Провадження № 2/344/4020/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

13 листопада 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді
Хоростіля Р.В.,

секретаря
Басюк С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості, в обґрунтування якого
покликався на те, що згідно кредитного
договору № б/н, укладеного 11.06.2008р. між
ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем
ОСОБА_1, останній отримав кредитні
кошти в сумі 3000грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку, за користування яким
зобов'язався сплатити 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Своїм підписом відповідач підтвердив
свою згоду на те, що підписана заява
разом з умовами надання банківських
послуг, Правилами користування
платіжною карткою складає між ним та
банком договір. Однак, відповідач взяті
на себе зобов'язання не виконав у
зв'язку з чим станом на 30.06.2014р.
заборгованість по кредиту становить
11080грн. з яких: 2408,38грн. - заборгованість
по кредиту; 7905,91грн. - заборгованість по
відсотках за користування; 250грн. -
штраф (фіксована частина); 515,71грн. -
штраф (процентна складова). У зв'язку з
наведеним просить стягнути з
відповідача заборгованість за
кредитним договором та судові витрати.

В судове засідання представник
позивача - Длугош І.І. не з'явився, однак
подав суду заяву, в якій позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
справу розглядати у його відсутності,
не заперечивши проти заочного розгляду
справи за відсутності відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
повторно не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про час та місце
розгляду справи, про причини неявки
суду не повідомив, заяви про розгляд
справи за його відсутності не подав.

Тому суд, враховуючи думку
представника позивача, який не
заперечив проти вирішення справи за
відсутності відповідача, розглянув
справу за відсутності останнього та
ухвалив заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, дослідивши
які суд вважає наступне.

Ч. 1 ст. 634 ЦК України зазначає, що
договором приєднання є договір, умови
якого встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 11.06.2008р. між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_1 укладений
кредитний договір № б/н (а.с.10,11-16),
згідно якого останній отримав кредитні
кошти в сумі 3000грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку, за користування яким
зобов'язався сплатити 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Згідно з п. 9.12 Умов і Правил надання
банківських послуг (а.с.16), договір між
сторонами діє на протязі 12 місяців з
моменту підписання. Якщо на протязі
цього строку жодна із сторін не
повідомить другу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично продовжується на такий же
строк.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) зобов'язання його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк
(термін).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди. Відповідно
до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно п. 6.5 Умов надання
банківських послуг клієнт зобов'язаний
погашати заборгованість по кредиту,
відсоткам за його користування, а також
сплачувати комісію, а згідно п. 8.6 даних
умов, при порушенні клієнтом строків
платежів передбачених договором більш
ніж на 120 днів клієнт зобов'язаний
сплатити банку штраф в розмірі 500грн. + 5%
від суми позову.

Однак, як вбачається з розрахунку
заборгованості (а.с.7-9) ОСОБА_1 порушував
графік погашення заборгованості,
внаслідок чого кредит вчасно не
сплачував.

Таким чином ОСОБА_1 станом на 30.06.2014р.
має непогашену заборгованість перед
позивачем в розмірі 11080грн. з яких:
2408,38грн. - заборгованість по кредиту;
7905,91грн. - заборгованість по відсотках
за користування; 250грн. - штраф
(фіксована частина); 515,71грн. - штраф
(процентна складова).

Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Доказування не може
ґрунтується на припущеннях. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі, щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Будь-яких доказів, які б спростовували
проведений позивачем розрахунок
заборгованості ОСОБА_1 за вказаним
кредитним договором відповідачем суду
не подано.

Відтак, у суду є всі підстави стягнути з
відповідача на користь позивача
заборгованість за кредитним договором.

Судові витрати суд розподілив
відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 611, 612, 634, 1050, 1054 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 208-209, 212-215, 218,
224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.,
зареєстрованого по АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ПАТ КБ «Приватбанк», що
знаходиться по вул. Набережна Перемоги,
50 в м. Дніпропетровську (, р/р
№ 3111, МФО 305299), заборгованість за
кредитним договором № б/н від 11.06.2008р.,
яка станом на 30.06.2014р. становить 11080
(одинадцять тисяч вісімдесят) гривень
(з яких: 2408,38грн. - заборгованість по
кредиту; 7905,91грн. - заборгованість по
відсотках за користування; 250грн. -
штраф (фіксована частина); 515,71грн. -
штраф (процентна складова)), та на
рахунок № 0001, МФО 305299, , витрати по оплаті судового збору
у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні
60коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
Івано-Франківським міським судом за
письмовою заявою відповідача, яку може
бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
Івано-Франківської області протягом 10
днів з дня його проголошення через
Івано-Франківський міський суд.

Суддя
Хоростіль Р.В.