Справа № 510/1173/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2014 Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- при секретарі Пройка С.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу без її участі.

Позивач ОСОБА_1 на задоволенні позову наполягав, просив розглянути справу без його участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія паспорту громадянина України ОСОБА_1; копія договору від 22.06.2002р.; копія технічного паспорту на житловий будинок № 52, по вул. Проїзна, в м. Рені, власником якого записана ОСОБА_4; копія договору купівлі - продажу від 05.08.1989р.; копія витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 12.01.2011р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезгаданими вимогами до відповідачки ОСОБА_2 зазначивши, що 22.06.2002р. між ним та відповідачкою було укладено договір, згідно якого відповідачка передала у користування належний їй житловий будинок, по вул.. Проїзна, № 52, в м. Рені, яким позивач мав право користуватися на власний розсуд. Таким чином, з 2002 року по теперішній час позивач фактично, відкрито володіє житловим будинком по вул. Проїзна, № 52 в м. Рені, стежить за його технічним станом, сплачує за утримання комунальні послуги, зробив поточний ремонт та ін. У звязку із вищевикладеними обставинами позивач ОСОБА_1 вважає, що має право на житловий будинок, оскільки з 2002р. володіє та безперервно користуються ним, слідкує за його технічним станом, несе витрати у звязку із його утриманням, зберігає у себе всю документацію на нього, як власник нерухомості, отже з підстав ст. 344 ЦК України набув право власності на нерухомість.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно із ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

За ч. 1, 3 ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо

інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Як виходить з доводів позивача, він з 2002 р. по теперішній час безперервно, відкрито володіє житловим будинком, сплачує всі належні платежі, як власник нерухомості, розпоряджається нею. За весь час володіння позивачем будинком, ОСОБА_2 як власник, не предявляла до позивача жодних вимог про витребування нерухомості, документів на нього, не брала участі в утриманні будинку та не несла витрат по сплаті належних платежів. На момент розгляду справи в суді ОСОБА_2 не заперечувала щодо фактів, вказаних у позові, визнала позовні вимоги в повному обсязі.

Таким чином, суд встановив, що володіння позивачем житловим будинком є добросовісними (тобто позивач вважає, що він володіє нерухомістю з законних підстав, оскільки була фактично досягнута домовленість про дарування нерухомості), правомірним, відкритим (позивач, вважає себе власником, сплачує комунальні платежі за утримання будинку, розпоряджається житлом та ін.) та безперервним. Таким чином, суд вважає, що житловий будинок цілком з законних підстав був переданий у володіння та користування позивача, внаслідок чого останні набули право власності на нього за набувальною давністю.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача щодо визнання за ними права власності на житловий будинок.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 344, 397 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 за набувальною давністю право власності на житловий будинок з надвірними спорудами № 52 по вул. Проїзна, в м. Рені Одеської області.

Строк оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області: 10 днів - з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.І. Дудник