РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/10248/13-ц

03.02.2014 року Московський районний суд м.
Харкова у складі головуючого судді
Майстренко О.М. при секретарі Постульга
О.Г., Росликовій Н.В. розглянув у
відкритому судовому засіданні у м.
Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя -

ВС Т А Н О В И
В :

Позивач звернулася до суду з позовом та
просить визнати право спільної
сумісної власності за подружжям -
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 та
визнати за нею - ОСОБА_1 право власності
на ? частину квартири АДРЕСА_1,
зобов'язати відповідні органи
зареєструвати за нею - ОСОБА_1, ? частину
квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування посилається на те, що
23.04.1993 року вони з відповідачем
зареєстрували шлюб у РАЦСі
Дзержинського районну м. Харкова. До
реєстрації шлюбу мешкали разом однією
сім'єю громадянським шлюбом з 1983 року.

За час проживання у шлюбі ними було
придбано квартиру АДРЕСА_1 за 40 000
доларів США.

Ця квартира придбалася 15 березня 2007
року за спільні кошти, які вони з
чоловіком отримали від продажу 26 січня
2007 року спільного будинку за адресою
АДРЕСА_6. Цей будинок вони купували під
час шлюбу та перебудовували також за
спільні кошти, та кожен з подружжя мав
частку в розмірі ? чатини.

З 23.04.1993 року по 01.09.2005 рік вони з
відповідачем знаходилися в
зареєстрованому шлюбі та мешкали
разом.

01.09.2005 року шлюб між ними було припинено
а/з 829 від 01.09.2005 p., але вони фактично
мешкали разом однією сім'єю та вели
сумісне господарство в спільному
будинку за адресою АДРЕСА_6.

26 січня 2007 року вони з відповідачем
продали спільний будинок по АДРЕСА_6,
який належав ним по ? частині, за 656 000
тисяч гривень 00 коп., що дорівнювало на
той час за курсом НБУ 130 000 доларів США
(стотридцять тисяч доларів, США).

15 березня 2007 року, вони з відповідачем
придбали за спільні гроші отримані від
продажу АДРЕСА_6, квартиру АДРЕСА_1.

З моменту переїзду до вище вказаної
квартири вони з чоловіком почали
робити там капітальний ремонт, та разом
мешкали і мешкаємо в цій спільній
квартирі і по цей час.

9 жовтня 2007 року шлюб між нею - ОСОБА_1 та
її чоловіком - ОСОБА_2, було поновлено
а/з 2580 від 09 жовтня 2007 року по цей час.

На теперішній час вона мешкає та
зареєстрована в АДРЕСА_1, разом з
відповідачем - ОСОБА_2. З моменту
купівлі цієї квартири вона сама
сплачує за комунальні послуги та
приймає безпосередню участь у
підтриманні квартири в належному
санітарному стані.

27.06.2013 року нею та її чоловіком - ОСОБА_2,
була відчужена їхня спільна квартира
АДРЕСА_5 за суму, яка складає 230 161,00 грн.

Після, підписання договору купівлі
продажу, відповідач забрав свою
половину грошей.

На теперішній час, вони з відповідачем
мешкають в спільній квартирі АДРЕСА_1
разом, але на її прохання провести у
нотаріуса поділ майна, відповідач
відмовився, посилаючись на те, що
квартира належить йому.

Таким чином вважає, що не зважаючи на
розірвання тимчасово офіційного шлюбу,
вона з відповідачем увесь час, понад 33
роки вела спільне господарство та
проживала однієюv сім'єю. А саме
квартира АДРЕСА_1, була придбана ними
під час, коли вони з відповідачем
мешкали разом та вели спільне
господарство в незареєстрованому
шлюбі.

Відповідач позов не визнав, пояснивши
при цьому, що спірна квартира була
придбана ним після розірвання шлюбу за
його особисті кошти, а тому поділу не
підлягає.

Спільного господарства в цей час вони
не вели, кожен мав свій бюджет.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, допитавши свідків,
вважає, що позов задоволенню не
підлягає по наступним підставам.

Як було встановлено судом, з 23.04.1993 року
по 01.09.2005 рік сторони знаходилися в
зареєстрованому шлюбі та мешкали
разом.

01.09.2005 року шлюб між ними було припинено
а/з 829 від 01.09.2005 p. відділу реєстрації
актів цивільного стану Московського
РУЮ м. Харкова.

Згідно договору купівлі-продажу від
15.03.2007 року, ОСОБА_2 купив квартиру
АДРЕСА_1.

На час придбання спірної квартири
сторони в зареєстрованому шлюбі не
знаходились.

Згідно ст.. 57 СК України, особистою
приватною власністю дружини, чоловіка
є майно, набуте нею, ним до шлюбу.

Таким чином, спірна квартира була
придбана відповідачем після
розірвання шлюбу, а тому вона є
приватною власністю відповідача.

Відповідно ч. 1 ст. 74 Сімейного Кодексу
України якщо жінка та чоловік
проживають однією сім*єю, але не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належать їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними.

Твердження позивача про те, що спірна
квартира була придбана за кошти від
продажу 26.01.2007 року спільного
домоволодіння за адресою АДРЕСА_6, суд
вважає безпідставними, так як із
договору купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом ХМНО 26.01.2007 року
вбачається, що гроші в розмірі 656500 гр.
за продаж цього домоволодіння сторони
отримали в рівних долях для кожного від
покупця ще до підписання договору.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов*язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно вимог ст.. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Позивачем не надано суду переконливих
доказів, що на час придбання
відповідачем спірної квартири, вони
мешкали однією сім*єю та вели спільне
господарство.

При таких обставинах суд вражає
необхідним відмовити в позові.

Керуючись ст.. ст.. 57-60 ЦПК України,
ст.. ст.. 364, 391 ЦК України, ст. ст. 57, 70, 71 СК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права спільної сумісної власності
подружжя на квартиру АДРЕСА_1 та
визнання права власності на ? частину
вказаної квартири відмовити.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга в Харківський
апеляційний суд протягом 10 днів.

Суддя: