Справа №577/5617/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Кравченко В. О.Номер
провадження 22-ц/788/39/14 Суддя-доповідач -
Лузан Л. В. Категорія - 27
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Сибільової Л. О., Криворотенка
В. І.,

за участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 12 листопада 2013 року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

в с т а н о в и л а
:

18 жовтня 2013 року ПАТ КБ "Приватбанк"
звернувся до суду з позовом,
посилаючись на те, що ОСОБА_3 не виконує
зобов'язання за кредитним договором,
просив суд стягнути з відповідача
заборгованість, яка станом на 10 жовтня
2013 року складає 24312 грн. 69 коп., з них:

- 3000,00 грн. - заборгованість за кредитом;

- 12118,76 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

в тому числі :

несплачені проценти на поточну
заборгованість - 56,73 грн.

несплачені проценти на прострочену
заборгованість - 12062,03 грн.

- 7560,00 грн. - заборгованість по комісії
за користуванням кредитом;

в тому числі :

нарахована комісія - 105,00 грн.

прострочена комісія - 7455,00 грн.

а також штрафи відповідно до пункту 8.6
Умов та правил надання банківських
послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована
частина),

- 1133,94 грн. - штраф (процентна складова)
(а.с.5-10).

Рішення суду від 12 листопада 2013 року
позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк"
задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
"Приватбанк" заборгованість по
кредитному договору б/н від 22 листопада
2007 року, що утворилася станом на 10
жовтня 2013 року, загальною сумою 24312 грн.
70 коп., а також судові витрати - 243 грн. 13
коп., всього 24555 грн. 83 коп.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду і
постановлення нового рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог з
тих підстав, що судом неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, що у справі не були доведені
обставини, що мають значення для
справи, які суд визнав встановленими,
що висновки суду не відповідають
обставинам справи та що судом були
порушені норми матеріального і
процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення особи, яка бере участь у
справі, вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, пославшись на вимоги ст.ст.
526, 611, 1054 ЦК України, виходив з того, що
зобов'язання має виконуватись
сторонами належним чином та у строк,
встановлений договором, а також з
доведеності позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що з таким
висновком суду повністю погодитися не
можна, оскільки суд дійшов його без
повного і всебічного з'ясування
дійсних обставин справи, прав та
обов'язків сторін у спірних
правовідносинах, належної правової
оцінки зібраних у справі доказів. У
зв'язку з цим колегія суддів вважає, що
постановлене у справі рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позову. При
цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається наступне.

22 листопада 2007 року між ПАТ КБ
"Приватбанк" та ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір, відповідно до якого
ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 3000 грн.
у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою 24 %
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом (а.с.11-19).

Укладений сторонами договір
складається з підписаної відповідачем
"заяви" та "Умов та правил надання
банківських послуг".

У підписаній відповідачем "заяві"
зазначається наступне : "выражаю
согласие с тем, что настоящее заявление
вместе с Памяткой клиента, Условиями и
Правилами предоставления банковских
услуг, а также тарифами составляет
между мной и банком договор о
предоставлении банковских услуг".

Слід зазначити, що позивач не наддав
суду ні "Пам'ятки клиєнта", ні "Тарифів",
про які йде мова у названих документах.

Відповідно до положень "Умов та правил
надання банківських послуг" :

"п.5.3 Сроки и порядок погашения по
Кредиту (кредитный лимит, кредитная
линия) по платежным картам с
установленным Минимальным
обязательным платежом приведен в
Памятке Клиента, которая является
неотъемлемой частью Договора. Платеж
включает плату за пользование
Кредитом, предусмотренную Тарифами, и
часть задолженности по Кредиту ( ас.18) ;

п. 5.4 Срок погашения по Кредиту
(кредитный лимит, кредитная линия) по
платежным картам без установленным
Минимального обязательного платежа,
производиться в следующем порядке:

срок погашения процентов по Кредиту -
ежемесячно за предыдущий месяц;

срок погашения Кредита - в полном
объеме, не позднее последнего дня
месяца, указанного на платежной карте
(в поле MONTH) ( ас.18);

п. 5.5 За пользование Кредитом Банк
начисляет проценты в размере,
установленном Тарифами Банка, из
расчета 360 (триста шестьдесят)
календарных дней в году ( ас.18);

п. 5.5.1 За несвоевременное исполнение
долговых обязательств (пользование
Простроченным кредитом и Овердрафтом)
Держатель оплачивает проценты по
повышенной процентной ставке или
дополнительную комиссию, размеры
которых определяются Тарифами ( ас.19);

п. 5.5.2. Проценты за пользование Кредитом
(в том числе Простроченным кредитом и
Овердрафтом), предусмотренные
Тарифами, начисляются в последний день
операционный день месяца за каждый
календарный день за фактически
израсходованные в счет Кредита
средства, со дня списания суммы с
карточного счета ( ас.19);

п. 5.6.1. Очередность и размер погашения
Долговых обязательств осуществляется
в порядке, изложенном в Памятке
клиента, являющейся неотъемлемой
частью договора ( ас.19);

п. 5.7. Банк имеет право требовать
досрочного исполнения Долговых
обязательств в целом или определенной
Банком доли в случае неисполнения
Держателем и/или Доверенным лицом
Держателя своих Долговых и других
обязательств по этому Договору ( ас.19);

п. 8.6. При нарушении Клиентом сроком
платежей по любому из денежных
обязательств, предусмотренных
настоящим договором более чем на 120
дней, Клиент обязан уплатить банку
штраф в размере 500 грн. + 5% от суммы иска
(ас.16);

п. 9.12 Договор действует в течении 12
месяцев с момента подписания. Если в
течении этого срока ни одна из сторон
не проинформирует другую сторону о
прекращении действия Договора, он
автоматически лонгируется на такой же
срок " (ас.17).

Як під час розгляду справи у суді
першої інстанції, так і в апеляційній
скарзі відповідач просив суд
застосувати позовну давність.
Відмовляючи у задоволенні названого
клопотання, суд першої інстанції
послався на те, що відповідно до
укладеного сторонами договору якщо
протягом 12 місяців ні одна із сторін не
проінформувала другу сторону про
припинення дії Договору, він
автоматично лонгується на такий же
строк.

Такі висновки не ґрунтуються на
вимогам діючого законодавства,
оскільки вбачається, що суд першої
інстанції помилково ототожнив позовну
давність зі строком дії договору.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
підлягає скасуванню. Ухвалюючи нове
рішення, колегія суддів виходить з
наступного.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Частиною 1 ст. 259 ЦК України
передбачається, що позовна давність,
встановлена законом, може бути
збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Статтею 260 ЦК передбачається, що
позовна давність обчислюється за
загальними правилами визначення
строків, встановленими статтями 253 - 255
цього Кодексу. Порядок обчислення
позовної давності не може бути
змінений за домовленістю сторін.

Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

За статтею 267 ЦК 3. Позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. 4. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові. 5. Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту.

В матеріалах справи відсутні дані про
те, що між сторонами існує домовленість
про збільшення позовної давності. За
наведених обставин при вирішенні даної
справи колегія суддів виходить із
загального строку позовної давності у
три роки, передбаченого ст. 257 ЦК
України, та відсутності доказів про
існування між сторонами договору про
збільшення позовної давності, як це
вимагається ст. 259 ЦК України.

Щодо застосування 3-х річного строку
позовної давності при вирішенні даної
справи колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне.

Колегія суддів керується правовими
позиціями, висловленими Верховним
Судом України у постанові від 06
листопада 2013 року (у справі № 6-116 цс 13)
за наслідками розгляду заяви про
перегляд судових рішень із мотивів
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, оскільки вони
обов'язкові для усіх судів України.
Згідно з ч.2 ст. 214 ЦПК України при виборі
правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1
ст. 355 цього Кодексу.

Зокрема, у названій постанові від 06
листопада 2013 року (у справі № 6-116 цс 13)
була висловлена наступна правова
позиція.

Відповідно до ст. 261 ЦК України початок
перебігу позовної давності співпадає з
моментом виникнення у зацікавленої
сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами
кредитора, які випливають з порушення
боржником умов договору (графіка
погашення кредиту) про погашення боргу
частинами (щомісячними платежами)
починається стосовно кожної окремої
частини, від дня, коли відбулося це
порушення.

Позовна давність у таких випадках
обчислюється окремо по кожному
простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків
сплати чергових платежів, передбачених
договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України кредитор протягом усього часу -
до встановленого договором строку
закінчення виконання останнього
зобов'язання вправі заявити в суді
вимоги про дострокове повернення тієї
частини позики (разом з нарахованими
процентами - ст. 1048 ЦК України ), що
підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення
кредитора до суду платежі підлягають
стягненню у межах позовної давності по
кожному із платежів.

Вбачається, що позичальник
зобов'язаний здійснювати повернення
кредиту частинами (щомісячними
платежами) та щомісячно сплачувати
проценти за користування кредитом.

Оскільки умовами договору встановлені
окремі самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
повернути весь борг частинами та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового платежу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення
строку його погашення.

Таким чином, оскільки за умовами
договору погашення кредиту повинно
здійснюватись позичальником частинами
щомісяця, початок позовної давності
для стягнення цих платежів необхідно
обчислювати з моменту (місяця, дня)
невиконання позичальником кожного із
цих зобов'язань.

Отже, аналізуючи умови договору сторін
та зміст зазначених правових норм, слід
дійти висновку про те, що у випадку
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежа.

З урахуванням вищенаведеного при
вирішенні питання про стягнення з
відповідача суми заборгованості
колегія судді виходить з наступного.

Судом встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що кредит в сумі 3000
грн. був отриманий 23 листопада 2007 року.
Платежі по погашенню кредиту та інших
нарахованих платежів не здійснювались.

Позовну заяву ПАТ КБ "Приватбанк"
надіслав до суду 18 жовтня 2013 року, а
тому позивач втратив можливість у
судовому порядку захистити своє
порушене право про стягнення
щомісячних платежів, нарахованих поза
межами 3-річної позовної давності,
тобто нарахованих з 2007 року до 18 жовтня
2010 року.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що з відповідача підлягає
стягненню 12446,90 грн. :

- поточна заборгованість за
кредитом в сумі 2025,88 грн.,

- прострочена заборгованість за
кредитом в межах трирічної позовної
давності в сумі 58,64 грн. (974, 12 грн. - 915,48
грн.),

- заборгованість за процентами в
межах трирічної позовної давності в
сумі 6582,38 грн. (12118,76 грн. - 5536,38 грн.)

- заборгованість за комісією в
межах трирічної позовної давності в
сумі 3780 грн. (7560 грн.- 3780 грн.) .

При вирішенні питання про розподіл
судових витрат у справі колегія суддів
керується вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, відповідно до якої стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Позовні вимоги задоволені частково, на
50 %, а тому понесені ПАТ КБ "Приватбанк"
судові витрати у сумі 120 грн. підлягають
відшкодуванню за рахунок відповідача .

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, пп. 1, 2, 3, 4 ч.1
ст.309, ст.ст.313, 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів -

в и р і ш и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 12 листопада
2013 року скасувати і ухвалити нове
рішення.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" 12446 грн. 90 коп.
заборгованості за кредитним договором
б/н від 22 листопада 2007 року, що
утворилася станом на 10 жовтня 2013 року,
та 120 грн. - в рахунок відшкодування
витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні іншої частини позову
відмовити у зв'язку з пропуском строку
позовної давності.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу може бути оскаржене у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
рішенням апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -