Справа № 667/3172/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року Комсомольський
районний суд м. Херсона у складі:

головуючого - судді : Котьо
І.В.

при секретарі :
Акуліч О.А.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя
особа що не заявляє самостійні вимоги
щодо предмета спору - Виконавчий
комітет Комсомольської районної в м.
Херсоні ради про усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною,

встановив:

Позивач звернувся до суду з
вказаним позовом посилаючись на ту
обставину що, він перебував в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем
який на теперішній час розірвано. В
період шлюбу у них народилась дитина ,
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 який після
розірвання шлюбу залишився проживати
з матір'ю. Оскільки між ним та
відповідачкою виникли суперечки з
приводу його участі у вихованні сина
він звернувся до Виконавчого комітету
Комсомольської районної в м. Херсоні
ради і рішенням від 14 грудня 2012 року
за № 187 йому було встановлено час для
побачення з сином щонеділі з 10.00 до
16.00 того ж дня , а також при наявності
путівки щодо оздоровлення сина ,
забирати його у літній період на
термін дії путівки.

Так як відповідач вказане рішення
виконавчого комітету не виконує і не
надає йому можливості спілкуватись з
сином просив суд зобов'язати
відповідача не чинити йому перешкоди
у спілкуванні з сином. Та встановити
час спілкування щонеділі з 10.00 до 16.00
того ж дня і при наявності путівки
щодо оздоровлення сина , забирати його
у літній період на термін дії путівки.

Позивач та його представник , за
договором адвокат ОСОБА_4 , в судовому
засіданні підтримали заявлений позов
і просили суд задовольнити його
посилаючись на обставини викладені
позовній заяві.

Відповідач та її представник за
договором адвокат ОСОБА_5 в судовому
засіданні заперечували проти позову і
просили суд відмовити в його
задоволенні за необґрунтованістю
посилаючись обставини викладені в
письмову запереченні поданому на
адресу суду в порядку п.5 ч.5 ст. 122 ЦПК
України. В судових дебатах визнали
позов частково і просили суд
обмежити час зустрічей визначених
рішенням виконавчого комітету.

Представник третьої особи що не
заявляє самостійні вимоги щодо
предмета спору від Виконавчого
комітету Комсомольської районної в м.
Херсоні ради за довіреністю Ромадіна
О.М. в судовому засіданні не
заперечував проти задоволення позову з
підстав на які посилається позивач.

Заслухавши сторони, свідків ,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив що: батьками
неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,
відповідно до свідоцтва про
народження виданого 11 вересня 2012 року
Міським ВДРАЦС ГУЮ у Херсонській
області ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , між якими
було зареєстровано шлюб , згідно до
свідоцтва про реєстрацію шлюбу
виданого 11 вересня 2012 року Міським
ВДРАЦС ГУЮ у Херсонській області 06
травня 2006 року, а розірвано на
підставі рішення Комсомольського
районного суду м. Херсона від 15 січня
2013 року, про що свідчий відповідний
запис в паспорті відповідача від 23
травня 2013 року.

Рішенням виконавчого комітету
Комсомольської районної в м. Херсоні
ради від 14 грудня 2012 року за № 187
позивачу було надано дозвіл на
спілкування в межах м. Херсона з
малолітнім сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
кожної неділі місяця з 10.00 до 16.00
години того ж дня. А також , при
наявності путівки щодо оздоровлення
малолітнього сина , забирати ОСОБА_3 у
літній період на термін дії путівки.

Позивач зареєстрований та проживає
за адресою АДРЕСА_1, що
підтверджується реєстрацією в
паспорті від 14 вересня 2013 року.
Відповідно до довідки голови
квартального комітету № 1 ВК
Комсомольської районної в м. Херсоні
ради відповідач разом з
неповнолітнім ОСОБА_3 проживає за
адресою :АДРЕСА_2.

Положеннями ч.1 ст. 159 СК України
визначено , якщо той із батьків, з ким
проживає дитина, чинить перешкоди тому
з батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод.

Абзацем 3 ч.2 ст. 159 СК України також
визначено що під час вирішення спору
щодо участі одного з батьків у
вихованні дитини , береться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
обов'язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення, в тому числі
стан психічного здоров'я одного з
батьків, зловживання ним алкогольними
напоями або наркотичними засобами.

Як встановлено судом, батьки
неповнолітнього належним чином
виконують свої обов'язки по вихованню
неповнолітнього , про що свідчать
довідки з дошкільного та шкільного
закладів , відповідно до яких як мати
так і батько цікавляться успіхами
дитини . Дитина виглядає доглянутою ,
завжди охайна.

Відомості щодо перебування батьків
неповнолітнього на обліку у
Херсонській міській
психоневрологічній поліклініці та
на обліку в наркологічному диспансері
у суду відсутні. Про їх наявність
сторонами не заявлялось , а як слідує
з довідки виданої Центральною
районною лікарнею м. Каховка ОСОБА_1
не перебуває на диспансерному обліку
у лікаря психіатра та лікаря
нарколога. Відповідно до наданих
сторонами характеристик батьки як за
місцем проживання кожного з них , як за
теперішнім так і колишнім місцями
роботи характеризуються виключно
позитивно.

Дитина , згідно до довідки
Комунального закладу «Херсонська
міська клінічна лікарня ім. А. і О.
Тропіних» не перебуває на
диспансерному обліку в дитячій
поліклініці, але за період часу з 28
січня 2013 року по 03 вересня 2013 року
перебувала як на амбулаторному так і
на стаціонарних лікуваннях з приводу
різних захворювань.

Відповідно до висновку амбулаторної
судово-психологічної експертизи № 132
у ОСОБА_2 та ОСОБА_1
індивідуально-психологічних
особливостей особи (інтелектуальних,
характерологічних, емоційно-вольових,
мотиваційних та інших) , які негативно
впливають на психічний розвиток
дитини , не виявлено. Відношення ОСОБА_2
та ОСОБА_1 носять виражений
конфліктний характер . У ОСОБА_3 рівень
розвитку психічних процесів,
відповідає особі відповідного віку:
відзначається легко виражений стан
емоційного напруження ,тривога,
хвилювання , не зібраність, дискомфорт
відчуття безпорадності відмова від
своїх претензій , потреба у безпеці ,
доброзичливих відносин .

Відмічені у ОСОБА_3 порушення
психологічного стану обумовлені лише
поведінкою обох батьків , які втягнути
дитину в конфлікт батьків . Умови
виховання кожного з батьків
супроводжуються негативними проявами
( виховання дитини в ситуації
конфліктних та ворожих стосунків ;
прояв підвищеної уваги до виховання
дитини; суперечливість та хаотичність
у вихованні; навіювання негативного,
яке відвертає відношення дитини до
батьків), які порушують формування
самооцінки дитини, позбавляють його
самостійності , сприяють виникненню
тривоги , безпорадності, невпевненості,
безініціативності , відмови від своїх
претензій, імпульсивності,
агресивності, запізнення соціальної
зрілості , соціальної дезадоптації .

Вказаним висновком рекомендовано,
при участі та контролі психологічних
служб ( шкільний практичний психолог,
центри сім'ї , центри
соціально-психологічних проблем та
інше ) врегулювати взаємовідношення
між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 що в подальшому
буде сприяти формуванню позитивного
відношення ОСОБА_3 до кожного з
батьків, а також зазначено що
обмеження спілкування дитини з одним
з батьків ( при якому дитина втрачає
позитивне відношення до одного з
батьків ) є психологічно неприйнятною
формою виховання дитини що створює
значний ризик порушення психічного
розвитку дитини та допускається
тільки у виключних випадках

( погроза психічному та фізичному
здоров'ю дитини).

Обставини про які їдеться
у висновку експертизи ,щодо
конфліктності ситуації яка склалась
між батьками , підтверджується
численними заявами позивача ,
поданими ним до правоохоронних
органів за період з вересня 2012 року по
липень 2013 року , що підтверджується
довідками виданими ВР ХМУ УМВС України
в Херсонській області , витягами к
ЄРДР відповідно до яких , до
вказаного реєстру було внесено заяви
як позивача так відповідача за
вказаний період з різних підстав. Крім
того про ці обставини також
підтвердили свідки допитані в
судовому засіданні як за заявою
позивача так і за заявою відповідача.

Частина 1 ст. 60 ЦПК України
передбачає що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень , крім
випадків встановлених ст. 61 ЦПК
України , а ч.2 ст. 58 ЦПК України
передбачає що обставини справи , які
за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування , а так як
відповідачем не надано суду належних
доказів того що в діях та поведінці
позивача є погроза психічному та
фізичному здоров'ю дитини , а як слідує
з висновку Виконавчого комітету
Комсомольської в м. Херсоні ради від 09
вересня 2013 року комісія з питань
захисту прав дитини вважала
доцільним спілкування малолітнього
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1
суд вважає що позовні вимоги позивача
є обґрунтованими і такими що
підлягають задоволенню з підстав на
які посилається позивач.

Відповідно до вимог ст. 8 Закону
України « Про охорону дитинства»
кожна дитина має право на рівень
життя , достатній для її фізичного ,
інтелектуального , морального ,
культурного , духовного і соціального
розвитку і батьки несуть
відповідальність за створення умов ,
необхідних для всебічного розвитку
дитини , відповідно до законів
України. Крім того ст. 12 Закону України
«Про охорону дитинства» передбачає що
виховання в сім'ї є першоосновою
розвитку особистості дитини . На
кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за
виховання , навчання і розвиток
дитини. Батьки , мають право і
зобов'язані виховувати дитину ,
піклуватись про її здоров'я , фізичний
, духовний і моральний розвиток ,
навчання , створювати належні умови
для розвитку її природних здібностей ,
поважати гідність дитини , готувати її
до самостійного життя та праці, а ч.2
ст. 15 цього ж Закону закріплює
обов'язок батьків , які проживають
окремо від дитини , брати участь у її
вихованні і мають право спілкуватись
з нею , якщо судом визнано що таке
спілкування не перешкоджатиме
нормальному вихованню дитини. Вище
зазначене не суперечить і доповнює
вимоги п.3 ст.9 та ст. 18 Конвенції про
права дитини , ратифікованою
Постановою Верховної ради України від
27 лютого 1991 року , і яка набрала
чинності 27 вересня 1991 року , згідно до
якої держави - учасниці поважають право
дитини , яка розлучається з одним чи
обома батьками , підтримувати на
регулярній основі особисті відносини
і прямі контакти з обома батьками , за
винятком коли це суперечить найкращим
інтересам дитини, та докладають всіх
можливих зусиль до того , щоб
забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини , так як
батьки несуть основну
відповідальність за виховання і
розвиток дитини . Найкращі інтереси
дитини є предметом їх основного
піклування, а також принципу 6
Декларації прав дитини , прийнятій
Генеральною Асамблеєю Об'єднаних
Націй 20 листопада 1959 року відповідно
до яких дитина для повного і
гармонійного розвитку її особи
потребує любові і розуміння . Вона
повинна , якщо це можливо зростати , під
опікою і відповідальністю своїх
батьків і , в усякому разі , в атмосфері
любові і моральної та матеріальної
забезпеченості.

Оскільки як встановлено судом між
батьками склались конфлікті стосунки
, які на час розгляду справи не
знайшли свого вирішення, суд вважає
необхідним , з урахуванням положень
ч.2 ст. 159 СК України, та рекомендацій
експертної комісії , визначити спосіб
участі позивача у вихованні ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 за графіком визначеним
рішенням виконавчого комітету
Комсомольської районної в м. Херсоні
ради від 14 грудня 2012 року за № 187
відповідно до якого позивачу було
надано дозвіл на спілкування в межах
м. Херсона сином кожної неділі
місяця з 10.00 до 16.00 години того ж дня,
та при наявності путівки щодо
оздоровлення дитини , забирати її у
літній період на термін дії
путівки,так як вказаний графік на
думку суду відповідає вимогам а.3 ч.2
ст. 159 СК України , однак побачення з
дитиною провадити при участі та
контролі психологічних служб , а саме
спеціаліста психолога Центру
соціально-психологічної допомоги
Херсонського обласного центру
соціальних служб для сім'ї , дітей та
молоді Херсонської обласної державної
адміністрації (73025, м. Херсон, вул.
Комунарів, 11).

Доводи відповідача та її
представника щодо обмеження участі
позивача у вихованні сина на дімку
суду не обґрунтованими і такими що
суперечать обставинам встановленим
судом.

Керуючись ст.ст. 10, 11 ЦПК України, ст. 159
СК України,ст.ст.9, 18 Конвенції про права
дитини , ст. 8,12, 15 Закону України « Про
охорону дитинства» ,суд -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа що
не заявляє самостійні вимоги щодо
предмета спору - Виконавчий комітет
Комсомольської районної в м. Херсоні
ради про усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод
ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні сина
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити ОСОБА_1 спосіб участі у
вихованні ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом
надання дозволу на спілкування з
сином в межах м. Херсона кожної
неділі місяця з 10.00 до 16.00 години того
ж дня в присутності спеціаліста
психолога Центру
соціально-психологічної допомоги
Херсонського обласного центру
соціальних служб для сім'ї , дітей та
молоді Херсонської обласної державної
адміністрації (73025, м. Херсон, вул.
Комунарів, 11), та при наявності путівки
щодо оздоровлення дитини , забирати її
у літній період на термін дії
путівки , без присутності спеціаліста
психолога.

Оскільки у ОСОБА_3 встановлені
порушення психологічного стану
обумовлені лише поведінкою обох
батьків , які втягнути дитину в
конфлікт батьків, що в подальшому може
вплинути на його психічне здоров'я
суд вважає необхідним роз'яснити
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 положення ч. 2 ст. 170
СК України відповідно до якої у
виняткових випадках, при безпосередній
загрозі для життя або здоров'я дитини,
орган опіки та піклування або прокурор
мають право постановити рішення про
негайне відібрання дитини від батьків.
З послідуючим звернення до суду з
позовом про відібрання дитини від
матері або батька без позбавлення їх
батьківських прав.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Херсонської області через суд
першої інстанції, яким є
Комсомольський районний суд м. Херсона,
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
І.В. Котьо