КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА МАКІЇВКИ
Провадження № 2/268/380/14
Справа № 268/4221/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014
року
м. Макіївка

Кіровський районний суд міста Макіївки
Донецької області у складі:

головуючий суддя Ситенко
А.І.

при секретарі
Тіняковій Д.Ю.

за участю позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні місцевого суду
в м. Макіївці цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

04 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, мотивуючи свої
вимоги фактичним припиненням сімейних
відносин і неможливістю збереження
сім'ї.

У судовому засіданні ОСОБА_1
підтримала заявлені позовні вимоги, на
обґрунтування яких послалась на
обставини, викладені у позовній заяві,
та зазначив, що з 17 листопада 1995 року
перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому
шлюбі, від якого мають неповнолітніх
дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з
відповідачем не склалося, оскільки у
кожного з них різні, не співпадаючи
погляди на питання подружніх
взаємовідносин і поведінки у сім'ї, у
зв'язку з чим між ними виникали
суперечки, які призвели до втрати
почуття поваги та любові. У липні 2009
року вони припинили шлюбні відносини, з
цього часу не ведуть спільне
господарство і фактично не спілкуються
між собою. За час окремого проживання
він дійшов висновку, що примирення між
ними та подальше подружнє життя стало
неможливим, а збереження шлюбу
суперечить інтересам кожного із них.

Посилаючись на наведені обставини,
позивачка просить суд розірвати шлюб
між нею та ОСОБА_2, просить змінити її
прізвище на дошлюбне «ОСОБА_1».

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнав, зазначивши, що дійсно перебуває
з позивачком у зареєстрованому шлюбі. З
причини різних поглядів на життя вони у
липні 2009 року припинили шлюбні
відносини, з того часу сумісного
господарства не ведуть. Примирення між
ними неможливо. Приймаючи до уваги, що
сім»я з позивачкою існує лише
формально, він не заперечує проти
задоволення позову та розірванні їх
шлюбу.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи та дослідивши надані
докази, суд у межах заявлених позовних
вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив
наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 17
листопад 1995 року у Міському відділі
реєстрації актів громадянського стану
м.Макіївки Донецької області, актовий
запис № 2344.

Подружжя має неповнолітніх
дітей: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Для сторін цей
шлюб перший.

Відповідно до положень статті 51
Конституції України та частини першої
статті 24 Сімейного кодексу України и
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка.

Суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, згідно припису статті 112 СК
України, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення. При
цьому суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя.

Як убачається із матеріалів справи і
встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
припинили шлюбні відносини у липні 2009
року, не проживають однією сім'єю і не
ведуть сумісне господарство. За цей час
подружжя не здійснили дій щодо
збереження сімейних стосунків, між
ними встановились неприязні
взаємовідносини. Конфліктна ситуація
між ними негативно впливає на розвиток
і виховання неповнолітніх дітей. Суд
вважає, що за таких обставин надання
подружжю строку для примирення у
даному випадку суперечить моральним
засадам суспільства.

Згідно приписів ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Визнання відповідачем позову
не суперечить закону та не порушує
права, свободи та інтереси інших осіб,
тому позов підлягає задоволенню у
повному обсязі.

Згідно до положень статті 3 СК України
сім'ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають спільні права та обов'язки.

Проаналізувавши встановлені конкретні
обставини по справі, оцінивши надані
сторонами в силу вимог ст. 60 ЦПК України
докази в їх сукупності, суд, приймаючи
до уваги існуючі взаємини між
подружжям, ступінь конфліктних
стосунків та причини розлучення,
небажання кожного з них продовжувати
шлюбні відносини, суд дійшов висновку,
що подальше спільне життя ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 і збереження їх сім'ї неможливе
і суперечить інтересам кожного з них,
що має істотне значення, позовна заява
відповідає дійсній волі подружжя, тому
позов про розірвання шлюбу підлягає
задоволенню.

Позивач не вимагає компенсації за
понесені судові витрати, пов'язані із
зверненням до суду.

На підставі вищенаведеного, керуючись
статтями 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215 Цивільного
процесуального кодексу України,
статтями 110-112 Сімейного кодексу
України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу
задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, і ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 17
листопада 1995 року у Міському відділі
реєстрації актів громадянського стану
м.Макіївки Донецької області, актовий
запис № 2344, розірвати.

За вибором позивачки, її
прізвище «ОСОБА_1» замінити на дошлюбне
прізвище «ОСОБА_1».

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду Донецької
області через Кіровський районний суд
м. Макіївки протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: