,
що обставини, визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлено, що житловий будинок
АДРЕСА_1, належав на праві особистої
власності ОСОБА_4, що підтверджено
довідкою виконавчого комітету
Ларжанської сільської ради
Ізмаїльського району Одеської області
за № 255 від 14.04.2008 року (а.с.12).

18.12.2001 року ОСОБА_4 залишила заповіт,
зареєстрований за №149, яким заповіла
все своє майно, де б воно не знаходилося
і з чого б воно не складалося - ОСОБА_3
(а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 01.02.2006 року, виданого
виконкомом Ларжанської сільської ради
Ізмаїльського району Одеської області,
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина на
вищезазначене спадкове майно.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що у встановлений
законом строк ОСОБА_3, звернулася до
Ізмаїльської державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини за заповітом (а.с.14).

Осіб, які мають право на обов'язкову
частку у спадщині, незалежно від змісту
заповіту після смерті ОСОБА_4,
відповідно до ст. 1241 ЦК України немає.

09.07.2012 року ОСОБА_3 залишила заповіт,
зареєстрований за №20, яким заповіла
все своє майно, де б воно не знаходилося
і з чого б воно не складалося - ОСОБА_1
(а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2 від 18.07.2012 року, виданого
виконкомом Ларжанської сільської ради
Ізмаїльського району Одеської області,
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина на
спадкове майно, яке складається з
житлового будинку з надвірними
спорудами, які розташовані за адресою:
АДРЕСА_1

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що у встановлений
законом строк ОСОБА_1, звернувся до
Ізмаїльської державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини за заповітом (а.с.17, 43).

Окрім цього, 13.12.2012 року заяву про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3
подала її дочка - ОСОБА_2 (а.с.17, 43).

Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Таким чином, спадкування після смерті
ОСОБА_3 здійснюється за заповітом.

Осіб, які мають право на обов'язкову
частку у спадщині, незалежно від змісту
заповіту після смерті ОСОБА_3,
відповідно до ст. 1241 ЦК України немає.

Письмовою відповіддю Ізмаїльської
державної нотаріальної контори від
25.04.2013 року за №822/02-14 позивачу
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, у зв'язку
з тим, що ОСОБА_3, яка фактично прийняла
спадщину, юридично не оформила своїх
спадкових прав (а.с.18).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
воно належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини та згідно із ч.3
ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва
про право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено
обов'язок спадкоємця звернутися за
свідоцтвом про право на спадщину на
нерухоме майно. Проте нормами цієї
статті, так само як й іншими нормами
цивільного права, не визначено
правових наслідків недотримання
такого обов'язку у виді втрати права на
спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на
спадщину, яке пов'язується з її
прийняттям, майнового права зумовлює
входження права на неї до складу
спадщини після смерті спадкоємця, який
не одержав свідоцтво про право на
спадщину (ст.ст.1296, 1297 ЦК України) та
здійснив його державної реєстрації
(ст.1299 ЦК України).

Аналогічна позиція викладена Вищим
спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в листі «Про судову практику
розгляду цивільних справ про
спадкування» за №324-753/0/4-13 від 15.05.2013
року.

Приймаючи до уваги, що іншого способу
захисту права на спадкове майно
позивач не має, а також враховуючи ту
обставину, що відповідачка, безумовно
визнала позов і її визнання не
суперечить закону й не порушує права
свободи чи інтереси інших осіб, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 61, 88, 174, 197, 209, 212-215, 218
ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на спадкове майно, -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно, яке залишилося після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3, та
складається із житлового будинку з
надвірними спорудами, які розташовані
за адресою: АДРЕСА_1.

Копію рішення надіслати для відома
сторонам.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Ізмаїльський міськрайонний суд
Одеської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя: