РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заочне

Справа №668/16151/13-ц

Пров. №2/668/434/14

28.01.2014 року Суворовський районний суд м. Херсона у складі

головуючого судді Корецького Д.Б.,

при секретарі Куряніновій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Другої державної нотаріальної контори про усунення від спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом в якому просить суд усунути від спадщини ОСОБА_2 за заповітом від 04.01.2002 р. складеного і посвідченого державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 2, після померлої 12.08.2003 р. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати за нею право власності на частину спадкового майна, за заповітом від 04.01.2002 р. складеного і посвідченого державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 2, що залишається відкритою, у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_1 за набувальною дальністю.

Позовні вимоги мотивує тим, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 28.09.2004 р. державним нотаріусом другої Херсонської державної нотаріальної контори і зареєстрованого в реєстрі № 2.3829, після померлої 12.08.2003 р. ОСОБА_4, належить ? частина квартири № 234, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Карбишева, 34. Інша ? частина спадкового майна залишається відкритою і до тепер.

За весь час після складання заповіту, з 2002 р., відповідачка до ОСОБА_4 не приходила, допомоги не надавала, на похорон не з'явилася.

Із заявою про прийняття спадщини до теперішнього часу не звернулася.

Також зазначає, що впродовж 12 років, з березня 2001 р. і до тепер добросовісно на законних підстава, постійно, відкрито для третіх осіб володіє та користується всією квартирою № 234, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Карбишева, 34.

Враховуючи вищевикладене, вимушена була звернутися до суду із даним позовом для захисту своїх прав та інтересів.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, одночасно надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Причина неявки суду не відома.

Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача в порядку заочного провадження на підставі поданих доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до заповіту від 04.01.2002 р. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, заповіла все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

12 серпня 2003 р. ОСОБА_4 померла.

28 вересня 2004 р. позивачка ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого остання отримала право власності на ? частину однокімнатної квартири № 234, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Карбишева, 34. ? частина спадкового майна залишається відкритою.

З пояснень позивача, викладених в позовній заяві, встановлено, що відповідачка за весь час після складання заповіту, з 2002 р., до ОСОБА_4 не приходила, допомоги не надавала, хоча остання мала захворювання правого яєчника, потребувала постійного догляду, особливого харчування, ліків, на похорон не з'явилася. Із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», правило частини п'ятої ст. 1224 ЦК України, стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій ст. 1259 ЦК України.

Відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Правила ч.5 ст. 1224 ЦК України, стосуються всіх спадкоємців за законом, зокрема, й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця.

Вимоги про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлено особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з позовом про одержання права на спадкування.

Виходячи зі змісту зазначених норм Закону, суд, при вирішенні такої справи, згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України, повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця у безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечувати умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних дії чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Суд вважає, що вимога позивача про усунення відповідача ОСОБА_2 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 в зв'язку з ухиленням її від надання допомоги спадкодавцеві, підлягає задоволенню.

Згідно до ч. 1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років або рухомим майном-протягом п»яти років, набуває право власності на це майно(набувальна власність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюється на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи, що Цивільний Кодекс України набрав чинності 01.01.2004 року, норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01.01.2001 року, а відтак визнання за рішенням суду права власності на нерухоме майно має місце з 01.01.2011 року.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що починаючи з 2002 року позивачка добросовісно, безперервно володіла та користувалася квартирою № 234, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Карбишева, 34, утримувала її, ремонтувала, підтримувала в належному стані, суд вважає за необхідне задовольнити, вимогу позивача про визнання за нею право власності на ? частину квартири № 234, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Карбишева, 34 за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст. 328,344,1224 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10,15,27,57,58,60,88,212-215,224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 від спадщини за заповітом від 04.01.2002 р. складеного і посвідченого державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 2, після померлої 12.08.2003 р. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 за набувальною дальністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляції в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Розяснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої у 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

СуддяОСОБА_5