У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року суддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства банк «Меркурій» про захист прав споживачів та повернення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів та повернення коштів.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що вона (позовна заява) подана з порушенням вимог чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту, а тому підлягає залишенню без руху для усунення недоліків, виходячи з наступних підстав.

Стаття третя ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 118 ЦПК України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється, з дотриманням порядку, встановленого частинами другою і третьою статті 11-1 цього Кодексу, та не пізніше наступного дня передається визначеному судді.

Статті 119 та 120 ЦПК України встановлюють обов'язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов'язок дотримання яких покладається на позивача.

Так стаття 119 ЦПК України, визначає, що позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Мною встановлено, що незважаючи на вимоги вищезазначених норм цивільно-процесуального Закону, позивачкою в позовній заяві не конкретизовано змісту своїх позовних вимог, виходячи з того, що в ступній його частинні остання зазначає «Позовна заява про захист прав споживачів та повернення грошових коштів», в той час як в прохальній його частині вона просить суд не тільки стягнути суму грошових коштів, а також і скасувати заборону відчуження нерухомого майна, вимога про яку належним чином не вмотивована із вказівкою на ті докази, які її підтверджують.

Також позивачкою не обґрунтовано нормами матеріального та процесуального права підстави звернення з даним позовом до суду в порядку визначеному ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, остання будь-яких кредитних договорів з відповідачем не укладала, а відносини між ними виникли на підставі Книги шостої ЦК України (СПАДКОВЕ ПРАВО), а саме у зв'язку зі смертю чоловіка позивачки, який був позичальником по Договору на кредитну лінію № 14-10-14П-35 про надання споживчого кредиту від 07.07.2005 року.

Крім того, згідно ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Відповідно до ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Незважаючи на вимоги зазначених норм ЦПК України на які позивачка також посилається в своєму позові, останньою не обґрунтовано підстави пред'явлення його (позову) саме до Подільського районного суду м. Києва, оскільки з його змісту вбачається, що місцем находження відповідача є адреса: м. Харків, вул. Петровського, 23, яка територіально не відноситься до юрисдикції Подільського районного суду м. Києва, так само як і не відносить до юрисдикції Подільського районного суду м. Києва місцезнаходження основної частини майна, відносно якого позивачка ставить питання про скасування заборони. ЇЇ ж посилання на те, що більша частина майна знаходиться на території Подільського району м. Києва, не можуть бути взяті мною до уваги, оскільки з наданих самою ж позивакою документів вбачається, що основою його частиною, виходячи із його грошової вартості, є нежитлове приміщення за № 1, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в літ. А, яка територіально відноситься до юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява не може вважатися такою, що відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту.

Стаття 121 ЦПК України визначає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 11, 110, 118, 119, 120, 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства банк «Меркурій» про захист прав споживачів та повернення грошових коштів - залишити без руху.

Надати позивачці строк в 3 (три) дні з дня отримання ухвали, для усунення недоліків.

Роз'яснити позивачці, що в разі невиконання вимог ухвали в указаний термін, матеріали позовної заяви будуть вважатись неподаними і повернуті їй.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяВ. С. Декаленко