Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2014 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Пустовойт Т. В., при секретарі Родиній
Н.В., за участі прокурора Соклакова М.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Органу
опіки та піклування Іллічівської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради, третя особа Комунальний
заклад "Маріупольський дитячий будинок
"Центр опіки" про повернення дітей,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2014 ОСОБА_1 звернулась до суду з
вказаним позовом, в обґрунтування
якого вказала, що її життєві обставини
склались так, що через скрутне
матеріальне становище вона не могла
самостійно виховувати дітей. Чоловік
помер у 2008 році, будинок, в якому
проживали згорів та став непридатним
для проживання, внаслідок чого за
рішенням Іллічівського районного суду
від 12.04.2010 року у позивачки відібрали
дітей ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6. Діти
були влаштовані до Комунального
закладу «Маріупольський дитячий
будинок «Центр опіки», де перебувають
до теперішнього часу. Протягом всього
терміну перебування дітей в Центрі
опіки, позивачка постійно відвідувала
дітей, цікавилась їх успіхами та
невдачами, по мірі можливості купувала
речі та подарунки. На сьогоднішній день
працює, проживає в орендованому
будинку з чоловіком, з яким планує
одружитись. З 2010 року зверталась до
різних інстанцій за допомогою у
вирішенні питання щодо надання їй
тимчасового житла або допомоги по
відновленню будинку після пожежі. З
червня 2013 року перебуває на
соціальному квартирному обліку.
Рішенням Маріупольської міської ради
від 20.11.2013 року №456 ОСОБА_1 виділена
чотирьохкімнатна квартира, де зроблено
капітальний ремонт та повністю
куплені меблі для дітей. На даний час
позивачка має все необхідне для
виховання та повноцінного розвитку
дітей, на підставі чого просить їх
повернути.

Позивачка в ході розгляду справи
уточнила позовні вимоги, просила
повернути їй ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_6. В судовому засіданні
пояснила, що орендує будинок по
АДРЕСА_3, де мається тільки холодна
вода, пічне опалення, електропіч.
Орендна плата становить 500,00грн. в
місяць. З 2001 року реєстрації місця
проживання не має, заходів до
реєстрації не приймала. Останні п'ять
років працює в магазині «АТБ» за
графіком по два дні, заробітна плата
складає 1800,00грн. Щомісячно сплачує
520,00грн. за кредит, який брала на
придбання пральної машини. Дітей у неї
забрали п'ять років тому, відвідує їх
періодичністю 1-2 рази на місяць,
приносила продукти і речі. Містом
виділено позивачці чотирьохкімнатну
квартиру, в якій Фондом Ахмєтова Р.Л.
проведено ремонтні роботи, маються
меблі. Дітям відомо про наміри матері
їх забрати, старші ОСОБА_18, ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 бажають залишитись у Центрі
опіки. Уточнені позовні вимоги
підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача Органу опіки
та піклування Іллічівської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради- Павленко С.М. в судовому засіданні
позовні вимоги визнала в повному
обсязі, не заперечувала проти
повернення позивачці усіх дітей.
Пояснила, що діти перебувають на
повному державному забезпеченні.
Позивачка відвідувала дітей, однак в
неї не було вирішено житлове питання.
18.06.2014 році за рішенням виконавчого
комітету Маріупольської міської ради
позивачці виділено чотирьохкімнатну
квартиру.

Представник третьої особи
Комунального закладу "Маріупольський
дитячий будинок "Центр опіки"-
Лащевська Н.В., в судовому засіданні
просила в задоволені позову відмовити.
Пояснила, що з 2006 року в центрі опіки
перебували ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_18. З часом старші діти були
влаштовані до інтернату №2, на вихідні
повертались до батьків. В січні 2009 року
у позивачки згорів будинок, по травень
проживали в свекрові до моменту смерті
батька. ОСОБА_3 та ОСОБА_18 одразу
влаштували до Центру опіки, ОСОБА_10 та
ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_9 року, а ОСОБА_5 і
ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_10 року. Мати
провідувала дітей в 2009 році- 3 рази, в 2010
році- 10 разів, в 2011 раці- 20 разів, в 2012
році- 21 раз, в 2013 році- 17 разів, за 2014 рік-
7 разів, періодичністю раз на місяць.
Було зафіксовано випадок, коли
позивачка прийшла відвідати дітей з
явно від чутливим запахом алкоголю. В
тому році з позивачкою працювали
психологи. ОСОБА_18 не бажає повертатись
до матері, є студентом другого курсу
механіко-металургійного коледжу,
отримує виплати, які складає на
депозитний рахунок. Він розуміє, що в
разі повернення виплати зупинять та
вся відповідальність за молодших буде
покладена на нього та сестру. ОСОБА_3
також не бажає повертатись, оскільки в
Центрі опіки їй приділяють багато
уваги, піклуються про її розвиток, в
цьому році вона поступає до коледжу.
Все це мати ніколи не зможе їй дати.
ОСОБА_5 теж не хоче повертатись до
матері з цих же причин. Діти
хвилюються, що можуть знову опинитись в
інтернаті, в них немає довіри матері,
більше спілкуються з бабою ОСОБА_11 Всі
діти талановиті, кожний займається або
спортом, або танцями, багато читають
приймають участь у конкурсах.
Позивачкою ніяких речей дітям не
придбалось. ОСОБА_6 бентежить, що йому
доведеться йти до нової школи або
інтернату. ОСОБА_10 і ОСОБА_7 бажають
повернутись до матері, оскільки вони ще
малі і хочуть сім'ї.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
свідків, прокурора, який заперечував
проти задоволення позову, дослідивши
письмові докази, приходить до
висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно вимог ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.163 СК України суд
може відмовити у відібранні
малолітньої дитини і передачі її
батькам або одному з них, якщо буде
встановлено, що це суперечить її
інтересам.

Частиною 2 ст.170 СК України встановлено,
що суд може постановити рішення про
відібрання дитини від батьків або
одного з них, без позбавлення їх
батьківських прав, у виняткових
випадках, при безпосередній загрозі
для життя або здоров'я дитини, орган
опіки та піклування або прокурор мають
право постановити рішення про негайне
відібрання дитини від батьків.

Відповідно ч.3 ст.170 СК України якщо
відпадуть причини, які перешкоджали
належному вихованню дитини її
батьками, суд за заявою батьків може
постановити рішення про повернення їм
дитини.

Судом встановлено, що позивачка
доводиться матір'ю неповнолітнім
ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, що
підтверджується відповідними
свідоцтвами про народження. Батьком
дітей є ОСОБА_12, який помер у 2008 році.

Рішенням Іллічівського районного суду
від 12.04.2010 року у ОСОБА_1 відібрано
дітей, та стягнуто аліменти на
утримання неповнолітніх дітей у
розмірі 1/2 частини з усіх видів її
заробітку щомісячно, але не менш ніж 30%
прожиткового мінімуму до досягнення
дітьми повнолітнього віку, починаючи
утримання з 30.03.2010 року, на підставі
якого 12.04.2014р. видано виконавчий лист.

Рішеннями колегії Іллічівської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради від 27.05.2010 року №129/1, 129/2,
129/3, 129/4, 129/5, 129/6, неповнолітніх ОСОБА_18,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, влаштовано до
державного закладу на постійне повне
державне забезпечення.

Рішеннями колегії Іллічівської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради від 27.05.2010 року №125/1, 125/2,
125/3, 125/4, 125/5, 125/6, неповнолітнім ОСОБА_18,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, надано статус
дитини, позбавленої батьківського
піклування. Діти користуються усіма,
передбаченими законодавством для
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування, пільгами.

Рішенням виконавчого комітету
Маріупольської міської ради від 20.11.2013
року №456, чотирикімнатну квартиру
АДРЕСА_1 до фонду соціального житла та
розподілено родині ОСОБА_1

23.06.2014 року ККП «Керуюча компанія
«Західна» уклала з ОСОБА_1 договір
найму соціального житла.

15.07.2014 року проведено обстеження
житлово-побутових умов проживання
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7, з акту вбачається,
що санітарно-гігієнічні умови
помешкання в належному стані. Для
кожної дитини передбачено спальне
місце, передбачено місце для навчання
та розвитку. Маються холодильник,
болер, шафи.

Як вбачається з висновку від 26.08.2014 року
№02/3-614-10, враховуючи рішення комісії з
питань захисту прав дитини
Іллічівської районної адміністрації
Маріупольської міської ради від 13.08.2014
року №15, Іллічівська районна
адміністрації Маріупольської міської
ради вважає доцільним повернення дітей
ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3.,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, до
сім'ї ОСОБА_1

Разом з тим, судом встановлено, що 15.09.2011
року Постановою державного виконавця
Якуніної Т.Л. закінчено виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листу №2-3129, встановлено,
що централізована бухгалтерія
магазинів «АТБ» знаходиться у
м.Дніпропетровськ. Стягнення не
проводились.

За відповіддю начальника Жовтневого
ВДВС ММУЮ від 11.09.2014 року боржник
проживає АДРЕСА_4, внаслідок чого
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження та виконавчий
документ направлено по
територіальності.

За відповіддю державного виконавця
Іллічівського ВДВС ММУЮ від 17.04.2013 року
встановлено, що боржник мешкає АДРЕСА_2.
22.03.2012 року винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження і
виконавчий документ направлено по
територіальності.

Як вбачається з матеріалів справи
адміністрацією Центра опіки позивачка
неодноразово попереджалась про
погашення аліментів. В судовому
засіданні ОСОБА_1 підтвердила, що їй
відомо про стягнення з неї аліментів на
утримання дітей, але жодного разу вона
їх не сплачувала, мотивуючи
матеріальними труднощами.

ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» надав відомості від
28.05.2014 року, що ОСОБА_1 працює на
вказаному підприємстві у підрозділі
магазин «Продукт-136» з 18.08.2009 року, в
теперішній час - на посаді помічника
продавця-консультанта. Згідно довідки
ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» від 16.07.2014 року
сукупний дохід ОСОБА_1 за період з січня
2014 року до червня 2014 року складає
15688,69грн. Проявила себе як
кваліфікований працівник, який виконує
обв'язки відповідно до посадових
інструкцій.

Отже, позивачка, як на момент стягнення
аліментів так і протягом всього часу
мала постійне місце роботи, що свідчить
про її стабільний дохід, була обізнаною
про погашення аліментів, однак не
вважала за необхідне їх сплачувати та
утримувати дітей.

За повідомленням директора Дитячого
будинку «Центр опіки» 19.06.2013 року
ОСОБА_1 прийшла на побачення до дітей
ОСОБА_18 та ОСОБА_10 з явно відчутним
запахом алкоголю, про що складено
відповідний акт.

Рішеннями колегії Іллічівської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради від 22.02.2006 року №49/2
малолітніх ОСОБА_18, ОСОБА_3., ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, вже влаштовували до
дитячого будинку змішаного типу «Центр
опіки» на повне державне забезпечення
на один рік. Рішеннями колегії
Іллічівської районної адміністрації
Маріупольської міської ради від 27.09.2006
року №251/1 дітей повернули батькам.

Як вбачається з акту обстеження
житлово-побутових умов від 04.06.2007 року в
ході огляду будинку ОСОБА_1
встановлено, що діти ОСОБА_18 та ОСОБА_3
навчаються в школі-інтернаті №2,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 перебувають в д/к
№21. Будинок знаходиться в аварійному
стані, всередині будинку
антисанітарія, умови проживання
незадовільні.

Згідно довідок Управління пенсійного
фонду Жовтневого району м.Маріуполя
від 17.09.2014 року неповнолітні ОСОБА_18,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, отримують пенсію
в разі втрати годувальника, померлого
внаслідок загального захворювання.

КЗ «Маріупольський дитячий будинок
змішаного типу «Центр опіки» надано
виписки з історії розвитку дітей від
06.10.2014 року, згідно яких ОСОБА_18 переніс
гостру респіраторно-вірусну інфекцію,
анемію. Потрапив до дитячого будинку у
віці 11 років 2 місяців з дитячого
інфекційного відділення міської
лікарні №5. З 21.02.2006 року по 03.10.2006 року
знаходився в дитячому будинку, після
проживав з матір'ю. З ІНФОРМАЦІЯ_10 року
по 31.08.2009 року знаходився в дитячому
інфекційному відділенні МЛ №5 з
діагнозом гостра респіраторно-вірусна
інфекція. Має діагноз плоскостопія ІІ
ступеню, синдром вегетосудинної
дистонії пубертатного періоду. ОСОБА_3.
потрапила до дитячого будинку у віці 10
років з дитячого інфекційного
відділення міської лікарні №5. З
ІНФОРМАЦІЯ_10 року по 31.08.2009 року
знаходилася в дитячому інфекційному
відділенні МЛ №5 з діагнозом гостра
респіраторно-вірусна інфекція. Має
діагноз вторична кардіопатія,
диспластична кардиопатія, Но, синдром
вегетосудинної дистонії пубертатного
періоду, прогресивна міопатія
слабкого ступеню правого ока, спазм
акомодації обох очей. ОСОБА_5 потрапив
до дитячого будинку у віці 8 років 4
місяців з дитячого інфекційного
відділення міської лікарні №5. З
ІНФОРМАЦІЯ_10 року по 31.08.2009 року
знаходився в дитячому інфекційному
відділенні МЛ №5 з діагнозом гостра
респіраторно-вірусна інфекція. Має
діагноз тубінфікування, диспластична
кардиопатія, Но, синдром
вегетосудинної дистонії пубертатного
періоду. ОСОБА_6 потрапив до дитячого
будинку у віці 6 років 11 місяців з
дитячого інфекційного відділення
міської лікарні №5. З ІНФОРМАЦІЯ_10 року
по 31.08.2009 року знаходився в дитячому
інфекційному відділенні МЛ №5 з
діагнозом гостра респіраторно-вірусна
інфекція. Має діагноз тубінфікування,
диспластична кардиопатія,
вегето-судинна дистонії пубертатного
періоду на фоні вродженої аномалії
розвитку хребетних артерій, затримка
фізичного розвитку, плоскостопія ІІ
ступеню. ОСОБА_7 потрапив до дитячого
будинку у віці 4 років 4 місяців з
дитячого інфекційного відділення
міської лікарні №5. В анамнезі:
змішаний специфічний розлад
психічного розвитку, алергійний
дерматит. Має діагноз хронічний
тонзиліт, субкомпенсирована форма.
ОСОБА_10 потрапила до дитячого будинку у
віці 2 років 7 місяців з дитячого
інфекційного відділення міської
лікарні №5. Має діагноз
конституціонально-соматична затримка
фізичного розвитку, атопичний
дерматит.

В судовому засіданні представник
Центру опіки зазначила, що за весь час
перебування дітей у закладі позивачка,
на відміну від бабусі жодного разу не
поцікавилась станом здоров,я дітей.

Медичний працівник центру опіки
ОСОБА_16, допитана в судовому засіданні
в якості свідка пояснила, що діти мають
хронічні захворювання та потребують
додаткової уваги та витрат на
лікування.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні
пояснила, що доводиться дітям бабою,
фактично позивачка працює в магазині
прибиральницею, діти в Центрі опіки
розвиваються, їм там краще ніж з мамою.
Діти люблять матір, однак за умовами її
проживання, вони будуть голодувати. У
ОСОБА_3 стрес на ґрунті того, що її
хочуть повернути до матері, дівчинка
плакала на протязі місяці, втратила 50%
зору. ОСОБА_18 і ОСОБА_5 не бажають
повертатись до матері. ОСОБА_6 не може
визначитись, він хоче до мами і в той же
час бажає залишитись в Центрі опіки.
ОСОБА_10 та ОСОБА_7 маленькі, хочуть до
мами. Позивачка сама виховувалась без
батьківської турботи, освіти і
належного розвитку не отримала, вона
позбавлена можливості як матеріальної
так і інтелектуальної надати дітям те,
що вони отримують в Центрі опіки.

Допитані в судовому засіданні ОСОБА_10
ОСОБА_18 та ОСОБА_3 підтвердили, що до
матері повертатись вони не бажають,
ОСОБА_5 також не хоче повертатися. Коли
проживали з нею вона їх вихованням не
займалась, їй було складно, постійно
виникали сварки, умови проживання
погані. За молодшими дітьми доглядали
вони, оскільки мати була на роботі. В
Центрі опіки вони та їх брати і сестра
всесторонньо розвиваються, відвідують
різні гуртки. В майбутньому планують
поступати до вищого навчального
закладу, придбати собі житло на зібрані
гроші.

Спеціаліст Гірман Н.О. в судовому
засіданні пояснила, що працює
психологом в Центрі опіки. Вперше діти
опинились у центрі опіки в 2006 році,
оскільки у родині їх утримувати не
змогли. Після смерті батька в 2009 році
діти знову опинились в центрі. Троє
старший дітей не бажають повертатись
до матері, мріють добре влаштувати своє
життя. Молодші в силу віку хочуть до
матері.

Статтею 3 Конвенції про права дитини
від 20.11.1989 року, яка ратифікована
Постановою Верховної Ради України
27.02.1991 року встановлено, що в усіх діях
щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється найкращому
забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов'язуються
забезпечити дитині такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживають всіх
відповідних законодавчих і
адміністративних заходів.

Відповідно до принципу статті 6
вищезазначеної декларації, дитина
повинна, коли це можливо, виховуватися
своїми батьками, та під їх
відповідальністю та в будь-якому
випадку тв. Атмосфері любові та
матеріальної забезпеченості.

Основним принципом зазначеного акта
міжнародного законодавства є
дотримання в першу чергу інтересів
дитини та забезпечення її належного та
відповідного розвитку.

Батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

Керуючись вказаними нормами
законодавства, враховуючи встановлені
обставини і надані докази, а також з
метою захисту інтересів дітей та
забезпечення їх належного та
відповідного розвитку і піклування,
суд приходить до висновку, що відсутні
підстави для повернення ОСОБА_1
неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_10, оскільки діти потребують
постійного медичного догляду, творчого
розвитку, матеріальної забезпеченості,
в той час як позивачка позбавлена
можливості надати дітям відповідний
фізичний, духовний та моральний
розвиток.

Суд, вважає, що комісія з питань захисту
прав дитини Іллічівської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради, вирішивши доцільним повернути
всіх дітей ОСОБА_1, не в повній мірі
врахувала, що саме з метою захисту
інтересів дітей та забезпечення їх
належного та відповідного розвитку,
необхідно всіх залишити в Центрі опіки.

Отже, суд, на підставі сукупності
зібраних по справі доказів, прийшов до
обґрунтованого висновку, що у
задоволенні вимог позивачки треба
відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст.163, 170, 180 СК України, ст.ст.3, 6
Конвенції про права дитини від 20.11.1989
року, ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до
Органу опіки та піклування
Іллічівської районної адміністрації
Маріупольської міської ради, третя
особа Комунальний заклад
"Маріупольський дитячий будинок "Центр
опіки" про повернення дітей -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана в апеляційній суд
Донецької області через Іллічівський
районний суд м. Маріуполя протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

З повним текстом рішення можливо буде
ознайомитися після 09.10.2014 року.

Суддя:
Т. В. Пустовойт