Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2014 року
м.
Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
у складі:

головуючої - судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря - Андрушко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів на малолітню
дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з указаним
позовом, посилаючись на те, що з
відповідачем перебуває у шлюбі з 22.11.2008
року, від якого мають малолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає з нею
та знаходиться на її утриманні.
Внаслідок погіршення взаємовідносин
між ними вони втратили взаєморозуміння
та повагу, що призвело до припинення
шлюбних відносин з вересня 2013 року,
спільного господарства не ведуть та
протягом останніх трьох місяців
відповідач не надає матеріальної
допомоги на утримання дитини. Тому
просить шлюб розірвати та стягнути з
відповідача на її користь на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в
розмірі 1/4 всіх видів його доходів, але
не менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивач свої
вимоги підтримала, обґрунтовуючи їх
обставинами, викладеними в позовній
заяві, та просить після розірвання
шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище
«Радушинська».

Відповідач у судовому засіданні
позов визнав та пояснив, що є
працездатним та інших утриманців не
має.

Суд, заслухавши сторони,
дослідивши письмові матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
на яких ґрунтується позовна заява,
оцінивши докази в їх сукупності, дійшов
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним з подружжя.

Частиною 2 ст. 112 СК України
визначено, що суд постановляє рішення
про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 22 листопада 2008
року між позивачем та відповідачем
відділом реєстрації актів цивільного
стану Житомирського міського
управління юстиції було зареєстровано
шлюб, від якого вони мають малолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб та
копією свідоцтва про народження
дитини.

Судом встановлено, що у зв'язку з
відсутністю між сторонами
взаєморозуміння, шлюбні відносини між
сторонами припинені з вересня 2013 року
та спільного господарства не ведуть.

Зважаючи на те, що наміру зберігати
сім'ю сторони не мають та мір для цього
не приймають, а збереження шлюбу
можливе тільки на почуттях взаємної
любові та поваги, взаєморозуміння та
взаємодопомоги, що є морально-правовою
основою шлюбу, тому за даних обставин
суд приймає визнання відповідачем
позову у цій частині та вважає, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечитиме
інтересам обох сторін, внаслідок чого
наявні підстави для розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 СК України особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу за проханням
позивача суд вважає можливим відновити
їй дошлюбне прізвище «Радушинська».

Статтею 180 СК України передбачено
обов'язок батьків утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Відповідач, будучи батьком
малолітньої дитини, зобов'язаний
утримувати її до досягнення нею
повноліття, що передбачено положеннями
ст. 180 СК України.

Добровільної угоди щодо утримання
дитини між сторонами не досягнуто.

Дитина проживає з позивачем згідно
довідки № 1649, виданої 18.12.2013 року КП
«ВЖРЕП № 8» Житомирської міської ради.

Суд приймає визнання відповідачем
позову в частині стягнення аліментів,
так як таке визнання позову не
суперечить закону і не порушує прав,
свобод чи інтересів інших осіб,
оскільки в матеріалах справи відсутні
докази незадовільного стану здоров'я
або непрацездатності відповідача,
відомості про перебування на його
утриманні інших осіб, його тяжкого
матеріального становища, а також
докази на підтвердження інших
обставин, які мають істотне значення
при визначенні розміру аліментів.

За таких обставин суд стягує з
відповідача на користь позивача
аліменти на малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх
видів його заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

За подання до суду позовної заяви в
частині позову про розірвання шлюбу
позивачем сплачено судовий збір в
розмірі 229 грн. 40 коп., що підтверджено
документально і тому підлягає
стягненню на її користь з відповідача.

У частині позову про стягнення
аліментів з відповідача підлягає
стягненню судовий збір в дохід держави
в розмірі 229 грн. 40 коп., так як позивач
звільнена від сплати судового збору за
подання до суду позову про стягнення
аліментів, що відповідає правилам
розподілу судових втрат, визначеним ч. 3
ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи викладене та
керуючись ст. 51 Конституції України, ст.
ст. 104, 105, 110, 112, 113, 180, 182, 183, 191 СК України,
ст. ст. 10, 60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 22 листопада 2008
року відділом реєстрації актів
цивільного стану Житомирського
міського управління юстиції між ОСОБА_2
та ОСОБА_1 за актовим записом № 2190,
розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1
відновити дошлюбне прізвище
«Радушинська».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця та жителя АДРЕСА_1,
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
аліменти на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) на
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
в розмірі 1/4 частини всіх видів його
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, до
досягнення дитиною повноліття.

Аліменти стягувати, починаючи з 18
грудня 2013 року.

Рішення суду в межах суми платежу за
один місяць підлягає негайному
виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене
до Апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Копію рішення про
розірвання шлюбу після набрання ним
законної сили надіслати до органу
державної реєстрації актів цивільного
стану за місцем ухвалення рішення для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та проставлення відмітки.

Суддя
Л.М.
Семенцова