АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/662/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 27 Чепурний О. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
Демченко В. А. УХВАЛА
26 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Демченко В. А. суддів
Подорога В. М. , Василенко Л. І. при
секретаріВолвенко А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ПАТ «Дельта Банк» на заочне
рішення Драбівського районного суду
Черкаської області від 09 січня 2014 року
по справі за позовом ПАТ «Дельта Банк»
до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором

в с т а н о в и л а :

Позивач ПАТ «Дельта Банк» 04 грудня 2013
року звернувся у суд з позовом до
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Свої вимоги позивач обгрунтовував тим,
що відповідно до укладеного
кредитного договору № 001-23040-040707 від
04.07.2007 року позивач відкриває картковий
рахунок відповідачу НОМЕР_1 в
національній валюті гривні, випускає
та надає держателю платіжну картку, а
також пін код до картки, здійснює
обслуговування на умовах, викладених в
Тарифному пакеті Visa Класичний, що
міститься у додатку №1 до договору (п.1.2
договору). Банк надає держателю кредит
шляхом відкриття відкличної кредитної
лінії, що передбачена п.1.3 кредитного
договору. Відповідно до вказаного
пункту банк відкриває держателю
кредитну лінію на загальну суму 30000 грн.
та на день укладення кредитного
договору встановлює ліміт кредитної
лінії на рахунку в сумі 3000 грн. Банк
самостійного один раз на може
змінювати розмір ліміту кредитної
лінії в межах кредитної лінії, при
цьому сторони погодили, що у даному
випадку додаткова угода не
складається. Відповідно до п.1.5
кредитного договору кредитні кошти та
власні кошти держателя
використовуються для розрахунків за
товари чи послуги, які придбані
держателем у суб'єктів господарювання,
зняття готівки, виконання держателем
своїх зобов'язань перед банком за
договором, та вчинення інших операцій
передбачених договором. Відповідно до
п.2.1 моментом надання банком держателю
кредиту є день здійснення операції за
допомогою картки або день утримання
платежів за умови відсутності на
рахунку власних коштів держателя. У
відповідності до договору, держатель
картки зобов'язаний щомісяця в строки,
визначені правилами, здійснювати
погашення частини суми заборгованості
за кредитною лінією, яка виникла за
попередній звітній місяць, а також
здійснювати погашення в повному обсязі
заборгованості за овердрафтом, яка
виникла за попередній звітній місяць,
сплачувати всю суму процентів,
нарахованих за користування кредитною
лінією та/або овердрафтом та процентів
за користування кредитною лінією
та/або овердрафтом.

Проте, відповідач не виконував
належним чином свої зобов'язання по
погашенню кредитних коштів і станом на
22.10.2013 року має заборгованість 13018 грн. 08
коп., яка складається з 0 грн. по тілу
кредиту; 12794 грн. 88 коп. прострочене тіло
кредиту; 223 грн. 20 коп. заборгованість за
відсотками; 0 грн. - заборгованість за
комісіями.

Заочним рішенням Драбівського
районного суду Черкаської області від
09 січня 2014 року в задоволенні позовної
заяви Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_6
про стягнення заборгованості за
кредитним договором відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, ПАТ «Дельта Банк»
подав апеляційну скаргу на дане
рішення, в якій просить рішення суду
скасувати, ухваливши нове, яким в
повному обсязі задоволити позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк», так як вважає
його ухваленим з порушенням норм
матеріального права та при неповному
встановленні обставин справи.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони
по справі, будучи належним чином
повідомленими про час і місце судового
розгляду, в засідання не з'явилися, не
повідомивши про причини неявки,
вивчивши матеріали справи та надані
докази, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог в суді першої
інстанції та при апеляційному
розгляді, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
відхилення.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює, і як наслідок ухвалив рішення
по справі з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Так, відмовляючи в задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором, суд першої інстанції
виходив із того, що на час звернення
до суду минула позовна давність,
передбачена ст.257 Цивільного кодексу
України.

За матеріалами справи встановлено, що
04.07.2007 року сторони уклали кредитний
договір № 001-23040-040707 ( а. с. 6 - 9).

Відповідно до п.1.2 договору банк
відкриває картковий рахунок
відповідачу НОМЕР_1 в національній
валюті гривні, випускає та надає
держателю платіжну картку, а також пін
код до картки.

Відповідно п.1.3 договору банк відкриває
держателю кредитну лінію на загальну
суму 30000 грн. та на день укладення
кредитного договору встановлює ліміт
кредитної лінії на рахунку в сумі 3000
грн. Банк самостійно один раз на місяць
може змінювати розмір ліміту кредитної
лінії в межах кредитної лінії, при
цьому сторони погодили, що у даному
випадку додаткова угода не
складається.

Відповідно до п.1.5 кредитного договору
кредитні кошти та власні кошти
держателя використовуються для
розрахунків за товари чи послуги, які
придбані держателем у субєктів
господарювання, зняття готівки,
виконання держателем своїх зобовязань
перед банком за договором, та вчинення
інших операцій передбачених договором.

Пунктом 2.3 передбачено, що держатель
сплачує банку проценти за користування
кредитною лінією та/або овердрафтом за
ставками, які зазначені в тарифному
пакеті Visa Класичний, що міститься у
додатку №1 до договору.

У відповідності до п.2.5 договору,
держатель картки зобовязаний щомісяця
в строки, визначені правилами,
здійснювати погашення частини суми
заборгованості за кредитною лінією,
яка виникла за попередній звітній
місяць, а також здійснювати погашення в
повному обсязі заборгованості за
овердрафтом, яка виникла за попередній
звітній місяць, сплачувати всю суму
процентів, нарахованих за користування
кредитною лінією та/або овердрафтом за
попередній звітній місяць та всю суму
пені, яка нарахована за попередній
звітній місяць у разі порушення
строків сплати заборгованості за
кредитною лінією та процентів за
користування кредитною лінією та/або
овердрафтом.

Позивачем надано розрахунок, з якого
вбачається, що відповідач не виконує
належним чином зобов'язання і станом на
22.10.2013 року має заборгованість 13018 грн. 08
коп., яка складається з наступного: 0
грн. тіло кредиту; 12 794 грн. 88 коп.
прострочене тіло кредиту; 223 грн. 20 коп.
заборгованість за відсотками; 0 грн. -
заборгованість за комісіями ( а. с. 12 - 13).

З позовом про стягнення кредитної
заборгованості ПАТ «Дельта Банк»
звернулося 04 грудня 2013 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки,
що передбачено ст. 257 ЦК України.

Згідно із п. 4.2 кредитного договору цей
договір набуває чинності з дати його
підписання сторонами та діє до повного
виконання сторонами зобов'язань за
цим договором.

Положеннями ч. 5 ст. 261 ЦК України
передбачено, що за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

Суд першої інстанції зробив
правильний висновок про те, що
оскільки кредит надано позивачем на
споживчі цілі, то правовідносини між
сторонами регулюються також і нормами
Закону України «Про захист прав
споживачів» від 18.11.2003 № 1255. Відповідно
до п.7 ч.13 ст.11 даного закону
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув.

З наданого позивачем розрахунку
вбачається, що останній раз відповідач
здійснив оплату по договору 27.01.2009 року
у сумі 500 грн.

П.2.5 визначено строк погашення
заборгованості - щомісяця, а оскільки з
лютого 2009 року відповідач не виконує
свої зобовязання по договору, а позивач
звернувся до суду з позовом про
стягнення заборгованості лише 04.12.2013
року, то висновок суду першої інстанції
про закінчення трирічної позовної
давності на час звернення до суду є
вірним.

Як роз'яснив пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п. 31 постанови від 30 березня 2012
року N 5 "Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин", враховуючи положення
пункту 7 частини тринадцятої статті 11
Закону України "Про захист прав
споживачів", суди мають виходити з того,
що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі. Оскільки зі спливом строків
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України "Про захист
прав споживачів" застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Таким чином, судом першої інстанції
рішення було ухвалено із дотриманням
положень ст. ст. 213, 214 ЦПК України, а саме
суд повно і всебічно з'ясував дійсні
обставини справи, встановив обставини,
якими сторони обгрунтовували свої
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються.

Перевіряючи законність і
обгрунтованість судового рішення,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції при ухваленні рішення
врахував всі факти, що входять до
предмета доказування, перевірив
підтвердження обставин (факти), якими
мотивовано рішення, належними та
допустимими доказами, а висновки суду
відповідають встановленим обставинам,
і норми матеріального й процесуального
права застосовано вірно.

З врахуванням викладених обставин,
колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції вірно застосовано норми
матеріального права, а доводи
апеляційної скарги про те, що рішення
суду незаконне, нічим не підтверджено
та не наведено підстави, які
передбачені ст. 309 ЦПК України, і які б
давали підстави скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення у справі, а тому апеляційна
скарга підлягає до відхилення, а
рішення суду першої інстанції до
залишення без змін.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 303 , 307 , 308 , 313 , 314, 315 , 319 ЦПК України,
судова колегія , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк»
відхилити.

Заочне рішення Драбівського районного
суду Черкаської області від 09 січня 2014
року по справі за позовом ПАТ «Дельта
Банк» до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення .

Головуючий :

Судді :