Справа № 346/555/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
м. Коломия

Коломийський
міськрайонний суд

Івано-Франківської
області

у складі: головуючого-судді
Хільчука І.І.,

секретаря
Олексюк Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в залі суду в м. Коломия
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2014 року позивачка звернулася з
даним позовом до суду, мотивуючи його
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її бабця
ОСОБА_4, про що в Книзі реєстрації актів
про смерть 07.07.1994 р. зроблено
відповідний запис за № 20 та видано
свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, яка
була головою колгоспного двору в
АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її син ОСОБА_5, про що
в Книзі реєстрації актів про смерть
14.11.2006 р. зроблено відповідний запис за
№ 49 та видано свідоцтво про смерть
серії НОМЕР_2, який був членом
колгоспного двору в АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки
Ліснохлібичинської сільської ради №
1208 від 28.11.2012 року житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
в АДРЕСА_1, що спадкується, відноситься
до типу колгоспний двір. Станом на
01.07.1990 року у спадковому будинку були
зареєстровані і проживали ОСОБА_4,
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5.

Після смерті бабусі, ОСОБА_4, та сина,
ОСОБА_5 відкрилась спадщина на житловий
будинок з господарськими будівлями в
АДРЕСА_1.

Вона вступила в управління спадковим
майном після смерті бабусі та сина та
прийняла спадщину відповідно до 1268 ЦК
України, оскільки постійно проживала в
спадковому будинку. Інші члени
колгоспного двору на спадкове майно не
претендують та від спадщини
відмовляються.

З метою оформлення спадщини вона
звернулась до Другої Коломийської
районної державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини та видачу свідоцтва про право
на спадщину. Однак нотаріус на підставі
"Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України", не може видати
свідоцтво про право власності на
спадкове майно за заповітом, оскільки
відсутній належний правовстановлюючий
документ на будинковолодіння.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на спадкове майно не
претендують та відмовляються від права
власності на спірне будинковолодіння.

Оскільки вона прийняла спадщину згідно
ст. 1268 ЦК України, а відповідачі
відмовляються від своїх часток у майні,
то просить суд визнати за нею право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, як
спадкове майно.

Позивач подав до суду заяву про розгляд
справи без його участі, позовні вимоги
підтримує у повному обсязі.

Відповідачі подали до суду заяви про
розгляд справи без їх участі, проти
позовних вимог не заперечують та
відмовляються від своїх часток у
колгоспному дворі.

З'ясувавши обставини, на які позивачка
посилається як на підставу своїх вимог,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок
з господарськими будівлями та
спорудами в АДРЕСА_1, належав на праві
власності колгоспного двору, головою
якого була ОСОБА_4.

Станом на 01.07.1990 року у спадковому
будинку були зареєстровані і проживали
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із
змінами "Про судову практику у справах
за позовами про захист права приватної
власності" передбачено, що право
власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглось після
його припинення, мають ті члени двору,
котрі станом до 15 квітня 1991 року не
втратили частку в його майні. Розмір
частки члена двору визначається
виходячи з рівності часток усіх його
членів, включаючи неповнолітніх та
непрацездатних.

Таким чином, оскільки на час ліквідації
колгоспних дворів в господарстві їх
проживало п'ятеро, то кожному із них
належить по 1/5 частині житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами в АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, про що в
Книзі реєстрації актів про смерть
07.07.1994 р. зроблено відповідний запис за
№ 20 та видано свідоцтво про смерть
серії НОМЕР_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер син позивачки
ОСОБА_5, про що в Книзі реєстрації актів
про смерть 14.11.2006 р. зроблено
відповідний запис за № 49 та видано
свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2.

Після їх смерті відкрилась спадщина на
житловий будинок з господарськими
будівлями в АДРЕСА_1.

Позивачка вступила в управління
спадковим майном після смерті ОСОБА_4
та ОСОБА_5 і прийняла спадщину
відповідно до 1268 ЦК України, оскільки
постійно проживала в спадковому
будинку. Інші члени колгоспного двору
на спадкове майно не претендують та від
спадщини відмовляються.

З метою оформлення спадщини позивачка
звернулась до Другої Коломийської
районної державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини та видачу свідоцтва про право
на спадщину. Однак, їй було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом, оскільки згідно ст. 120 ЦК
УРСР (1963р.) майно колгоспного двору
належить його членам на праві сумісної
власності. Враховуючи вищезазначене,
нотаріус не має змоги встановити всіх
співвласників жилого будинку та їх
частки у цьому майні.

Відповідно до ст. 346, 347 ЦК України особа
може відмовитись від права власності
на майно, заявивши про це, або вчинивши
інші дії, які свідчать про її відмову
від права власності.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на спадкове майно не
претендують та відмовляються від права
власності на спірне будинковолодіння.

Оскільки вона прийняла спадщину згідно
ст. 1268 ЦК України, а відповідачі
відмовляються від своїх часток у майні,
то просить суд визнати за нею право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, як
спадкове майно.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою.

Оскільки позивачка прийняла спадщину
згідно ст. 1268 ЦК України, а відповідачі
відмовляються від своїх часток у майні,
то просить суд визнати за нею право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, як
спадкове майно.

Наведене стверджується: копією
свідоцтва про народження /а.с.6/,
довідкою Ліснохлібичинської сільської
ради від 28.11.2012р. № 1208 /а.с.7/, витягом із
погосподарської книги
Ліснохлібичинської сільської ради від
09.11.2012р. № 1110 /а.с.8/, копією свідоцтва на
право особистої власності на житловий
будинок /а.с.9/, листом Другої
Коломийської районної державної
нотаріальної контори /а.с.10/, копією
витягу про реєстрацію в Спадковому
реєстрі /а.с.12/, копією технічного
паспорта /а.с.13-15/, копією свідоцтва про
шлюб /а.с.24/, копіями свідоцтв про смерть
/а.с.25-26/, довідкою ОКП "Коломийське МБТІ"
від 20.12.2012р. № 44401 /а.с.27/.

На підставі наведеного та ст. 55, 124
Конституції України, ст. ст. 16, 346, 347, 392,
1222, 1234, 1268 ЦК України, ст. 120 ЦК УРСР (1963р.),
п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22 грудня 1995 року № 20 із
змінами "Про судову практику у справах
за позовами про захист права приватної
власності" та керуючись ст.,ст. 130, 197 ч.2,
214-216, 218, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, як
спадкове майно.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Оригінал рішення зберігається в
матеріалах справи № 346/555/14-ц.

Суддя: Хільчук І. І.