справа №474/43/14-ц П.№2/474/10/14
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06.03.2014 року смт Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого судді Сорочан А. В.

секретар судового засідання Євтушок Є. В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Врадіївка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи відділ агропромислового розвитку Врадіївської райдержадміністрації, сільськогосподарський виробничий кооператив « Хлібороб» ( далі СГВК « Хлібороб») про визнання договору купівлі частки транспортного засобу дійсним та права власності на нього, -

в с т а н о в и в :

10.01.2014 року позивач звернувся до районного суду з вказаним позовом, мотивуючі свої позовні вимоги тим, що йому та відповідачам по справі на праві спільної часткової власності належить транспортний засіб трактор марки МТЗ -80, 1980 року випуску, державний номер НОМЕР_1, заводський НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3. Вказаний трактор їм дістався згідно рішення СГВК « Хлібороб» у результаті розпаювання спільного майна. На підставі акту прийому -передачі №3 від 10.05.2005 року колишнім членам господарства - « група ОСОБА_1», в яку входили 13 осіб, було передано у спільну часткову власність вказаний транспортний засіб, який в подальшому за згодою всіх співвласників використовувався позивачем. 20 квітня 2012 року рішенням Врадіївського районного суду, яке набрало законної сили 05.05.2012 року , визнано право власності за ОСОБА_1 на частку у тракторі , що складає 63, 44 % ( частки позивача та ще 5 співвласників ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які вони йому продали). На даний час позивач викупив решту часток співвласників ( всього 7 - ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_6ОСОБА_4, ОСОБА_5 - відповідачі по справі, та ОСОБА_12, ОСОБА_13, які померли). Через ту обставину, що фактично договір купівлі часток трактора відбувся, що підтверджується письмовими доказами, через ухилення співвласників від нотаріального посвідчення цього договору та смерті двох співвласників, він не може у позасудовому порядку посвідчити договір нотаріально та визнати право власності на решту частини трактора.

Під час судового розгляду позивач позов підтримав та просив його задовольнити повністю, зіславшись на встановлені судом обставини.

Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги визнали повністю та просили постановити рішення у зв»язку з визнанням позову, наслідки визнання позову їм зрозумілі. Вони підтвердили факт отримання грошей за частку кожного у транспортному засобі за їх добровільною згодою. Претензій до ОСОБА_1 не мають. Окрім того, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є спадкоємцями ОСОБА_13, ОСОБА_12, підтвердили факт отримання грошей і за частки спадкодавців.

Відповідач ОСОБА_6 до суду не з»явився з поважної причини та надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю та просив постановити рішення у зв»язку з визнанням позову, наслідки визнання позову йому зрозумілі.

Треті особи до суду не з»явилися з невідомої суду причини, хоча повідомлялися про час та місце розгляду справи належним чином, що не є перешкодою для розгляду справи у їх відсутність.

Відповідно до положень ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевірив законність визнання позову відповідачами, суд вважає вимоги, викладені в заяві, такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, трактор колісний, марки МТЗ -80, 1980 року випуску, державний номер НОМЕР_1, заводський НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3 знаходиться у спільній часткові власності 13 співвласників. Вказаний трактор їм дістався згідно рішення СГВК « Хлібороб» у результаті розпаювання спільного майна. На підставі акту прийому -передачі №3 від 10.05.2005 року колишнім членам господарства - « група ОСОБА_1», в яку входили 13 осіб, було передано у спільну часткову власність вказаний транспортний засіб, який в подальшому за згодою всіх співвласників використовувався позивачем.

29.07.2003 року померла одна із співвласників майна ОСОБА_12. 26 квітня 2009 року помер ще один із співвласників майна ОСОБА_13. Спадкоємцями померлих є інші співвласники майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру.

20 квітня 2012 року рішенням Врадіївського районного суду, яке набрало законної сили 05.05.2012 року , яке для даної справи має преюдиційне значення та за вимогами ч.3 ст. 61 ЦПК обставини, встановлені вказаним рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, визнано право власності за ОСОБА_1 на частку у тракторі , що складає 63, 44 % ( частки позивача та ще 5 співвласників ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11.)

17.04.2012 року позивач ОСОБА_1, маючи переважне право на купівлю часток у спільному майні, досяг згоди з іншими співвласниками майна та викупив частки трактора, що належали ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_6ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_12, ОСОБА_13, що визнали відповідачі по справі та підтверджується письмовими доказами про отримання компенсації за частку у спільному майні.

У подальшому відповідачі по справі ухилилися від нотаріального посвідчення договору купівлі часток транспортного засобу, що перебуває у спільній частковій власності.

Встановив вказані обставини, суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини щодо переважного права купівлі частки у праві спільної часткової власності, визнання договору купівлі-продажу часток дійсним та права власності на вказане майно.

Згідно ст. 209 ЦК України , правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 362 ЦК України, у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів.

За вимогами ст. 363 ЦК України, частка у праві спільної часткової власності переходить до набувача за договором з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін. Частка у праві спільної часткової власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, переходить до набувача відповідно до статті 334 цього Кодексу.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації ( ст. 364 ЦК України).

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. ( ст. 220 ЦК України)

Враховуючи, що сторони домовилися та виконали всі істотні умови договору , така домовленість підтверджується письмовими доказами, відбулось повне виконання договору, та одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, і позивач у зв»язку як з ухиленням від нотаріального посвідчення договору, так і смерті двох співвласників спільного майна, у іншому, окрім судового порядку, не взмозі узаконити своє право купівлі часток у праві спільної часткової власності, у суду є законні вимоги для визнання договору дійсним та визнання права власності на весь транспортний засіб , що був предметом договору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 174, 212, 213,214, 215, 218, ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи відділ агропромислового розвитку Врадіївської райдержадміністрації, сільськогосподарський виробничий кооператив « Хлібороб про визнання договору купівлі-продажу часток транспортного засобу дійсним та права власності на нього- задовольнити.

Договір купівлі-продажу від 17.04.2012 року щодо часток рухомого майна - транспортного засобу трактор колісний марки МТЗ -80, 1980 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, заводський НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3, укладеного між громадянами України ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , право приватної власності на рухоме майно - транспортний засіб трактор колісний марки МТЗ -80, 1980 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, заводський НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення Врадіївського районного суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. В. Сорочан