АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1819/14Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 Шимчик Р.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВініченка Б. Б.
суддівХрапка В. Д. , Новікова О. М.
при секретаріРибасюк О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Березино» Мельника Романа Андрійовича на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 06 березня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до товариства з обмеженою відповідальністю «Березино» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_7 звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона є власником земельної ділянки (паю), площею 4,21 га, яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № НОМЕР_1 була виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Червонокутської сільської ради Жашківського району.

01 вересня 2009 року між нею та ТОВ «Березино» було укладеного договір оренди землі, термін дії якого закінчився 01 січня 2014 року.

Позивачка вказувала, що протягом періоду дії договору підприємство не добросовісно виконувало умови договору, а тому позивачем було прийняте рішення про самостійне використання земельної ділянки.

ОСОБА_7 неодноразово зверталася до відповідача з письмовим повідомленням про те, що в подальшому вона не має наміру поновлювати договір оренди землі з ТОВ «Березино» та просила повернути їй земельну ділянку після закінчення терміну дії договору, тобто до 01 січня 2014 року.

Однак, у грудні 2013 року відповідач ТОВ «Березино» надіслав позивачці лист з проханням укласти новий договір з умовою збільшення орендної плати до 6, 4 %

Крім того, підприємство втратило своє переважне право на поновлення договору, оскільки порушило п. 8 договору оренди землі від 01 вересня 2009 року та не вчасно звернулось до неї із пропозицією.

На даний час ТОВ «Березино» незаконного утримує земельну ділянку, тому ОСОБА_7 просила зобов'язати ТОВ «Березино» звільнити земельну ділянку, яка належить їй на праві власності згідно державного акту серії ЯБ № НОМЕР_1, виданого 05 жовтня 2004 року і знаходиться в адмінмежах Червонокутської сільської ради Жашківського району Черкаської області та не вчиняти перешкод в користуванні земельною ділянкою. Стягнути з ТОВ «Березино» на її користь понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. та на юридичну допомогу в розмірі 2 500 грн.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 06 березня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник ТОВ «Березино» подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на незаконність рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_7, районний суд зазначив, що орендар ТОВ «Березино» втратило право на переважне право на поновлення строку дії договору оренди, такий договір припинив свою дію, а тому орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем ( за необхідності) істотні умови договору і , за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі ( щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частиною 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, між сторонами 01 вересня 2009 року було укладено договір оренди землі. Договір укладено терміном до 01 січня 2014 року.

19 червня 2013 року ОСОБА_7 звернулася до директора ТОВ «Березино» із заявою, в якій просила після закінчення терміну дії договору - 01 січня 2014 року звільнити орендовану товариством земельну ділянку та повернути. (а.с. 12)

10 грудня 2013 року позивачка повторно направила ТОВ «Березино» лист-повідомлення, в якому заперечувала проти поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк та просила вважати даний лист відмовою орендодавця від такої пропозиції. (а.с. 14)

13 січня 2014 року ОСОБА_7 направила відповідачу лист-повідомлення про заперечення в укладенні договору оренди землі на новий строк та в термін до 31 січня 2014 року просила передати належну їй земельну ділянку за актом прийому-передачі. (а.с. 13).

Матеріали справ не містять доказів про повідомлення орендарем орендодавця в установлений строк про переважне право на укладення договору оренди землі, проект додаткової угоди не направляв.

Тому суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про задоволення позову.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на договір про користування земельними частками (паями) на умовах обміну від 19 березня 2014 року (а.с. 31), укладений між ТОВ «Березино» і СФГ «Пащенко» із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 510 ЦК України передбачено, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до ст. 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Відповідно до вказаного договору від 19 березня 2014 року власник земельної ділянки не є стороною договору. В договорі не встановлено для власника земельної ділянки будь-яких обов'язків. Тому цей договір ніяк не вплинув на повернення земельної ділянки позивачу.

При ухваленні рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_7 судом першої інстанції було вирішено питання з приводу розподілу судових витрат, зокрема стягнуто з ТОВ «Березино» на користь позивачки сплачені нею судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. та 2 500 грн. витрат на правову допомогу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком районного суд, виходячи з наступного.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Виходячи із змісту ст.ст. 56, 84 ЦПК України, ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у розгляді справи.

Згідно із ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Така особа має право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, були присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що 24 лютого 2014 року позивач надала довіреність ОСОБА_8 для участі в розгляді справи як представник позивача. (а.с. 19)

11 травня 2013 року між позивачем ОСОБА_7 і приватним підприємцем ОСОБА_8 було укладено договір про надання правової допомоги. (а.с. 20)

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 19 від 20 лютого 2014 року позивачем сплачено приватному підприємцю ОСОБА_8 2 500 грн. (а.с. 16)

Відомості про те, що остання була допущена до участі в розгляді справи ухвалою суду як особа, що надає правову допомогу, відсутні.

06 березня 2014 року ОСОБА_8 звернулася до суду із клопотанням про розгляд справи за її відсутності, вказавши себе як представника позивача за довіреністю.

Таким чином, ОСОБА_8 приймала участь у розгляді справи як представник позивача за довіреністю із повноваженнями представника, передбаченими ст. 44 ЦПК України, суд не постановляв ухвалу про допуск до участі у справі ОСОБА_8, як особи, яка надає правову допомогу. Документ про те, що ОСОБА_8 є фахівцем у галузі права у матеріалах справи відсутній.

За таких обставин у суду не було підстав стягувати із відповідача на користь позивача 2 500 грн. витрат на правову допомогу.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Березино» Мельника Романа Андрійовича задоволити частково.

Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 06 березня 2014 року змінити.

Зменшити розмір судових витрат, стягнутих із Товариства з обмеженою відповідальністю «Березино» на користь ОСОБА_7 до 243 грн. 60 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :