Справа № 127/2-5057/09 Провадження №
22-ц/772/806/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Венгрин О.О. Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

25 лютого 2014 року м. ВінницяКолегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Войтка Ю.Б., Голоти Л.О.,

при секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3

на ухвалу Вінницького міського суду
Вінницької області від 07 лютого 2014 року
у справі за заявою начальника
Вишенського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції про
визнання мирової угоди, укладеної 11
січня 2014 року між стягувачем ОСОБА_2 і
боржником ОСОБА_3 в порядку виконання
рішення Ленінського районного суду м.
Вінниці від 19.11.2009 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу, -

встановила:

В січні 2014 року начальник Вишенського
відділу Державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції звернувся до суду із заявою про
затвердження мирової угоди, укладеної
11 січня 2014 року між стягувачем ОСОБА_2 і
боржником ОСОБА_3 в процесі виконання
судового рішення.

Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 07 лютого 2014 року
відмовлено у визнанні мирової угоди,
укладеної між вказаними сторонами
виконавчого провадження.

Не погодившись з даною ухвалою сторони
виконавчого провадження - ОСОБА_2,
ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на не відповідність
висновків суду першої інстанції
обставинам справи, порушення норм
процесуального права, просять
скасувати зазначену ухвалу та
постанови нову про визнання мирової
угоди.

В судовому засіданні ОСОБА_2, його
представник ОСОБА_4 і ОСОБА_3 вимоги
апеляційної скарги підтримали на
умовах, викладених у ній.

Представник Вишенського ВДВС
Вінницького МУЮ повідомлений в
установленому порядку про дату, час і
місце розгляду справи, до суду не
з'явився, що відповідно до ст. 305 ЦПК
України не перешкоджає апеляційному
розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, вивчивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги на
ухвалу суду з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Ленінського районного суду м. Вінниці
від 19 листопада 2009 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Вінницької області від 10 лютого 2010
року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 основний борг в сумі 115650 грн.,
відсотки в сумі 32960,25 грн., та понесені
судові витрати по сплаті судового
збору в сумі 1486,10 грн. та ІТЗ 20, 35 грн.
(а.с.32).

25 лютого 2010 року Ленінським районним
судом м. Вінниці був виданий виконавчий
лист №2-5057-2009 з виконання рішення цього
суду від 19 листопада 2009 року, яке
набрало законної сили 10 лютого 2010 року
(а.с.87).

16 січня 2014 року начальник Вишенського
відділу Державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції звернувся до Вінницького
міського суду із заявою про
затвердження мирової угоди, укладеної
11 січня 2014 року між стягувачем ОСОБА_2 і
боржником ОСОБА_3 в процесі виконання
судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні заяви про
затвердження мирової угоди, суд першої
інстанції виходив з того, що укладена
між сторонами виконавчого провадження
мирова угода виходить за межі предмета
позову, який розглядався судом.

За положеннями статті 175 ЦПК України
мирова угода укладається сторонами з
метою врегулювання спору на основі
взаємних поступок і може стосуватися
лише прав та обов'язків сторін та
предмета позову. Якщо умови мирової
угоди суперечать закону чи порушують
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
визнанні мирової угоди і продовжує
судовий розгляд.

Тобто мирова угода - це досягнута між
сторонами в ході судового розгляду й
під контролем суду, заснована на
взаємних поступках угода, яка по-новому
визначає їх суб'єктивні права й
обов'язки та є двостороннім
волевиявленням сторін. Метою такої
угоди є врегулювання спору між самими
сторонами, а її умови можуть
стосуватися лише прав та обов'язків
сторін і предмета спору. Не може
визнаватися судом мирова угода, яка
порушує права, свободи й охоронювані
законом інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України
«Про виконавче провадження» сторони
мають право укласти мирову угоду про
закінчення виконавчого провадження,
яка визнається судом, оспорювати
належність майна і результати його
оцінки, подавати письмові заперечення
проти розрахунку державного виконавця
щодо розподілу коштів між стягувачами.

Згідно з ст. 372 ЦПК України мирова угода,
укладена між сторонами, або відмова
стягувача від примусового виконання в
процесі виконання рішення подається в
письмовій формі державному
виконавцеві, який не пізніше
триденного строку передає її до суду за
місцем виконання рішення для визнання.

Суд має право перевірити і не визнати
мирову угоду або не прийняти відмови
стягувача від примусового виконання,
якщо це суперечить законові або
порушує права чи свободи інших осіб.

За результатами розгляду мирової угоди
або відмови від примусового виконання
суд постановляє ухвалу відповідно до
положень цього Кодексу.

За умовами мирової угоди укладеної між
ОСОБА_2 і боржником ОСОБА_3, останній
передає ОСОБА_2 в рахунок погашення
боргу: земельну ділянку, площею 0,1278 га,
кадастровий номер :03:004:0041, з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, яка
розташована по АДРЕСА_1 право власності
на земельну ділянку підтверджується
державним актом серії ЯД №426936 від
15.04.2008 року зареєстровано за № 41,
орієнтовна вартість земельної ділянки
45048,00 грн.; земельну ділянку, площею 0,1000
га, кадастровий номер :02:001:0190, з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, яка
розташована по АДРЕСА_2 право власності
на земельну ділянку підтверджується
державним актом серії ЯЖ №750273 від
28.08.2008 року, зареєстровано за № 46,
орієнтовна вартість земельної ділянки
61786,00 грн.; легковий автомобільChevrolet Aveo1,5
І, тип - легковий седан-В, 2006 року
випуску, р/н НОМЕР_1, оранжевого кольору,
свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2,
орієнтовна вартість автомобіля 41400 грн.

В свою чергу ОСОБА_2 не матиме жодних
майнових претензій до ОСОБА_3 з приводу
заборгованості, погашення якої є
предметом цієї мирової угоди та з
моменту набрання чинності цієї мирової
угоди відмовляється від примусового
виконання рішення суду, після чого
виконавче провадження, відкрите
державним виконавцем Вишенського
відділу ДВС Вінницького міського
управління юстиції, щодо виконання
рішення Ленінського райсуду м. Вінниці
від 19.11.2009 р. у цивільній справі №2-5057/09
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу підлягає закінченню.

Стягувач та боржник домовились, що
наслідком набуття чинності цієї
мирової угоди відповідно до ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження» є закінчення виконавчого
провадження.

Боржник та стягувач заявляють, що
ні в процесі укладення цієї мирової
угоди, ні в при виконанні її умов не
були, не будуть і не можуть бути
порушені права будь-яких інших осіб, у
тому числі держави.

Сторони погоджуються з тим, що
відповідно до цієї мирової угоди вони
дійшли згоди щодо повного та
остаточного врегулювання будь-яких
зустрічних претензій.

Сторони даної мирової угоди
повністю усвідомлюють умови, мету та
сутність цієї мирової угоди.

Сторони підтверджують, що всі
умови цієї мирової угоди відповідають
їх реальному волевиявленню та
інтересам і породжують настання
наслідків, зазначених у тексті цієї
мирової угоди.

Отже зі змісту мирової угоди
вбачається, що її предметом є передача
рухомого та нерухомого майна, в той час
коли предметом цивільного позову було
стягнення грошових коштів за договором
позики.

Таким чином домовленість сторін
мирової угоди виходить за межі
предмету цивільного позову.

Вірним також є висновок суду першої
інстанції про те, що умови мирової
угоди порушують права інших осіб,
зокрема держави, оскільки передбачають
перехід права власності на нерухоме
майно і транспортний засіб від однієї
особи до іншої без сплати необхідних
платежів на користь держави при
відчуженні нерухомого майна і
транспортного засобу за правочинами.

Отже ухвала Вінницького міського суду
Вінницької області від 07 лютого 2014 року
постановлена з додержанням вимог
закону, доводи апеляції висновків суду
першої інстанції не спростовують, а
тому апеляційну скаргу на підставі п. 1
ч. 1 ст. 312 ЦПК України слід відхилити, а
ухвалу - залишити без змін.

Враховуючи викладене вище, керуючись
статтями 312, 315, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
відхилити, а ухвалу Вінницького
міського суду Вінницької області від 11
лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення проте протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом
подання касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: /підпис/ Стадник
І.М.Судді: З оригіналом вірно: Суддя
апеляційного суду /підпис/ Войтко
Ю.Б. /підпис/ Голота Л.О.
Стадник І.М.