№ 2-558-14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н НЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Києві,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 - про стягнення боргу за
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 - про стягнення боргу за
Позивач при зверненні до суду в
обґрунтування своїх вимог посилався на
те, що 24. 05. 2013 року він позичив
відповідачу під розписку в борг 61 700,00
Відповідач зобов'язався повернути
позивачу борг двома частинами, а саме 40
000 грн. в строк до 21 серпня 2013 року та
Позивач зазначає, що у
встановлений договором строк, а саме 21
серпня 2013 року відповідач не повернув
позивачу першу частину боргу, в зв'язку
з чим позивач звертався до суду з
позовом про стягнення на його користь
першої частини боргу в розмірі 40 000 грн.
Зазначає, що другу частину боргу в
сумі 21 700 грн. в строк до 20 грудня 2013 року
відповідач також вчасно не повернув
В зв'язку із зазначеним позивач
просив суд стягнути з відповідача на
свою користь борг в сумі 21 700 грн.
Позивач в судове засідання не
з'явився, надавши до суду заяву в якій
просив суд розгляд справи провести у
його відсутність в якій також зазначив,
що позовні вимоги підтримує в повному
Відповідач в судове засідання не
з'явився, свого представника до суду не
направив, про час та місце судового
засідання повідомлялась належним
чином, про причини неявки в судове
засідання не повідомив, жодних заяв чи
клопотань до суд не подавав.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, об'єктивно оцінивши докази, які
містяться в матеріалах справи, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що 24. 05. 2013 року
позивач позичив відповідачу під
розписку роші в борг в сумі 61 700,00 грн.

Вбачається, що відповідач зобов'язався
повернути позивачу борг двома
частинами, а саме 40 000 грн. в строк до 21
серпня 2013 року та другу частину в
розмірі 21700 грн. до 20 грудня 2013 року.

Судом встановлено, що у
встановлений договором строк, а саме 21
серпня 2013 року відповідач не повернув
позивачу першу частину боргу, в зв'язку
з чим позивач звертався до суду з
позовом про стягнення на його користь
першої частини боргу в розмірі 40 000 грн.

Рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 05. 12. 2013 року
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 борг в сумі 40 000 грн.

Вбачається, що другу частину
боргу в сумі 21 700 грн. в строк до 20 грудня
2013 року відповідач також вчасно не
повернув позивачу, на що слід зазначити
наступне.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів(суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач зобов'язався повернути
позивачу другу частину запозичених
грошових кошти в строк до 20. 12. 2013 року,
однак після настання вказаного часу
відповідач запозичені гроші позивачу
не повернув.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України,
зобов'язання мають виконуватись
належним чином та у встановлений строк.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається.

З огляду на наведене вище, суд
приходить до висновку, що вимога
позивача щодо стягнення з відповідача
суми запозичених коштів в розмірі 21 700
грн. є обґрунтованою, доведеною та
такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

З урахуванням задоволення позову, суд
вважає за доцільне стягнути з
відповідача на користь позивача
судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

За таких обставин та керуючись ст. ст.
509, 525, 526, 530, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст.
3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 224-226, 228 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про стягнення
боргу за договором позики -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму боргу в розмірі 21 700 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення може бути переглянуто судом,
який його постановив, за письмовою
заявою відповідача, яка має бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: