28.02.2014 Справа № 756/2593/14-ц
Номер справи 756/2593/14-ц
28 лютого 2014 року суддя Оболонського
районного суду м. Києва Яценко Н.О.,
розглянувши матеріали позовної заяви
ОСОБА_1 до ПАТ «Перший інвестиційний
банк» про відшкодування збитків, -
Як вбачається зі змісту позовної заяви,
позивач як учасник та засновник ТОВ
«Атланта» звернувся до суду з позовом
до відповідача ПАТ «Перший
інвестиційний банк» та просить суд
стягнути з відповідача на його користь
1298759, 50 доларів США, що за курсом НБУ
станом на дату подання позову складає 10
В обґрунтування позову вказує, що йому
нещодавно стало відомо, що при
проведенні розрахунків за кредитним
договором, який був укладений між
Товариством та відповідачем, останнім
були порушені умови кредитного
договору і він вважає, що такі дії
відповідача порушують його права, як
учасника Товариства, обмежили
можливість позивача вільно
користуватися всіма правами, які
передбачені законодавством України
для учасників, що призвело з початку до
повної паралізації діяльності
товариства, унеможливили нарахування
та виплату очікуваних дивідентів,
порушили право позивача на частку
прибутку Товариства та створили умови
для незаконного позбавлення
нерухомості, яка належала Товариству
за безцінь та потім і до його
банкрутства. Таким чином, позбавили
позивача можливості на отримання
частки всього майна Товариства
пропорційно його частці в статутному
капіталі Товариства та активів у
випадку ліквідації Товариства і
проведення розрахунків при вибутті з
господарського товариства.
Зазначає, що між товариством та
відповідачем 11.08.2003 року було укладено
кредитний договір № 83/0311 - КЮ.
Товариство планувало повернути кошти
до кінця строку кредитного договору,
тобто до серпня 2006 року.
Однак, у зв'язку з тим, що відповідач
змусив Товариство направити одразу
частину кредитних коштів на погашення
процентів по кредиту, Товариство
залишилося без обігових коштів. З метою
їх поповнення та забезпечення
безперебійної роботи АЗС Товариство
звернулось до відповідача з проханням
збільшити суму кредиту на 10 000 доларів
США. Відповідач висунув вимогу
передати в заставу додаткове майно або
повернути кредитні кошти. У зв'язку з
тим, що вимоги відповідача були
неприйнятні, Товариство дійшло до
висновку, що доцільніше повернути
кредит. Оскільки кредитні кошти були
використані для придбання АЗС та інших
коштів Товариство не мало, то
Товариство було змушене надати згоду
на передачу відповідачу майна яке було
у нього у заставі. Відповідну угоду
сторони уклали 09.10.2003 року.
З листопада 2003 року по лютий 2005 року
відповідач визначався зі способом і
порядком передачі майна, при цьому всі
пропозиції Товариства відповідачем
У лютому 2005 року Товариство знайшло
покупця на об'єкти застави та за
від продажу лише одного об'єкту застави
задовольнити всі вимоги відповідача в
сумі 547 745 доларів США. Товариство
звернулося до відповідача з проханням
надати згоду на продаж цього предмету
застави. Однак, відповідач
проігнорував цю пропозицію та у лютому
2005 року, сам на свій розсуд, без
попередження Товариства, обрав спосіб
задоволення своїх вимог шляхом
вчинення нотаріусом виконавчого
напису та примусової реалізації
20.04.2005 року на підставі виконавчого
напису відділом ДВС Солом'янського РУЮ
м. Києва відкрите виконавче
провадження 284/40 про стягнення
заборгованості на користь відповідача
у розмірі 577717,36 доларів США. 15.11.2005 року
відповідач знову звертається до
нотаріуса за виконавчим написом на
другий об'єкт застави від 06.12.2005 року
відділом ДВС Васильківському МРУЮ у
Київській області винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
№ 5942333 про стягнення на користь
відповідача ще 619 911,67 дол. США. Такі дії
відповідача Товариством було
оскаржено і Постановою Вищого
господарського суду України
встановлено, що спірні правовідносини
Товариства та відповідача
врегульовано Законом України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», яким не
передбачено звернення стягнення на
предмет забезпечувального обтяження
на підставі виконавчого напису
Зазначає, що внаслідок позивач не
тільки не отримував з 2005 року ніяких
дивідендів та ще і втратив майно,
оскільки воно було продано за безцінь,
- 24.01.2012 року «Торговий дім
Укрспецреалізація» були проведені
прилюдні торги з примусової реалізації
адміністративно-офісних, загальною
площею 228,6 кв.м. за ціною 1164000 грн. без
ПДВ, що за курсом НБУ складає 145864 долара
США, хоча у 2005 році Товариство мало
можливість продати це майно за 583000
05.09.2012 року ПП «СП Юстиція» були
проведені прилюдні торги з примусової
реалізації АЗС за ціною 1510000 грн. без
ПДВ, що за курсом на дату продажу
складає 180000 доларів США, хоча у 2005 році
Товариство мало покупця, який
запропонував ціну у 625 000 доларів США.
Зазначає, що збитки від продажу майна у
незаконний спосіб складають 882136
Відкриття виконавчого провадження
відповідачем призвело до арешту майна
та унеможливило отримання Товариством
прибутку від оренди цього майна. У 2005
році Товариство отримало пропозицію
від потенційного орендаря, який був
зацікавлений у оренді приміщення по
вул. Тополева, 4-8, площею 228, 6 кв.м. за
середньою ставкою у 25 доларів за кв.м.
Таким чином Товариства за період з
січня 2005 року по січень 2012 року упущена
вигода складає 462 915 доларів США(228, 6
кв.м. х 25дол. х 81 місяць).
Посилається на ст.37 Закону України «Про
господарські товариства» та п. 4.5
Статуту Товариства, що його учасники
мають право отримувати дивіденди з
прибутку пропорційно часткам у
статутному фонді. При визначенні
розміру дивідендів відповідно до
Статуту береться до уваги сума чистого
прибутку, яка б тільки від оренди
приміщень складала 462915 доларів США,
тобто частка позивача, яка становить 90
%, дорівнювала б 416623,50 дол. США. Таким
чином не отриманий позивачем прибуток
та упущена вигода складає 1298759,50
Проте, відповідно до ст. 15 ЦПК України
суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин та інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.
Зі змісту позовних вимог фактично
вбачається, що існує спір між
засновником Товариства та Банком, які
як він зазначає заподіяні через продаж
майна Товариства, недоотримання
орендної плати за приміщення, що
належало ТОВ «Атланта», що в свою чергу
зменшило його розмір дивідендів, тобто
правовідносини, що склалися між
сторонами не підлягають розгляду за
правилами ЦПК України. При цьому
ОСОБА_1 пред'являючи позов, як фізична
особа, а підписуючи, як засновник, не
вказує, які його права порушені
відповідачем, як фізичної особи.
Відповідно до вимог ч. 2 п. 1 ст. 122 ЦПК
України суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.
Враховуючи викладене, вважаю, що спір
не підлягає розгляду за правилами ЦПК
України, спір між засновником
товариства та юридичною особою
підвідомчий господарському суду, а
тому у відкритті провадження в порядку
цивільного судочинства слід
На підставі викладеного та керуючись
ст. 122 ЦПК України, -
Відмовити у відкритті провадження в
порядку цивільного судочинства по
позовній заяві ОСОБА_1 до ПАТ «Перший
інвестиційний банк» про відшкодування
Роз'яснити позивачу, право на звернення
з позовом до Господарського суду міста
Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення до
Апеляційного суду м.Києва через
Оболонський районний суд м. Києва. У
разі, якщо ухвалу було проголошено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання її копії.
Суддя: