Справа № 466/7212/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 січня 2014 року Шевченківський
районний суд м.Львова

в складі головуючого судді Свірідової
В.В.

при секретарі Репета К.М.

з участю заявника ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в
м.Львові справу за заявою ОСОБА_2,
ОСОБА_1, з участю Третьої Львівської
державної нотаріальної контори про
встановлення факту родинних відносин
,-

встановив :

заявники звернулись до суду 23
вересня 2014 року із заявою про
встановлення факту родинних
відносин. Обґрунтовуючи свою заяву
зазначили , що ОСОБА_3 (батько
заявників) зареєстрував шлюб із
ОСОБА_4 (мати заявників), що
підтверджується свідоцтвом про їх
одруження від 10 грудня 1951 року серії
НОМЕР_1. Від шлюбу вони мали двох дітей:
сина ОСОБА_1 та дочку ОСОБА_2. В
результаті укладення шлюбу прізвище
заявника було змінено з «ОСОБА_2» на
«ОСОБА_2», що підтверджується
свідоцтвом про одруження від 10.10.1981 р.
серії НОМЕР_1. На праві власності
матері ОСОБА_6 належав будинок з
господарськими будівлями в АДРЕСА_1,
що підтверджується свідоцтвом про
право особистої власності. ОСОБА_6
померла ІНФОРМАЦІЯ_6 р. На випадок
своєї смерті склала заповіт від
05.04.1990 р., згідно якого все своє майно
заповіла своєму чоловіку-ОСОБА_3.
Після її смерті їх батько прийняв
спадщину шляхом фактичного вступу в
управління та володіння спадковим
майном відповідно до ст.549 ЦК УРСР,так
як проживав разом з матір'ю на
момент їх смерті. Згодом,ІНФОРМАЦІЯ_7
р. помер батько заявників ОСОБА_3. На
випадок своєї смерті батько заповіту
не склав, а тому спадкування
відбувається по закону, за правилами
ЦК України (2004 р.) Після смерті батька
спадщину прийняли вони, заявники по
справі, так як обоє подали нотаріусу
заяви про прийняття спадщини від
30.08.2005 р. Однак, при зверненні до
Третьої Львівської державної
нотаріальної контори їм повідомили
про неможливість оформлення
спадкових прав після смерті батьків,
оскільки існують помилки у прізвищах
батьків та їх як
спадкоємців,зокрема в одних
документах прізвище зазначено як
«ОСОБА_2», а в інших як «ОСОБА_2». Факт
неможливості оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку
підтверджується листом нотаріальної
контори від 20 вересня 2013 року №
3948/02-14.

Однак, така помилка у прізвищах
викликана неправильним перекладом
документів із російської на
українську мову, а саме прізвища є
ідентичними, що стверджується
експертним висновком № 056/740-а від 21
березня 2013 року виконаного
Українським бюро лінгвістичних
експертиз НАНУ.

Відтак, оскільки у документах існують
помилки допущені при їх перекладі, які
унеможливлюють оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку, однак
такі розбіжності не свідчать про
відсутність права на спадкування, то
виникає необхідність у встановленні
фактів, що мають юридичне значення в
судовому порядку.

Заявники просять суд постановити
рішення, яким встановити факт
родинних відносин між ОСОБА_6 та
ОСОБА_3, а саме, що вони були чоловіком
та дружиною, встановити факт
родинних відносин між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 і ОСОБА_6, а саме, що ОСОБА_2 є
рідною дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_6,
встановити факт родинних відносин
між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та ОСОБА_6, а саме,
що ОСОБА_8 є рідним сином ОСОБА_3 та
ОСОБА_6

В судовому засіданні заявники
підтримали свої заяви, надавши
аналогічні пояснення, зазначені у
заяві.

Представник заінтересованої особи в
судове засідання не з'явився, скерував
на адресу суду клопотання про
розгляд справи у відсутності
представника нотаріальної контори.

Заслухавши пояснення заявників,
вивчивши та дослідивши об'єктивні
докази у справі, суд вважає,що заява
підлягає до задоволення з наступних
підставі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України
суд розглядає справи про
встановлення факту родинних відносин
між фізичними особами.

В суді встановлено, що ОСОБА_3 (батько
заявників) зареєстрував шлюб із
ОСОБА_4 (мати заявників), що
підтверджується свідоцтвом про їх
одруження від 10 грудня 1951 року серії
НОМЕР_1.(а.с.4).

Від шлюбу вони мали двох дітей: сина
ОСОБА_1, та дочку ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвами про їх
народження.(а.с.5,6).

В результаті укладення шлюбу
прізвище заявниці було змінено з
«ОСОБА_2» на «ОСОБА_2», що
підтверджується свідоцтвом про
одруження від 10.10.1981 р. серії
НОМЕР_1.(а.с.7).

На праві власності матері заявників
ОСОБА_6 належав будинок з
господарськими будівлями в АДРЕСА_1,
що підтверджується свідоцтвом про
право особистої власності від 30
листопада 1988 р. (а.с.10).

ОСОБА_6, мати заявників, померла
ІНФОРМАЦІЯ_6 року, що підтверджується
свідоцтвом про смерть від 23 квітня 1990
р. серії НОМЕР_2.(а.с.8).

На випадок своєї смерті ОСОБА_6 склала
заповіт від 05.04.1990 р., згідно якого
все своє майно заповіла своєму
чоловіку-ОСОБА_3.(а.с.12).

Після смерті матері заявників, їх
батько ОСОБА_3, прийняв спадщину
шляхом фактичного вступу в
управління та володіння спадковим
майном відповідно до ст.549 ЦК УРСР, так
як проживав разом з матір'ю на
момент їх смерті, що підтверджується
довідкою про склад сім'ї від 22 серпня
2013 року № 2373.(а.с.9).

Згодом, ІНФОРМАЦІЯ_7 р. помер батько
заявників ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про його смерть від 01.03.2005
р. серії НОМЕР_3. (а.с.11).

Як вбачається з показів заявників на
випадок своєї смерті їх батько
заповіту не склав, а тому спадкування
відбувається по закону, за правилами
ЦК України (2004 р.)

Після смерті батька заявників
спадщину прийняли вони, заявники по
справі,так як обоє подали нотаріусу
заяви про прийняття спадщини від
30.08.2005 р.(а.с.13,14). Однак, при зверненні
до Третьої Львівської державної
нотаріальної контори їм повідомили
про неможливість оформлення їх
спадкових прав після смерті батьків,
оскільки існують помилки у прізвищах
батьків та їх як
спадкоємців,зокрема в одних
документах прізвище зазначено як
«ОСОБА_2», а в інших як «ОСОБА_2». Факт
неможливості оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку
підтверджується листом нотаріальної
контори від 20 .09.2013 року № 3948/02-14.(а.с.15).

Однак, така помилка у прізвищах
викликана неправильним перекладом
документів із російської на
українську мову, а саме прізвища є
ідентичними, що стверджується
експертним висновком № 056/740-а від 21
березня 2013 року виконаного
Українським бюро лінгвістичних
експертиз НАНУ.(а.с.16).

Відтак, оскільки у документах існують
помилки допущені при їх перекладі,
які унеможливлюють оформлення
спадкових прав у нотаріальному
порядку, однак такі розбіжності не
свідчать про відсутність права на
спадкування, то виникає необхідність
у встановленні фактів, що мають
юридичне значення в судовому
порядку.

На підставі наведеного вище,заява
підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,169,209,212,213-215,256 ч.1
п.1 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт родинних відносин
між ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_6 року, та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7
року, а саме, що вони були чоловіком
та дружиною.

Встановити факт родинних відносин
між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а
саме, що ОСОБА_2 є рідною дочкою
ОСОБА_3 та ОСОБА_6.

Встановити факт родинних відносин
між ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_5, та
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме, що ОСОБА_8 є рідним
сином ОСОБА_3 та ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: В. В. Свірідова