Справа № 160/81/14-ц
Провадження № 2/160/32/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року
смт.
Локачі

Локачинський районний суд
Волинської області в складі:

головуючого - судді Кідиби Т.О.,

при секретарі - Сташук В.П.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на неповнолітню
дитину,

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину у твердій грошовій
сумі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04
травня 2008 року між нею та відповідачем
був укладений шлюб, зареєстрований
Озютичівською сільською радою
Локачинського району Волинської
області. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1
народився син ОСОБА_3.

16 січня 2013 року Локачинським районним
судом винесено рішення про розірвання
шлюбу. На даний час позивач проживає
окремо від відповідача, син
знаходиться на її утриманні. З часу
народження сина відповідач
матеріальної допомоги на його
утримання не надає, здоров'ям та
вихованням дитини не цікавиться.
Відповідач є працездатною особою,
займається сільським господарством,
вирощує продукцію, яку реалізовує і
отримує нерегулярний, мінливий дохід,
тому може сплачувати аліменти. Угоди
щодо добровільної сплати аліментів між
ними не досягнуто, відповідач не бажає
добровільно сплачувати аліменти на
утримання сина.

Дитина потребує матеріальної допомоги,
проте статок позивача не дозволяє
самостійно утримувати сина. Остання не
має змоги працевлаштуватись, оскільки
вимушена постійно здійснювати догляд
за сином.

Просить стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання
неповнолітнього сина в твердій
грошовій сумі в розмірі 1032 грн. на
місяць, починаючи з дня пред'явлення
позову до суду, допустити негайне
виконання рішення суду в межах суми
платежу за один місяць.

У судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги з підстав,
зазначених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнав частково, суду пояснив, що
згідний сплачувати аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3
в розмірі 100 грн. щомісячно, мотивуючи,
що на його утриманні перебуває також
малолітній син від другого шлюбу та
непрацездатна бабуся. Будь-якої
сільськогосподарської техніки за ним
не зареєстровано, він не працює, має
нерегулярний, мінливий дохід від
вирощування сільськогосподарської
продукції, частину доходу одержує в
натурі, доходи становлять 1,79 грн. на
місяць по догляду за 80-річним та
допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів споживання в
розмірі 2,10 грн. на місяць. Окрім того,
він допомогав позивачу утримувати їх
малолітнього сина, систематично
відправляючи їй кошти та посилки з
продуктами харчування, одягом,
іграшками, тощо.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідача, дослідивши та оцінивши
представлені у справі докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовна заява підставна та підлягає до
задоволення частково.

Судом встановлено, що сторони
перебували у шлюбі. 16 січня 2013 року
Локачинським районним судом винесено
рішення про розірвання шлюбу між ними
(а.с.2). Від спільного подружнього життя
у сторін народився син - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про його народження серії
НОМЕР_1 від 06 січня 2012 року, з якого
вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є
його батьком (а.с.3).

Згідно із довідками Озютичівської
сільської ради № 24,25 від 22 січня 2014 року
ОСОБА_3 зареєстрований та проживає
разом з позивачем та її матір'ю та
перебуває на утриманні позивача (а.с.4,5)

У судовому засіданні встановлено, що
відповідач після розірвання шлюбу
періодично надсилав позивачу кошти на
утримання сина, а також посилки із
продуктами харчування, одягом,
іграшками, тощо, що стверджується
фіскальними чеками, квитанціями органу
поштового зв'язку та описами вкладення
вмісту посилок (а.с. 26-48).

Однак, доказів досягнення між
сторонами домовленостей про участь
відповідача в утриманні їх
неповнолітнього сина в грошовій і (або)
в натуральній формі суду не подано.

Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу
України (далі - СК України) батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено,
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Згідно із ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків, передбачених
статтею 184 цього Кодексу.

Із матеріалів справи вбачається, що на
даний час на утриманні відповідача
перебуває також малолітній син -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, від другого шлюбу
із ОСОБА_4, які проживають разом з ним,
що стверджується свідоцтвом про шлюб
(а.с.18), свідоцтвом про народження
дитини (а.с.19) та довідкою Гірківської
сільської ради Любешівського району
Волинської області № 142 від 30 січня 2014
року (а.с.6).

Окрім того, згідно із довідкою
Гірківської сільської ради
Любешівського району Волинської
області № 259 від 26 лютого 2014 року
відповідач веде догляд за своєю
80-річною бабусею ОСОБА_5 (а.с.20).

Визначаючи розмір стягуваних
аліментів, суд враховує матеріальне
становище сторін та неповнолітньої
дитини, наявність у платника аліментів
інших дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина, зокрема
те, що дитина проживає разом з мітір'ю і
знаходиться на її утриманні, позивач
на даний час ніде не працює, отримує
лише допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею 3-річного віку, що станом
на день розгляду справи становить 130
грн. та стверджується довідкою (а.с.54),
відповідач теж ніде не працює, здійснює
догляд за непрацездатною бабусею,
отримує допомогу по догляду за 80-річним
в розмірі 1,79 грн. на місяць та соціальну
допомогу у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування в
розмірі 2,10 грн. на місяць, що
підтверджується довідками (а.с.49,51),
сільськогосподарської техніки у
приватній власності не має, що
стверджується довідкою (а.с.53), однак, не
заперечує, що має нерегулярний,
мінливий дохід від ведення особистого
підсобного господарства. Крім того, на
утриманні у відповідача перебуває ще
одна неповнолітня дитина.

Згідно із ст.7 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
прожитковий мінімум на дітей віком до 6
років з 1 січня 2014 року становить 1032 грн.

Враховуючи зазначені обставини, а
також те, що обов'язок утримувати
дитину покладається рівною мірою на
матір і батька, суд вважає, що ОСОБА_2
спроможний надавати матеріальну
допомогу на утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_3 в розмірі 400 грн.
щомісячно до досягнення ним
повноліття, а тому позов слід
задовольнити частково.

В решті позову слід відмовити за
безпідставністю.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з
відповідача в дохід держави слід
стягнути судовий збір в розмірі 243 грн.
60 коп.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 209, 212-215, п. 1
ч.1 ст. 367 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК
України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця та жителя с. Мукошин
Любешівського району Волинської
області в користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання неповнолітнього сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 400 грн.
щомісячно, починаючи з 06 лютого 2014
року, до досягнення ним повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць підлягає до негайного
виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 243
грн. 60 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Волинської області через
Локачинський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10 - денний
строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Локачинського районного суду
/підпис/ Т. О. Кідиба

З оригіналом згідно:

Суддя Локачинського районного суду
Т.О. Кідиба