АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/2793/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/498/14
Головуючий у 1-й інстанції Лободенко О.
Доповідач Дряниця Ю. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Дряниці Ю.В.

Суддів: Карнауха П.М., Пилипчук
Л.І.

При секретарі: Ткаченко Т.І.,

З участю: представника позивача
Федосєєва Д.О.,

представника відповідача
Дмитриченко О.О.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою депутата
Автозаводської районної у місті
Кременчуці ради Карамзіна Володимира
Миколайовича на ухвалу
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 16
грудня 2013 року по справі за позовом
депутата Автозаводської районної у
місті Кременчук ради Карамзіна
Володимира Миколайовича до Товариства
з обмеженою відповідальністю «Яхтклуб
«Посейдон» про усунення порушень
законності і встановлення правового
порядку.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду
Полтавської області Дряниці Ю.В., -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 16 грудня 2013 року цивільну справу за
позовом депутата Автозаводської
районної у місті Кременчук ради
Карамзіна Володимира Миколайовича до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Яхтклуб «Посейдон»
про усунення порушень законності і
встановлення правового порядку -
залишено без розгляду, в зв'язку з
повторною неявкою позивача в судові
засідання.

Скасовано заходи забезпечення позову,
обрані ухвалою від 28.03.2013 року №
524/2793/13-ц у вигляді заборони Відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно Кременчуцького
міського управління юстиції вчинення
будь-яких дій, пов'язаних з державною
реєстрацією права власності (як
первісної державної реєстрації права
власності, так і переходу права
власності) на будівлю яхт-клубу, який
розташований за адресою : вул. Богдана
Хмельницького, буд. 7-а в м. Кременчуці.

Стягнуто з Карамзіна Володимира
Миколайовича на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Яхтклуб
«Посейдон» у повернення сплачених
витрат на правову допомогу в розмірі 2590
грн. 28 коп.

Роз'яснено порядок повторного
звернення до суду відповідно до ч. 2 ст.
207 ЦПК України.

В апеляційній скарзі Карамзін В.М.
просить ухвалу суду скасувати,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
вважає, що скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Згідно п. 4 ч.1 ст.311 ЦПК України
підставами для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Залишаючи без розгляду позовну заяву,
суд першої інстанції послався на те, що
позивач 19.11.2013р., 26.11.2013р. та 16.12.2013р. до
суду не з'явився, хоча належним чином
був повідомлений про дати судових
засідань, заяви про розгляд справи без
його участі не подавав, а тому
відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України
заява підлягає залишенню без розгляду.

Також, місцевий суд прийшов до
висновку, що оскільки справа підлягає
залишенню без розгляду, то слід
скасувати застосовані судом заходи
забезпечення позову, обрані ухвалою
від 28.03.2013 року та стягнути з позивача
на користь відповідача витрати на
правову допомогу відповідно до ч. 3 ст. 89
ЦПК України.

Однак, з таким висновком місцевого суду
колегія суддів погодитись не може,
виходячи з наступного.

Стаття 1 ЦПК України визначає, що кожна
особа має право на справедливий,
неупереджений і своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ.

Нормами ст. 74 ч. ч.1, 4 ЦПК України
визначено, що судові виклики
здійснюються судовими повістками про
виклик. Судова повістка про виклик
повинна бути вручена з таким
розрахунком, щоб особи, які
викликаються, мали достатньо часу для
явки в суд і підготовки до участі в
судовому розгляді справи, але не
пізніше ніж за три дні до судового
засідання, а судова
повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України
суд постановляє ухвалу про залишення
заяви без розгляду якщо належним
чином повідомлений позивач повторно не
з'явиться в судове засідання, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності.

Судові повістки про виклик у судове
засідання на 19 листопада 2013 року та 26
листопада 2013 року позивач отримав
завчасно, що підтверджується поштовими
повідомленнями (а.с.184,190).

Однак, судова повістка на 16 грудня 2013
року не була вручена, а кореспонденція
повернута до суду з відміткою «по
закінченню терміну зберігання» (а.с.194),
а відтак позивач Карамзін В.М.
вважається таким, що неналежно
повідомлений про час та місце судового
розгляду на 16.12.2013 року.

