АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/9792/2014 Доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2014 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача Антоненко Н.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Слащуку А.С.

за участю представника позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені: стягнуто з ОСОБА_3 на її користь 9 900,00 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ на день ухвалення рішення склало 115 381,00 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до боргової розписки 12.01.2013 між сторонами укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від позивача у борг кошти в розмірі 9 900,00 дол. США зі строком повернення до 01.06.2013. На даний час гроші не повернуті.

Виходячи з того, що посилання відповідача на неотримання грошей від позивача, а також що договір позики укладений під примусом, не підтверджені належними та допустимими доказами, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову та задовольнив його.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 16.06.2014 та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Відповідач у судове засідання апеляційного суду не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 84), заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Крім того, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Правильно встановлено судом першої інстанції, що факт отримання ОСОБА_3 грошей від ОСОБА_4 підтверджується наявною у матеріалах справи борговою розпискою від 12.01.2013 (а.с. 4). Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що гроші не були отримані, ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції відповідачем у передбаченому ст.ст. 10, 60 ЦПК України порядку не надано.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що розписка була написана ним під тиском, не заслуговують на увагу, адже самі по собі посилання відповідача на вказані факти не дають підстав вважати їх доведеними, а належних і допустимих доказів на їх підтвердження у передбаченому ст.ст. 10, 60 ЦПК України порядку суду не надано.

За таких обставин висновок суду, викладений в оскаржуваному рішенні, ґрунтується на вимогах закону, підтверджується матеріалами справи та належними доказами і доводами апеляційної скарги не спростовуються.Передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для скасування рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2014 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 309 313 - 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна