Справа № 2/259/75/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2014 р. Куйбишевський районний суд м.
Донецька в складі:

головуючого -судді Гаврилова В.А.,

при секретарі - Набока О.О.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до територіальної
громади Куйбишевської районної у м.
Донецьку ради про визнання права
власності на домоволодіння в порядку
спадкування , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до
відповідача. Просив визнати право
власності на домоволодіння в порядку
спадкування . Мотивував тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_3.
Після смерті ОСОБА_3 залишилося
спадкове майно, яке складалося з жилого
будинку В-1 з прибудовами та
господарськими спорудами,
розташованого по АДРЕСА_1. ОСОБА_3
заповів усе належне йому майно
позивачу . Позивач прийняв спадкове
майно у відповідності до вимог ст. 1268
ЦК України, якою передбачено , що
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Він постійно проживав разом з
ОСОБА_3 з 1995 року по день його смерті
однією сім'єю в будинку АДРЕСА_1.
Оформити спадкові права в
нотаріальному порядку не має
можливості так як спадкодавець
своєчасно не отримав
правовстановлюючих документів на
нерухоме майно і не зареєстрував своє
право власності.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги, дав
пояснення аналогічні викладеним у
позові .

Представник відповідача просив суд
розглянути справу у його відсутність.

Суд вислухавши представника позивача,
свідків, дослідивши матеріали справи
приходить до наступного.

ОСОБА_3 належав жилий будинок В-1 з
прибудовами та господарськими
спорудами, розташований по АДРЕСА_1.
Вказане підтверджується технічним
паспортом , яким зафіксовано, що
житловий будинок житловий будинок В-1,
прибудова в, прибудова в1, погреб в2були
побудовані в 1953 році, літня кухня Ц в 1992
році, сарай Ч в 1993 році, сарай Ш 1993 році,
сарай Щ в 1997 році, гараж Р в 1978 році,
тамбур в3 в 1997 році.

Житловий дом ОСОБА_3 побудовано на
земельній ділянці , яка була виділена
матері ОСОБА_3 - ОСОБА_4 Документи про
відвід земельної ділянки ОСОБА_4 не
збереглися у зв'язку з тим, що під час
Великої вітчизняної війни згорів архів
міста Сталіно (Донецьк), але в
проектній документації на
домоволодіння датованої 1946 роком є
посилання про те, що воно належить
ОСОБА_4( а.с. 10).

На час, коли ОСОБА_3 був побудований
спірний будинок В-1 з прибудовами, а
саме на 1953 рік діюче законодавство не
передбачало прийняття новоствореного
нерухомого майна в експлуатацію та
його реєстрацію в відповідних органах.

Доказом відповідності закінчених
будівництвом до 05 серпня 1992 року
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них, які
не підлягають прийняттю в
експлуатацію, вимогам законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, зокрема для потреб державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно, є технічний паспорт, складений
за результатами технічної
інвентаризації.

З технічного паспорту на житловий
будинок АДРЕСА_1 вбачається, що
самочинно збудованими з'являються
тільки тамбур в3 (1997 р.) та сараї Ч, Ш.
Інші будівлі, а саме житловий будинок
В-1, прибудова в, прибудова в1, погреб в2 (
1953 р.) літня кухня Ц ( 1992 р.), сарай Щ ( 1997
р.), гараж Р ( 1978 р.) такими не зазначені.

Та обставина, що будинок В-1 не з'являвся
самочинно збудованим підтверджується
і тим, що з 1978 року він був обладнаний
пристроями газового постачання і з
ОСОБА_3 укладалися відповідні договори
про надання послуг з газопостачання.

Спірний будинок та господарські
споруди повністю відповідають
технічним нормам, та правилам
протипожежної безпеки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3. Після смерті
ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке
складалося з жилого будинку В-1 з
прибудовами та господарськими
спорудами, розташованого по АДРЕСА_1.
ОСОБА_3 заповів усе належне йому майно
позивачу, що підтверджено наданою суду
копією заповіту.

Позивач прийняв спадкове майно . На
теперішній час проживає в спірному
будинку, дбаю про його технічний стан,
проводжу необхідні ремонти, сплачую
кошти за комунальні послуги.

18.06.2013 року між мною та Донецькою
міською радою був укладений договір
користування земельною ділянкою №8/5897
згідно з яким мені дозволяється
використовувати земельну ділянку
загальною площею 0,100 га, яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Доказами того, що позивач прийняв
спадщину постійно проживаючи разом з
ОСОБА_3 з 1995 року по день його смерті
однією сім'єю в будинку АДРЕСА_1 є
пояснення допитаних судом у якості
свідка ОСОБА_5,ОСОБА_6, ОСОБА_7, довідкою
з місця проживання.

Позивачу відмовлено у прийнятті заяви
про прийняття спадщини у зв'язку з
пропуском строку подання заяви.

Інші спадкоємці ОСОБА_3 спадщину не
приймали .

Позивачу відмовлено у прийнятті в
експлуатацію спадкового житлового
дому.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1268 ЦК України передбачено , що
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Викладене приводить суд до висновку
про те, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1218, 1268 ЦК України, ст.ст.209-213 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання
ОСОБА_2 з ОСОБА_3 на час відкриття
спадщини за адресою АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_2 в порядку
спадкування за законом право власності
на розташований за адресою:
АДРЕСА_1,житловий будинок В-1,загальною
площею 51,8 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м.
, з прибудовами в, в1, погрібом в2,
тамбуром в3, господарскими будівлями
літньої кухні літ. «Ц», гаражем Р,
сараїв літ. «Ч,Ш,Щ», часткою
трубопроводу та огородження.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: