25 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Рейнарт І.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
на рішення Деснянського районного суду
м. Києва від 19 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визначення порядку користування
У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення
порядку користування квартирою
Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 19 листопада 2013 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить суд
скасувати рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 19 листопада
2013 року та ухвалити нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити та
встановити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_1 у
користування житлову кімнату площею 17,3
кв.м. з лоджією, а житлові кімнати
площею 12,2 кв.м. та площею 12,3 кв.м. з
лоджією залишити у користуванні
ОСОБА_3, залишити в спільному
користуванні позивача та відповідача
приміщення загального користування:
кухню, ванну, вбиральню, коридор.

В обґрунтування своїх вимог апелянт
посилається на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
неправильне застосування норм
матеріального права.

Справа № 754/6827/13-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/2092/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Буша
Н.Д.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Качан В.Я. Заслухавши
доповідь головуючого, пояснення осіб,
які з'явились в судове засідання,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до Свідоцтва про право
власності на житло № 2955 від 30.03.1998 року
квартира АДРЕСА_1 на праві приватної
власності належить ОСОБА_6 та членам
його сім'ї ОСОБА_3 і ОСОБА_1 в рівних
долях.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6, про що
свідчить Свідоцтво про смерть від
25.12.2000 року.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину
за законом від 03.03.2003 року спадкоємцями
майна ОСОБА_6 є в рівних частинах кожен:
сини померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_1
Спадкове майно складається із 1/3
частини квартири АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач та відповідач є співвласниками
квартири АДРЕСА_1 в рівних долях.

У відповідності до Технічного
паспорту, плану та технічної
характеристики приміщень спірна
квартира загальною площею 71,6 кв.м. та
жилою площею 41,8 кв.м. складається із
трьох окремих ізольованих кімнат
площею 17,3 кв.м., 12,3 кв.м. та 12,2 кв.м. та
приміщень загального користування:
коридору площею 13,0 кв.м., кухні площею 8,3
кв.м., ванної кімнати площею 3 кв.м.,
вбиральні площею 1,3 кв.м., двох лоджій
загальною площею 4,2 кв.м.

Вирішуючи питання про відмову в
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції виходив із того, що
встановлення порядку користування
квартирою за варіантом, про який
просить позивач, призведе до порушення
житлових прав сторін, оскільки
перевищує необхідну за розміром площу
кімнат відповідача, та відповідно
зменшує частку позивача у спільній
частковій власності.

Проте, колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції
з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 319, 358 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав. Право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою. Співвласники можуть
домовитися про порядок володіння та
користування майном, що є їхньою
спільною частковою власністю. Кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації.

Згідно Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності» від 22.12.1995 року №
20, із змінами і доповненнями, внесеними
постановою Пленуму Верховного Суду
України

від 25.05.1998 року № 15, квартира, яка є
спільною сумісною чи спільною
частковою власністю, на вимогу
учасника (учасників) цієї власності
підлягає поділу в натурі, якщо можливо
виділити сторонам ізольовані жилі та
інші приміщення з самостійними
виходами, які можуть використовуватися
як окремі квартири або які можна
переобладнати в такі квартири. У
протилежному випадку може бути
встановлено порядок користування
приміщеннями квартири, якщо про це
заявлено позов.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку про те, що позовні
вимогиОСОБА_1 про визначення порядку
користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом
виділення у користування йому жилої
кімнати площею 17,3 кв.м. з лоджією, а
ОСОБА_3 двох жилих кімнат площами 12,2
кв.м. та 12,3 кв.м. з лоджією, підлягають
задоволенню, оскільки за таким
варіантом визначення порядку
користування квартирою,
запропонованим саме позивачем, права
відповідача на частку в майні не
порушуються з огляду на те, що частка,
яка виділена відповідачу значно
перевищує частку позивача, про що в
позовних вимогах просить сам позивач.

Таким чином, колегією суддів
встановлено, що суд першої інстанції
дійшов хибного висновку відмовляючи в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про
визначення порядку користування
квартирою.

За таких обставин, рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 19 листопада 2013 року ухвалено з
неповним з'ясуванням обставин, які
мають суттєве значення для справи та з
неправильне застосування норм
матеріального права, тому рішення
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 19 листопада 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визначення порядку користування
квартирою скасувати та ухвалити нове
рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визначення порядку користування
квартирою задовольнити.

Виділити у користування ОСОБА_1 житлову
кімнату площею 17,3 кв.м. з лоджією у
квартирі АДРЕСА_1.

Виділити у користування ОСОБА_3 дві
житлові кімнати площами 12,2 кв.м. та 12,3
кв.м. з лоджією у квартирі АДРЕСА_1.

Залишити у спільному користуванні
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 приміщення загального
користування квартири АДРЕСА_1, а саме:
коридор площею 13,0 кв.м., кухню площею 8,3
кв.м., ванну кімнату площею 3,0 кв.м.,
вбиральню площею 1,3 кв.м.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: