АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Усика Г.І., Нежури В.А.

при секретарі Меєчко Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04.06.2014 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з позивача заборгованості по сплаті аліментів за період з листопада 2011 року по червень 2013 року включно в розмірі 5000 грн.. та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за вказаний період у сумі 14442,50грн., посилаючись на те, що позивачем не сплачуються аліменти згідно рішення суду від 13.08.2010.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.06.2014 відмовлено у задоволенні вказаних позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначається про незаконність, необґрунтованість рішення суду у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не з'ясував обставини справи, залишивши поза увагою доводи позивача; суддя не дослідила в судовому засіданні вимоги щодо суми заборгованості аліментів та безпідставно відмовила в задоволенні зустрічного позову. Таким чином, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвали нове про задоволення заявлених позовних вимог.

В судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, причини неявки суду не повідомила.

Відповідач повідомлявся про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання, яке підтверджується даними ГУДМС України в м. Києві /а.с.20/, проте всі судові повідомлення повернуті поштовим відділенням з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Враховуючи положення ч. 9 ст. 76, ст. 77, ст. 303-1, ч.2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Справа № 753/5463/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/10918/2014
Головуючий у суді першої інстанції: Кириченко Н.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач є батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Пирятинським райвідділом ЗАГС Полтавської області 26.05.1992, а також свідоцтвом про одруження виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції 09.05.2012, з якого вбачається, що позивач змінила прізвище «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» /а.с.5,6/.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 13.08.2010 присуджено стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти в розмірі 250 грн. щомісячно, починаючи з 19.05.2010 і до досягнення нею 23-річного віку за умови продовження навчання /а. с.9/.

06.09.2010 на підставі вказаного рішення видано виконавчий лист № 2- 444/10 /а. с. 10/.

Як вбачається з даних, викладених у довідці розрахунку заборгованості по аліментах, яка надана заступником начальника Корольовського ВДВС заборгованість по аліментам ОСОБА_2 за період з листопада 2011 року по грудень 2012 року становить 3500 грн. а згідно розрахунку заборгованості № 1209/7 ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві від 08.10.2013 заборгованість за період з січня 2013 року по вересень 2013 року становить 2250 грн. (а. с. 11, 12).

Позивач закінчила навчання 26.06.2013, про що свідчить виданий їй диплом бакалавра /а.с.7/. 23-річного віку позивач на час розгляду справи не досягла.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по сплаті аліментів в сумі 5000 грн., суд першої інстанції вказав на те, що стягнення даної суми проводиться на підставі виконавчого листа № 2-444/10 р., який знаходиться на виконанні у виконавчій службі, а подвійне стягнення аліментів не передбачено чинним законодавством

Відмова у стягненні неустойки мотивована відсутністю доказів про наявність заборгованості станом на день звернення з позовом до суду.

Проте погодитись з такими висновками суду першої інстанції в повному обсязі колегія суддів не вважає за можливе.

Так, з наведеного вище вбачається, що ОСОБА_2 за рішенням суду зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивача до досягнення нею 23-річного віку за умови продовження навчання.

Оскільки позивач припинила навчання у червні 2013 року, відповідно з цієї дати припиняється обов'язок відповідача по сплаті аліментів.

Згідно даних ВДВС відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_5 на загальну суму 5750 грн., але враховуючи, що навчання було припинено в червні 2013 року, нарахування заборгованості за липень, серпень, вересень 2013 року на суму 750 грн. є необґрунтованим. Тобто загальна сума заборгованості становить 5000 грн. Дані про погашення вказаної заборгованості в матеріалах справи відсутні.

Положеннями ст. 196 ч. 1 СК України передбачена відповідальність за прострочення сплати аліментів, а саме при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватись з наступного місяця, у якому виникла заборгованість.

З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів

Таким чином пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1 % від добутку простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості прострочення.

В даному випадку заборгованість виникла з листопада 2011 року і становить 578 днів, розмір аліментів, який підлягав сплаті визначений державним виконавцем становить 250 грн., а отже розмір пені за прострочення сплати аліментів становить 14452,5 (250:100х578).

Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів.

Отже, загальний розмір пені становить за прострочення сплати аліментів на утримання дитини розрахований за вказаною формулою становить 14442,5 грн., що відповідає здійсненому позивачем розрахунку /а.с.13/.

Отже відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів суд першої інстанції не врахував, що ст. 199 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати повнолітню дитину у зв'язку з продовженням нею навчання, що рішенням суду присуджено стягнення аліментів щомісячно до досягнення нею 23-річного віку і лише за однієї умови - продовження навчання, що факт наявності заборгованості не спростований, що в силу ст. 20 СК України позовна давність до вимог, що випливають із сімейних правовідносин не застосовується, не дав належної правової оцінки цим обставинам з огляду на те, що ст. 196 СК України закріплена відповідальність за прострочення сплати аліментів, що дає підстави для стягнення пені.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки з постановленням нового рішення в цій частині про стягнення з відповідача на користь позивача суми неустойки за прострочення сплати аліментів в розмірі 14442,5 гривен. В решті рішення суду слід залишити без змін, оскільки висновок суду про недопустимість подвійного стягнення суми аліментів відповідає обставинам страви .

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04.06.2014 - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; місце проживання: АДРЕСА_1 місце роботи ПП «Паллада-Плюс» м. Житомир провулок Цюцюри, 8А) на користь ОСОБА_1 суму пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 14442, 50 грн., а також суму судових витрат в розмірі 144, 42 грн.. Всього стягнути 14586 (чотирнадцять тисяч п'ятсот вісімдесят шість) гривень 92 копійки.

В решті рішення суду - залишити без змін

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: