пр. № 6/759/86/14
ун. № 759/718/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Борденюка В.В.,

при секретарі - Трегубенку М.В.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2010 року задоволено позов ОСОБА_1 та визнано за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом.

У січні 2014 року представник позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі і просив вказати у судовому рішенні загальну та житлову площу квартири АДРЕСА_1, посилаючись на те, що Реєстраційна служба ГУЮ у м.Києві відмовляє позивачеві у реєстрації права власності на дану квартиру, через те, що у рішенні суду не було зазначено вказаної інформації про квартиру.

Представник позивача у судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі, просив про її задоволення.

Відповідач чи його представник у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до частини 3 статті 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представника позивача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення у даній справі, виходячи із такого.

Згідно з вимогами статті 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Водночас, із резолютивної частини рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2010 року вбачається, що судом вимоги позивача у даній справі були повністю задоволено, відповідно до їх формулювання позивачем.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 220 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

При цьому, за змістом пункту 2 частини 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» судове рішення може бути пред'явлене до виконання протягом одного року.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач утримав копію судового рішення від 13 жовтня 2010 року - у грудні 2010 року, а із заявою про ухвалення судового рішення звернувся лише у січні 2014 року (а.с. 56).

Із викладеного вбачається, що заявник, у порушення положення частини 2 статті 220 ЦПК України, звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення після спливу строку для пред'явлення його до виконання ухваленого рішення суду.

Крім того, поданий представником заявника примірник поповерхового плану та експлікації квартири №52 ж/будинку № 8 по вул. Гната Юри, виданий РЕО-4, не є належним доказом, із якого можна було б встановити дійсну загальну і житлову площу вказаної квартири на час винесення судового рішення і вчинення реєстраційної дії; таким доказом є технічний паспорт БТІ на відповідне приміщення. Водночас, у ході розгляду даної заяви представник позивача вказав на те, що поданий ним документ є достатнім для встановлення даної обставини, отримання технічного паспорту БТІ є складним для позивача і у цьому немає необхідності.

Наведене свідчить про те, що заявником не було належним чином виконано свого, передбаченого статтею 60 ЦПК України, процесуального обов'язку із доказування наявності обставин, на які він посилається у своїй заяві.

Крім того, із поданої заявником копії рішення державного реєстратора про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.12.2013 року вбачається, що підставою для зупинення реєстраційних дій щодо вказаної квартири стала відсутність у заявника у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Викладене є підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення у даній справі, з огляду на її необґрунтованість, недоведеність її доводів і пропуск строку на її подання.

Враховуючи наведене і керуючись статтею 220 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п'яти днів із дня її проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи і не були присутні при проголошенні даної ухвали, можуть її оскаржити протягом п'яти днів із дня отримання її повного тексту.

Суддя: