Справа № 195/960/14-ц
У Х В А Л А

іменем України

02.07.2014 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Тетеревятникова А.П., при секретарі Мартиновій Н.В., під час розгляду у відкритому судовому засіданні цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту володіння житловим будинком та господарськими будівлями, визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі, визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, третя особа з самостійними вимогами - ОСОБА_5,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту володіння житловим будинком та господарськими будівлями, визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі, визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом.

01.07.2014 року ОСОБА_5 звернувся до позивачки ОСОБА_1 та відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 з самостійними позовними вимогами про стягнення боргу за договором позики спадкодавця.

Вислухавши думку сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає необхідним роз'єднати позовні вимоги в окремі провадження виходячи з наступних обставин справи.

Згідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України залежно від обставин справи суддя чи суд мають право постановити ухвалу про роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

Відповідно до пп. 4 п.15 Постанови №2 Пленуму Верховного ОСОБА_5 України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи.

Суд приймає до уваги, що оскільки від належного вирішення питання про роз'єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими ст. 126 ЦПК України.

В даному випадку своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог не можливий в одному провадженні.

Суд приходить до висновку про необхідність роз'єднати позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_5, оскільки обидва позови витікають з різних за складом правовідносин і їх спільний розгляд є недоцільним.

Керуючись ст. 126 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Роз'єднати в окремі провадження позовні вимоги:

- ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення факту володіння житловим будинком та господарськими будівлями, визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі, визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом;

- третьої особи з самостійними вимогами - ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики спадкодавця.

Відповідно до п. 3.6 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року № 30 зі змінами та доповненнями, у разі роз'єднання судових справ виділена в окреме провадження судова справа підлягає автоматичному розподілу на загальних підставах.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_6