Апеляційний суд
Житомирської області
Доповідач Кочетов Л. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді
Кочетова Л.Г.,

суддів Снітка
С.О., Худякова А.М.,

за участю секретаря
Камінної М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
„Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк „Акцент-Банк" на
рішення Богунського районного суду м.
Житомира від 02 грудня 2013 року, -

в с т а н
о в и л а :

У жовтні 2013 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом та в
обгрунтування вимог зазначив, що між
ним та відповідачем 26.05.2011 року був
укладений договір № AN7GRX37000082, згідно
якого ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 4255,38
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 0,12% на
рік на суму залишку заборгованості.
Оскільки відповідач не виконував
належним чином зобов"язання, станом на
10.09.2013 року утворилася заборгованість в
сумі 36059,39 гривень, що складається з 4255,38
грн. - заборгованості за кредитом, 3,93
грн. - заборгованості по відсоткам, 2680,92
грн. - комісії. За порушення
відповідачем зобов»язань нарахована
пеня у сумі 26925,86 грн. та штраф - 500,00 грн.
(фікована частина) та 1693,30 грн.
(процентна складова). Враховуючи
наведене, просив стягнути вказані суми
з ОСОБА_1.

Заочним рішенням Богунського
районного суду м. Житомира від 02 грудня
2013 року позов задоволено частково,
зменшено розмір пені до 800.00 грн., інші
суми стягнуті у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
„Акцент-Банк" просить рішення суду в
частині зменшення розміру пені
змінити, посилаючись на порушення норм
процесуального та матеріального права,
невідповідность висновків суду
обставинам справи. Зазначає, що підстав
зменшення неустойки у суду не було.

Заслухавши доводи осіб, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
законність та обгрунтованість рішення
суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, між
сторонами 26.05.2011 року був укладений
договір № AN7GRX37000082, згідно якого ОСОБА_1
отримав кредит в сумі 4255,38 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму
залишку заборгованості (а.с. 4-11).

Оскільки відповідач не виконував
належним чином зобов"язання, станом на
10.09.2013 року утворилася заборгованість в
сумі 36059,39 гривень, що складається з 4255,38
грн. - заборгованості за кредитом, 3,93
грн. - заборгованості по відсоткам, 2680,92
грн. - комісії. За порушення
відповідачем зобов»язань, банком
нарахована пеня у розмірі 26925,86 грн. та
штраф - 500,00 грн. (фікована частина) та
1693,30 грн. (процентна складова) (а.с. 3).

Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

У відповідності до положень ст. 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору.

Статтями 610-611 ЦК передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, розірвання договору,
сплата неустойки, відшкодування
збитків.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості, відповідачем постійно
порушувалися умови договору.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обгрунтованого висновку про
наявність підстав для стягнення усієї
суми боргу.

Відповідно до вимог ст. ст. 549-551 ЦК
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Право на неустойку виникає незалежно
від наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання. Розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

У відповідності до п. 27 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 5 від від 30
березня 2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», положення
частини третьої статті 551 ЦК України
про зменшення розміру неустойки може
бути застосовано судом лише за заявою
відповідача до відсотків, які
нараховуються як неустойка. Істотними
обставинами в розумінні частини
третьої статті 551 ЦК можна вважати,
зокрема, ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

Відповідач не звертався до суду із
заявою про зменшення розміру
неустойки, а тому у суду не було підстав
для застосування положень ч. 3 ст. 551 ЦК
України.

Оскільки рішення постановлено з
порушенням норм матеріального права,
колегія суддів приходить до висновку,
що рішення в частині зменшення
неустойки підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 309,
313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк „Акцент-Банк" задовільнити.

Рішення Богунського районного
суду м. Житомира від 02 грудня 2013 року
змінити, збільшивши суму стягнутої
неустойки з 800.00 грн. до 26925.86 грн., а
загальну суму стягнення з 9933.53 грн. до
36059.39 грн.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
Судді