Колегія суддів вважає, що в даному
випадку відсутня повторність неявки
Карамзіна В.М. в судове засідання,
тобто друга поспіль без поважних
причин неявка позивача.

Оскільки, висновок суду про наявність
підстав для залишення позову без
розгляду є безпідставним, то й відсутні
підстави для скасування застосованих
судом заходів забезпечення позову
обрані ухвалою суду від 28.03.2013 року.

Також, колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції про
стягнення судових витрат по оплаті
правової допомоги на користь
відповідача відповідно до ч. 3 ст. 89 ЦПК
України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 89 ЦПК України у разі
залишення заяви без розгляду
відповідач має право заявити вимоги
про компенсацію здійснених ним витрат,
пов'язаних з розглядом справи,
внаслідок необґрунтованих дій
позивача.

Тобто, даною нормою, законодавець
закріпив можливість відповідача
посилатись на необґрунтованість дій
позивача по відкриттю провадження, а
відповідна заява від відповідача
повинна надійти до суду до
постановлення ухвали.

Суд, вирішуючи питання про стягнення
компенсації понесених судових витрат
на підставі ч. 3 ст. 89 ЦПК України
повинен належним чином дослідити
наявність чи відсутність підстав,
визначених даною процесуальною нормою,
та викласти відповідні мотиви в ухвалі
суду.

Ухвала суду першої інстанції не
містить жодних висновків суду з
приводу аналізу обґрунтованості чи
необґрунтованості дій позивача по
відкриттю провадження у справі, а
матеріали справи не містять письмового
обґрунтованого клопотання відповідача
про компенсацію витрат на правову
допомогу внаслідок необґрунтованих
дій відповідача.

Колегія суддів вважає, що залишення
місцевим судом позову без розгляду у
зв'язку з повторною неявкою позивача до
суду, не свідчить про
необґрунтованість дій останнього щодо
ініціювання відкриття провадження та
не є підставою у розумінні ч. 3 ст. 89 ЦПК
України для компенсації здійснених
відповідачами витрат, пов'язаних з
розглядом справи.

Представник відповідача не наддав суду
належних та допустимих доказів щодо
необґрунтованих дій позивача при
зверненні до суду з даним позовом.

Окрім того, за необхідне слід
зауважити, що Європейський суд з прав
людини у своїй прецедентній практиці
виходить із того, що положення пункту 1
статті 6 та 13 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод
гарантує кожному право подати до суду
будь-який позов, що стосується його
цивільних прав і обов'язків та кожен
має право на ефективний засіб
юридичного захисту. Конвенція «Про
захист прав людини і основоположних
свобод» та Протоколи до неї є складовою
національного законодавства України.

Суд першої інстанції, постановляючи
ухвалу, яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, дійшов
помилкового висновку, що є
беззаперечні підстави для залишення
позову без розгляду, в зв'язку з
повторною неявкою позивача, чим
порушив його гарантовані права щодо
ефективного засобу юридичного захисту
та справедливого судового розгляду в
такому його елементі, як право доступу
до суду для захисту порушених прав чи
інтересів, що є неприпустимим та
порушує принципи діяльності судової
влади, яка повинна забезпечувати рівні
права всіх осіб, чиї інтереси так чи
інакше зачіпає судова діяльність.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

За таких обставин, враховуючи наведене,
колегія суддів приходить до висновку
про скасування ухвали суду та
направлення матеріалів цивільної
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.4, 311 ч.1 п. 4,
315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу депутата
Автозаводської районної у місті
Кременчук ради Карамзіна Володимира
Миколайовича - задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 16 грудня 2013 року про залишення без
розгляду цивільної справи за позовом
депутата Автозаводської районної у
місті Кременчук ради Карамзіна
Володимира Миколайовича до Товариства
з обмеженою відповідальністю «Яхтклуб
«Посейдон» про усунення порушень
законності і встановлення правового
порядку, скасування заходів
забезпечення позову та стягнення
витрат на правову допомогу - скасувати
в повному обсязі.

Матеріали цивільної справи направити
до суду першої інстанції для
продовження розгляду по суті.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення і в касаційному порядку
оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис)
Дряниця Ю.В.

Судді: (підпис)
Карнаух П.М.

(підпис)
Пилипчук Л.І.

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Дряниця Ю.В.