Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 22-ц/783/1294/14
Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого судді - Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретар - Глинський О.А.

з участю представника позивача Рапава
М.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4
на рішення Сихівського районного суду
м. Львова від 4 грудня 2013 року у справі
за позовом ЛКП «Старий Сихів» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за
житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О
В И Л А:

У жовтні 2013 року ЛКП «Старий
Сихів» звернулося в суд з позовом про
стягнення з відповідачів на користь
ЛКП «Старий Сихів» 2 242 грн. 57 коп.
заборгованості по оплаті за спожиту
теплову енергію - центральне опалення.

Рішенням Сихівського районного
суду м. Львова від 4 грудня 2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
Львівського комунального підприємства
«Старий Сихів» заборгованість за
центральне опалення в розмірі 1 150 грн. 50
коп. В іншій частині позову відмовлено.
З врахуванням виправленої описки у
резолютивній частині рішення ухвалою
Сихівського районного суду м. Львова
від 16 грудня 2013 року, а саме в абзаці
четвертому резолютивної частини
рішення ухвалено про стягнення з
ОСОБА_4 на користь держави 229 грн. 40 коп.
судового збору.

Рішення суду оскаржили
відповідачі. В апеляційній скарзі та
доповненнях до неї вважають його
незаконним та не обгрунтованим.
Просять рішення скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити позивачу у
задоволенні позову.

Мотивують тим, що рішення
Виконавчого комітету Львівської
міської ради від 20.10.2006 року №1189 «Про
двох ставковий тариф на теплову
енергію, тарифи на підігрів води та
послуги централізованого опалення і
підігріву води», на яке послався суд
при ухваленні судового рішення,
визнано не чинним Постановою
Львівського Апеляційного
Адміністративного суду у справі
№876/4135/13 від 16.10.2013 року. Використання
відповідачами у своїй діяльності не
чинного рішення виконкому Львівської
міської ради від 20.10.2006 року №1189 та
складання неправдивих розрахунків
позивачем з порушенням порядку
встановленого законом, суперечить
нормам встановленим ст.ст. 7, 14, 31, 32
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», ст.ст. 15, 17, 19, 21 Закону України
«Про захист прав споживачів».

Сторони належним чином повідомлені про
розгляд справи за апеляційною скаргою.
В заяві апелянти просять розглянути
справу за апеляційною скаргою за їх
відсутності. У відповідності до вимог
ч. 2 ст. 305 ЦПК України, суд вважає
можливим продовжувати розгляд справи .

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає до задоволення .

Відповідно до вимог ст.ст.11,59,60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб які беруть участь у
справі. При цьому кожна із сторін
зобов»язана довести ті обставини на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив
справу згідно із законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з»ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

На думку колегії суддів рішення суду
таким вимогам відповідає.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність та
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Матеріалами справи встановлено,
що відповідачам на праві власності
належить квартира АДРЕСА_1, загальною
пл. 50,8 м.кв.

Будинок, власником якого є Львівська
міська рада, перебуває на балансі ЛКП
«Старий Сихів».

Відповідно до ст.10 Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду", ст.20 Закону України "Про
житлово- комунальні послуги", власник
квартири зобов'язаний оплачувати
надані житлово-комунальні послуги у
строки встановлені законом або
договором.

Для оплати послуг за центральне
опалення в ЛКП "Старий Сихів» на ім»я
ОСОБА_3. відкрито особовий рахунок
НОМЕР_1.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідачі свої обов'язки по оплаті
житлово-комунальних послуг виконують
лише в осінньо-зимовий період,
внаслідок чого за період з 01.12.2006 року
по 01.04.2013 року утворилась
заборгованість в сумі 2 242 грн. 57 коп., що
підтверджується відомостями про
нарахування та внесення сплати /а.с.4, 7/,
про що відповідачам направлялись
попередження, яке залишено без
реагування

Як встановлено матеріалами справи
опалювальна площа квартири АДРЕСА_1
становить 50,8 кв.м. Система опалення -
централізоване, яке забезпечується
ЛКП «Старий Сихів», обліковується
загальнобудинковим лічильником та
розраховується з врахуванням
встановлених рішенням Львівської
міської ради № 1189 від 20.10.2006 року /з
наступними змінами та доповненнями/
«Про двоставковий тариф на теплову
енергію, тариф на підігрів води та
послуги з централізованого опалення
та підігріву води», яке було чинними на
період виникнення заборгованості по
оплаті за опалення.

Відомістю про нарахування та сплату
послуг з центрального опалення
споживачами ОСОБА_3, ОСОБА_4
підтверджується, що нарахування
здійснювалось з врахуванням діючих
двоставкових тарифів, проте
відповідачами /споживачами/ такі
сплачувались частково в
осінньо-зимовий період, що дає підстави
для висновку про оплату таких послуг не
в повній мірі з врахуванням
встановленого цим рішенням порядку
нарахування протягом року. Тому
виникла заборгованість перед
позивачем.

Згідно Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення /затверджених
постановою КМУ від 21.07.2005 року/
централізоване опалення - послуга,
спрямована на задоволення потреб
споживача у забезпеченні нормативної
температури повітря у приміщеннях
квартири (будинку садибного типу),
яка надається виконавцем з
використанням внутрішньобудинкових
систем теплопостачання.

Зі змісту розділів «Порядок обліку і
оплати послуг», «Права та обов'язки
споживача», ст.. 20,21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
вбачається, що облік наданої
споживачем послуг, розрахунок її
вартості та видача споживачеві
розрахункового документа покладається
на виконавця послуг, в даному випадку
ЛКП «Старий Сихів».

Враховуючи вищенаведені норми, колегія
суддів приходить до висновку, що ЛКП
«Старий Сихів», як виконавець послуг,
забезпечив надання споживачам послуг з
центрального опалення, останні її
споживали, від отримання не
відмовлялись, тобто між сторонами
встановлені фактичні договірні
відносини на тих умовах, за яких
надається ця послуга, і відповідно,
вимога ЛКП «Старий Сихів» про
стягнення з відповідачів
заборгованості є обгрунтована.

Таким чином ухвалюючи рішення про
задоволення позову частково, суд
першої інстанції вірно виходив з того,
що відповідачі є власниками квартири
АДРЕСА_1, що знаходиться на балансі ЛКП
«Старий Сихів», користуються
послугами ЛКП, а тому суд вірно прийшов
до висновку про необхідність стягнення
суми заборгованості за опалення в
судовому порядку.

Враховуючи, що розмір стягуваної
заборгованості в межах строку позовної
давності позивачем не оспорюється,
відтак колегія суддів в цій частині
також погоджується з висновком суду
першої інстанції.

Мотиви апеляційної скарги проте, що
рішення Виконавчого комітету
Львівської міської ради від 20.10.2006 року
№1189 «Про двоставковий тариф на теплову
енергію, тарифи на підігрів води та
послуги централізованого опалення і
підігріву води» Постановою
Львівського Апеляційного
Адміністративного суду у справі
№876/4135/13 від 16.10.2013 року визнано не
чинним та не може бути застосоване при
здійсненні розрахунку не заслуговують
на увагу, оскільки на час виникнення у
відповідачів заборгованості, вказане
рішення було чинним і відповідно до
ст. 144 Конституції України було
обов»язковим до виконання.

Колегія суддів вважає спростованими
мотиви апеляційної скарги про
протиправність дій позивача щодо
проведення нарахувань за період з
01.12.2006 року по 01.04. 2013 року з
врахуванням скасування вказаної вище
постанови виконавчого комітету,
оскільки у разі визнання незаконним
/протиправним/ індивідуальний акт є
таким, що не діє з моменту його
прийняття, а нормативно -правовий акт,
якщо інше не встановлено законом, або
не зазначено судом, втрачає чинність
після набрання законної сили судовим
рішенням.

Така правова позиція висловлена у
постанові колегії суддів судової
палати в адміністративних справах
Верховного Суду України від 8 грудня
2009 року у справі за позовом ЗАТ
«Укрнафта» до ОДПІ про визнання не
чинними податкових
повідомлень-рішень.

У постанові Львівського апеляційного
адміністративного суду, на яку
посилаються апелянти, від 16.10.2013 року
не зазначено, що вказане вище рішення
виконавчого комітету втрачає чинність
з часу його прийняття.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції повно та всебічно з»ясував
обставини справи на які посилались
сторони як на підставу своїх вимог,
вірно встановив характер спірних
правовідносин, правильно застосував
норми матеріального та процесуального
права, тому підстав для задоволення
апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, 304 ,п.1 ч.1 ст.307, ст.
308, 313, п.1 ч.1 314, ст.315, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Сихівського районного
суду м. Львова від 4 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий

Судді