Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/322/14
Головуючий у суді І-ї інстанції Льон
С.М. Категорія - 48
Доповідач Сукач Т. О.
УХВАЛА

Іменем України

27.02.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого - Сукач Т.О.

суддів - Бубличенко
В.П.

Мурашка С.І.

при секретарі - Савченко
Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про стягнення аліментів, за
апеляційної скаргою ОСОБА_3 на рішення
Ленінського районного суду міста
Кіровограда від 26 грудня 2003 року і

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2003 ОСОБА_3 звернувся з
позовом до ОСОБА_4 про розірвання
шлюбу. В обґрунтування позову
посилався на те, що 06.06.1998 року він
зареєстрував шлюб з відповідачкою у
Центральному відділі реєстрації актів
громадянського стану Кіровоградського
міськвиконкому. Мають дочку
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1. Через несумісність
характерів спільне життя не склалося, з
лютого 2003 року вони з відповідачкою
проживають окремо.

Посилаючись на зазначені
обставини, просив суд задовольнити
його вимоги.

У грудні 2003 року ОСОБА_4 пред'явила
зустрічний позов до ОСОБА_3, в якому
просила стягнути з позивача на свою
користь на утримання дочки
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в твердій
грошовій сумі в розмірі 550 грн.
щомісячно з дня звернення до суду до
повноліття дочки, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Ленінського районного
суду міста Кіровограда від 26 грудня 2003
року позов ОСОБА_3 задоволено у повному
обсязі, зустрічний позов відповідачки
- частково. Суд розірвав шлюб між ОСОБА_3
і ОСОБА_4 З позивача на користь
відповідачки на утримання дочки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнуто аліменти
в розмірі ? частини заробітку (доходу),
але не менше ? частини
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян щомісячно, починаючи з 04.12.2003
року до досягнення дочкою повноліття,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вирішено питання поро судові ви
трати.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на невідповідність
рішення суду в частині задоволення
зустрічного позову про стягнення
аліментів вимогам матеріального і
процесуального права, просить
скасувати рішення в цій частині й
ухвалити нове рішення, яким відмовити
ОСОБА_4 в задоволенні позову. Зокрема,
посилається на відсутність спору щодо
сплати аліментів на утримання дочки,
оскільки він надає матеріальну
допомогу на утримання дитини в
добровільному порядку. Крім того, судом
було порушено його процесуальні права,
так як справу було розглянуто без його
участі, він не був повідомлений про час
і місце її розгляду.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове
засідання апеляційного суду не
з'явилася, про час і місце розгляду
справи повідомлена у порядку,
визначеному ст. 76 ЦПК України, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення їй
поштового відправлення із судовою
повісткою і копією апеляційної скарги,
причину неявки не повідомила.
Враховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК
України, згідно з якою неявка сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про час і місце розгляду справи, не
перешкоджає розглядові справи, колегія
суддів вирішила розглядати справу у
відсутності відповідачки.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_3 та його представника, адвоката
ОСОБА_6, які підтримували доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, в межах визначених
ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла
висновку, що скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст.80,82 КпШС України, що був
чинним на час вирішення спору, батьки
зобов'язані утримувати своїх
неповнолітніх дітей і непрацездатних
повнолітніх дітей, які потребують
матеріальної допомоги. При ухиленні
батьків від цього обов'язку кошти на
утримання дітей стягуються з них в
судовому порядку.

Аліменти на неповнолітніх дітей з їх
батьків стягуються в розмірі: на одну
дитину - чверті, на двох дітей -
третини, на трьох і більше дітей -
половини заробітку (доходу) батьків,
але не менше 1/2 неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян на

кожну дитину, а з осіб, які працюють
за контрактом в іноземних державах, -
не менше двадцяти п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян на кожну дитину (ч.1 ст.82 КпШС
України).

Судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
з 06 червня 1998 року сторони перебували у
шлюбі (а.с.5). 06 жовтня 1998 року у них
народилася дочка ОСОБА_5, в свідоцтві
про народження якої батьком вказано
позивача (а.с.4). Через несумісність
характерів, з лютого 2003 року сторони
спільно не проживають, що стало
підставою для звернення ОСОБА_3 до суду
з позовом про розірвання шлюбу.
Незважаючи на те, що позивач допомогу
на утримання дочки надає у
добровільному порядку, відповідачка
ОСОБА_4 пред'явила зустрічний позов про
стягнення аліментів на утримання дочки
у твердій грошовій сумі в розмірі 550
грн. щомісячно до її (дочки) повноліття
(а.с.12).

Відповідно до ч.2 ст. 92 КпШС
України добровільний порядок сплати
аліментів не виключає права стягувача
аліментів у будь-який час звернутися з
заявою про стягнення аліментів до суду.

За таких обставин суд правильно, з
урахуванням положень ст.ст.82,85 КпШС
України стягнув з позивача аліменти в
розмірі ? частини заробітку (доходу),
але не менше ? частини
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян щомісячно, з дня пред'явлення
позову до повноліття дочки сторін.

Ухвалюючи рішення, суд повно та
всебічно з'ясував обставини справи,
правильно застосував норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини.

Доводи апеляційної скарги позивача про
відсутність спору між ним і
відповідачкою щодо утримання дитини,
що, на його думку, є підставою для
відмови у задоволенні позову
суперечать вимогам закону (ч.2 ст. 92 КпШС
України).

Безпідставними є доводи апеляційної
скарги про порушення судом
процесуальних прав позивача, оскільки
справу було розглянуто за його
відсутності.

До 01.09.2005 року фіксування судового
процесу здійснювалося згідно приписів
ст.ст. 198-199 ЦПК України (1963 p.), які
передбачали, зокрема, складення
протоколу про кожне судове засідання.

Із матеріалів справи вбачається, що 26
грудня 2003 року позивач брав участь у
судовому засіданні та давав пояснення
по суті пред'явленого ним позову про
розірвання шлюбу та зустрічного позову
про стягнення аліментів. Вказував на
те, що він згоден сплачувати аліменти
на утримання дочки, але не у твердій
грошовій сумі як просить відповідачка,
а у частці від доходу (а.с.15-17).

Визначаючи розмір аліментів, що
підлягають стягненню з позивача на
утримання дочки, суд врахував його
думку з цього питання.

Зауваження на протокол судового
засідання у порядку визначеному ст.200
ЦПК України 1963 року позивач до суду не
подавав.

Суд ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що відповідно до ст.308 ЦПК України є
підставою для відхилення апеляційної
скарги, яка не ґрунтується на законі і
доказах, висновків суду не спростовує,
і залишення рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.209,307,308,313-315 ЦПК України
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду
міста Кіровограда від 26 грудня 2003 року
в частині задоволення зустрічного
позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді