справа № 2/489/864/14
Рішення

Іменем України

27 лютого 2014 року
м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

при секретарі Коденко К.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди

в с т а н о в и в:

У лютому 2014 року позивач звернулася до
суду з позовом, який уточнила в ході
розгляду справи та остаточно просила
стягнути з відповідача 17502,00 грн.
матеріальної шкоди та 20000,00 грн. в
рахунок компенсації моральної шкоди.

Позивач вказала, що вироком
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 17.01.2014 відповідач ОСОБА_3
визнаний винним та притягнутий до
кримінальної відповідальності за
злочин, передбачений частиною першою
статті 185 КК України.

Своїми злочинними діями, які полягали у
викраденні золотих виробів 585 проби
загальною вагою 36,67 грамів, відповідач
завдав позивачу матеріальну шкоду в
сумі 17502, 00 грн.

Внаслідок неправомірних дій їй також
завдано моральні страждання і
переживання, які позивач оцінила в 20000,00
грн.

У судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги підтримали
та просили їх задовольнити.

Відповідач позов визнав.

Суд, заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи і
оцінивши зібрані у справі докази,
вважає позов таким, що підлягає
частковому задоволенню виходячи з
наступного.

Із змісту позову вбачається, що сторони
перебували у близьких стосунках та
мали намір створити сім'ю. Але,
відповідач скориставшись довірою
привласнив золоті вироби, які були
придбані за рахунок позивача, викравши
їх.

Вироком Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 17.01.2014 відповідач ОСОБА_3
визнаний винним та притягнутий до
кримінальної відповідальності,
передбаченої частиною першою статті
185 КК України. Цивільний позов не
вирішувався.

З вироку суду вбачається, що відповідач
викрав золоті вироби в кількості 9 шт.,
вагою 36,67 грамів, які в подальшому ним
були реалізовані.

До винесення вироку відповідач
повернув один золотий ланцюжок, який
позивачу не належав, через це загальна
вага викрадених золотих виробів склала
34,67 грамів.

Вказаних обставин відповідач не
оспорював.

У підтвердження вартості золотих
виробів позивач надала довідку ФОП
ОСОБА_4 в якій вказано, що станом на
12.02.2014 вартість золотих виробів 585
проби складає 450 гривень.

Таким чином, на дату ухвалення рішення
розмір матеріальної шкоди складатиме
17502,00 грн. (34,7 х 450).

Відповідно до частини четвертої статті
61 ЦПК України вирок у кримінальній
справі, що набрав законної сили, або
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Як роз'яснено у пункті 2 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
27.031992 N 6 «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що шкода,
заподіяна особі і майну громадянина
або заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Згідно частини першої статті 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку про обґрунтованість вимог в
частині відшкодування майнової шкоди
та задоволення позову в цій частині в
повному обсязі.

Незважаючи на визнання позову
відповідачем, суд не в повній мірі
погоджується із розміром моральної
шкоди, на стягненні якого наполягає
позивач.

В обґрунтування вимог про
відшкодування моральної шкоди позивач
зазначила, що через злочинні дії
відповідача їй завдано моральні
страждання і переживання.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: 1) у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; 3) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

За змістом частин першої та другої
статті 1167 ЦК України моральна шкода,
заподіяна фізичній або юридичній особі
неправомірними рішенням, дією чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Судом приймається до уваги, що
вчиненням відповідачем відносно
позивача злочину з корисливих мотивів
останній значно порушило звичний режим
життя, призвело до душевних страждань.
Тому суд, зважаючи на характер та
обсяги душевних страждань, тяжкість
вимушених змін у життєвих стосунках
позивача з відповідачем, враховуючи
вимоги розумності та справедливості,
визначає відшкодування моральної
шкоди у розмірі 3000,00 грн.

Відповідно до частин першої, другої
статті 84 ЦПК України витрати, пов'язані
з оплатою правової допомоги адвоката
або іншого фахівця в галузі права,
несуть сторони, крім випадків надання
безоплатної правової допомоги.
Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Згідно статті 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Понесені на оплату послуг адвоката
витрати позивач, крім угоди,
підтвердила квитанцію до прибуткового
касового ордеру № 66 від 25.02.2014,
відповідно до якого сплачено 1000,00 грн.

Із журналу судових засідань
вбачається, що представник позивача
приймала участь в судових засіданнях,
тривалість яких склала 13 хвилин.

Таким чином, враховуючи розмір
мінімальної заробітної плати, який
встановлено Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» на
рівні 1218 гривень, відшкодуванню
позивачу підлягає 105,56 грн. витрат,
понесених на правову допомогу (1218,00 х 40
% / 60 х 13).

Так як позивач звільнена від сплати
судового збору, відповідно до статті 88
ЦПК з відповідача пропорційно
задоволеному позову на користь держави
підлягає стягненню 205,02 грн. судового
збору.

Керуючись статтями 10,11, 14, 60, 62, 88, 212-214
ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (іден. номер НОМЕР_1)
на користь ОСОБА_1 17502,00 грн.
матеріальної шкоди та 3000,00 грн.
моральної шкоди, а також 105,56 грн.
витрат, понесених на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 (іден. номер НОМЕР_1)
на користь держави 205,02 грн.

У іншій частині вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, яка може бути
подана до апеляційного суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

суддя

Повний текст рішення

підписано 03.02.2014.