першої інстанції:Гоцкалюк В.Д. №
провадження:22-ц/190/1213/14Доповідач суду
апеляційної інстанції:Новіков Р. В.
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого судді:Новікова Р.В.
суддів:Кузнєцової О.О., М’ясоєдової Т.М.
при секретарі:Таранець О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів, за апеляційною скаргою
ОСОБА_7 на рішення Залізничного
районного суду м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 20
грудня 2013 р., -

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено частково.

Розірвано шлюб між сторонами.
Після розірвання шлюбу позивачці
залишено прізвище «ОСОБА_6».

Стягнуто з відповідача на користь
позивачки аліменти на утримання
неповнолітнього сина - ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у
розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з
25.11.2013 р. і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнуто з відповідача на користь
держави судовий збір.

В апеляційній скарзі ставиться
питання про зміну рішення суду у
зв'язку з неповним з'ясуванням судом
обставин, що мають значення для справи.
Зокрема, апелянт посилається на
неврахування судом першої інстанції
його майнового стану.

У судове засідання суду апеляційної
інстанції відповідач, який був, згідно
з вимогами частини 1 статті 76 ЦПК
України, належним чином повідомлений
про розгляд справи (л.с. 57) - не з'явився,
тому колегія суддів вважала можливим
розглянути справу за його відсутністю,
оскільки це відповідає положенням
процесуального закону: частині 2 статті
305 ЦПК України.

Відповідно до положень частини 1
статті 303 ЦПК України і зважаючи на
роз'яснення, викладені в п. 15 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 12
від 24.10.2008 р., - під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Тому, оскільки в
частині задоволення позовних вимог
щодо розірвання шлюбу та обов'язку
сплачувати аліменти рішення не
оскаржено, законність і
обґрунтованість перевірялася
апеляційним судом у частині визначення
розміру аліментів на утримання дитини.

Заслухавши доповідача, пояснення
позивачки, перевіривши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, зокрема
щодо стягнення аліментів на утримання
дитини, суд першої інстанції виходив із
положень статті 180 СК та недоведеності
обставин нездатності відповідача
сплачувати зазначені аліменти.

З таким висновком погоджується і
колегія суддів зважаючи на наступне.

Згідно з вимогами статті 180 СК
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до копії свідоцтва про
народження, сторони мають спільну
дитину ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на
утриманні позивачки (л.с. 6, 25).

Відповідно до положень частини 1
статті 184 та частини 1 статті 182 СК
України, якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі. При визначенні розміру аліментів
суд враховує: стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

Згідно з вимогами статей 10, 11, 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог та на підставі
доказів, наданих особами, які беруть
участь у справі. Кожна особа повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Отже, посилання відповідача на
неспроможність сплати ним аліментів у
встановленому розмірі на утримання
малолітньої дитини, у зв'язку з тим, що
він є безробітним або має низький
заробіток є необґрунтованими, оскільки
ним: працездатною особою не надано до
суду належних доказів об'єктивної
неможливості його працевлаштування на
роботу та утримання своєї дитини, що,
зважаючи на наведені правові приписи, є
його прямим обов'язком.

За таких обставин, рішення
суду першої інстанції є законним і
обґрунтованим і підстави для
задоволення апеляційної скарги та його
зміни відсутні.

На підставі викладеного і
керуючись статтями 303, 307, 308, 314, 315, 325, 327
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Залізничного районного
суду м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим від 20 грудня 2013 р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Судді:

Кузнєцова О.О.
М’ясоєдова Т.М. Новіков Р.В.

.