КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/257/14-ц
Провадження № 2/520/2852/14
УХВАЛА

27.01.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді
Петренка В.С.

при секретарі -
Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Одесі заяву
представника позивача про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3, ОСОБА_4

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Приватного нотаріуса Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_5

про визнання договору дарування
недійсним та застосування наслідків
його недійсності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Київського
районного суду м. Одеси з позовною
заявою до ОСОБА_3, за участю третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору - Приватного нотаріуса
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, ОСОБА_4, в якій просив суд
визнати недійсною заяву ОСОБА_2 від
09.08.2011року, посвідчену приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстровану в реєстрі за №2156.

24.01.2014року до канцелярії суду від
позивача надійшла уточнена позовна
заява, в якій ОСОБА_2 просить суд
визнати недійсним договір дарування
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, та складається в
цілому з двох житлових будинків під
літ. «А» з черепашнику та літ. «Ш» з
пінобетону, загальною площею 238,1кв.м.,
розташований на земельних ділянках,
загальною площею 0,0608га, які
знаходяться у фактичному користуванні,
укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 та зареєстрований в
реєстрі за №2277, а також просить суд
повернути значений будинок у спільну
сумісну власність подружжя ОСОБА_2 та
ОСОБА_3

Одночасно з уточненою позовною заявою
представником позивача було надано
заяву про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування наданої заяви
представник позивача посилається на
те, що невжиття заходів забезпечення
позову може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду у
випадку задоволення судом позовної
заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Сторони в судове засідання не
викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи,
вважає, що заява про забезпечення
позову підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України,
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
кодексом, заходи забезпечення позову. У
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов, вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності, а також інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно п.п. 1 та 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України
позов забезпечується, зокрема,
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб, а також забороною
вчиняти певні дії. Види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості
заяви є наявність причинного зв'язку
між конкретним видом забезпечення
позову, про який йдеться у відповідній
заяві, та наслідком у формі потенційної
загрози виконанню рішення суду.

Суд вважає, що дізнавшись про подання
позовної заяви відповідачка - ОСОБА_3,
яка є власником житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, може
вжити заходів щодо його відчуження, що
може значним чином утруднити або
зробити неможливим виконання рішення
суду у випадку задоволення судом
позовних вимог.

Пленум Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» № 9 від 22 грудня
2006 року у п. 4 роз'яснив, що розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має врахувати наскільки
конкретний захід, який пропонується
вжити, пов'язаний з предметом позову,
наскільки він співрозмірний позовній
вимозі, і яким чином цей захід фактично
реалізує мету його вжиття.

З урахуванням вказаного вище
роз'яснення Пленуму Верховного суду
України, суд вважає, що тимчасове
обмеження права розпоряджатися
житловим будинком, розташованим за
адресою: АДРЕСА_1, без обмеження права
володіння та користування ним, не
зашкодить істотним чином правам та
охоронюваним законом інтересів
відповідачів.

Враховуючи викладене, приймаючи до
уваги, що предметом розгляду
вищезазначеної справи є визнання
недійсним договору дарування
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, суд вважає вимоги
представника позивача про вжиття
заходів забезпечення позову шляхом
накладення арешту на житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
співмірними із заявленими позовними
вимогами, вбачає імовірність
ускладнення виконання або невиконання
судового рішення у випадку не
задоволення судом заяви про
забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України,
суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про
забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, який
належить ОСОБА_3.

Копію ухвали невідкладно надіслати
сторонам для відома та Реєстраційній
службі Одеського міського управління
юстиції для виконання.

Ухвала про забезпечення позову набирає
чинності в момент її проголошення,
підлягає негайному виконанню в
порядку, встановленому законом для
виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня її отримання,
однак оскарження ухвали про
забезпечення позову не зупиняє її
виконання, а також не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Суддя
Петренко В. С.