Справа № 692/1631/13-ц
Провадження № 2/692/17/14
19 лютого 2014 року
Драбівський районний суд
головуючого - судді Фай В.Г.
секретарі - Медведенко С.О.
позивача - ОСОБА_1,
позивача - ОСОБА_2,
відповідачки - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт.Драбів справу
про визнання заповіту недійсним
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
із позовною заявою, в якій просить суд
визнати недійсним заповіт ОСОБА_4,
посвідчений секретарем
Рецюківщинської сільської ради 21.06.2011
року, реєстровий номер - 11, що складений
на користь ОСОБА_3. Свої позовні вимоги
позивач обґрунтовує тим, що він є
онуком ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після смерті бабусі ОСОБА_4 відкрилась
спадщина. Спадковим майном, що
залишилось після смерті бабусі є
земельна ділянка для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 2.11 га, що розташована с. Кобиляки
Звенигородського району Черкаської
області, та належала їй на підставі
державного акту ІІ-ЧР № 029482. 5 травня 2001
року бабуся ОСОБА_4 склала заповіт,
посвідчений секретарем Кобиляцької
сільської ради Звенигородського
району Черкаської області, реєстровий
№ 30, у відповідності до якого
заповідала йому земельну ділянку.
Копію даного заповіту ОСОБА_4 надала
йому. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Після
її смерті відкрилась спадщина. 14.11.2013
року ним було подану заяву про
прийняття спадщини до приватного
нотаріуса Драбівського районного
нотаріального округу ОСОБА_5, та від
останнього стало відомо про наявність
іншого заповіту на ім'я відповідачки,
посвідченого секретарем
Рецюківщинської сільської ради 21.06.2011
року реєстровий № 11. Така звістка його
здивувала, оскільки про будь-який інший
заповіт він від своєї бабусі з 2001 року
не чув. Вважає, що спірний заповіт від
21.06.2011 року ОСОБА_4 не могла скласти так
як з 2010 року по день смерті була
повністю сліпою і не мала можливості
будь-що написати. При зверненні до
відповідачки 14.11.2013 року про надання
пояснень щодо порядку оформлення
заповіту сліпою бабусею, остання
будь-яких аргументованих пояснень не
надала, добровільно вирішити спір не
забажала, показати заповіт чи його
копію відмовилась. У зв'язку з цим
вважає, що заповіт ОСОБА_4 посвідчений
секретарем Рецюківщинської сільської
ради 21.06.2011 року, реєстровий номер - 11, є
недійсним, і підлягає скасуванню судом.
В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2
заявлені вимоги підтримують і просять
суд позов задоволити з підстав
наведених в позовній заяві.
Відповідачка ОСОБА_3 в судовому
засіданні заявлений позов не визнала,
просить суд в позові ОСОБА_1 відмовити.
Свої заперечення обгрунтовує тим, що її
мати ОСОБА_4 з 2001 року переїхала на
постійне місце проживання в село
Рецюківщина Драбівського району
Черкаської області, де мешкала в її
помешканні до дня своєї смерті. Ще за
життя, мати в 2011 році побажала зробити
заповіт на земельну ділянку для
сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території Кобиляцької
сільської ради Звенигородського
району Черкаської області. На прохання
матері, вона пішла до секретаря
Рецюківщинської сільської ради ОСОБА_6
та запросила її прийти до матері та
посвідчити заповіт. ОСОБА_6 прийшла в її
помешкання, поспілкувалася з матір'ю
ОСОБА_4 та зробила всі необхідні
формальності по вчиненню заповіту. На
час вчинення заповіту мати могла
читати і писати і не була сліпою, як
стверджує позивач. Згідно заповіту,
який був складений і посвідчений 21
червня 2011 року секретарем
Рецюківщинської сільської ради
Драбівського району Черкаської
області ОСОБА_6 мати заповіла належну
їй земельну ділянку, яка розташована на
території Кобеляцької сільської ради
Звенигородського району Черкаської
області. Вважає, що заповіт був
вчинений в відповідності з законом і
підстав для його визнання недійсним
Суд, вислухавши пояснення сторін,
допитавши свідків, вивчивши матеріали
справи, вважає, що позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав.
В судовому засіданні доведено, що
5 травня 2001 року ОСОБА_4, яка мешкала в
селі Кобиляки Звенигородського району
Черкаської області на випадок своєї
смерті зробила заповітне
розпорядження: належне їй право на
земельну частку (пай) розміром 3.19 га
серія ЧР № 0276009 в землях КСП ім.
Котовського заповідає ОСОБА_1, який був
складений і посвідчений 5 травня 2001
року секретарем Кобиляцької сільської
ради Звенигородського району
Черкаської області Голосій Оленою
Антонівною та зареєстрований в реєстрі
за № 30.
В цьому ж 2001 році ОСОБА_4 переїхала
на постійне місце проживання в село
Рецюківщина Драбівського району
Черкаської області, де мешкала в сім'ї
своєї дочки ОСОБА_3 до дня своєї смерті.
За життя, ОСОБА_4 21.06.2011 року на
випадок своєї смерті зробила інше
заповітне розпорядження про те, що
належну їй земельну частку (пай)
розміром 2.11 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території Кобиляцької
сільської ради Звенигородського
району Черкаської області заповіла
ОСОБА_3, який був складений і
посвідчений 21 червня 2011 року
секретарем Рецюківщинської сільської
ради Драбівського району Черкаської
області ОСОБА_6 та зареєстрований в
книзі для запису нотаріальних дій під
№ 11.
Складений заповіт відповідає вимогам
ст. 1247 ЦК України, оскільки складений у
письмовій формі із зазначенням місця
та часу його складання, особисто
підписаний заповідачем та посвідчений
секретарем виконкому Рецюківщинської
сільської ради Драбівського району
згідно ст. 1251 ЦК України.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1257
ЦК України заповіт, складений особою,
яка не мала на це права, а також заповіт,
складений з порушенням вимог щодо його
форми та посвідчення, є нікчемним.
За позовом заінтересованої особи
суд визнає заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.
Пленум Верховного Суду України у
п. п. 17, 18 Постанови № 7 від 30 травня 2008 р.
«Про судову практику у справах про
спадкування»роз'яснив, що заповіт,
складений особою, яка не мала на це
права, зокрема, недієздатною,
малолітньою, неповнолітньою особою
(крім осіб, які в установленому порядку
набули повну цивільну дієздатність),
особою з обмеженою цивільною
дієздатністю, представником від імені
заповідача, а також заповіт, складений
із порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, згідно із частиною
першоюстатті 1257 ЦК є нікчемним, тому
на підставі статті 215 ЦК визнання
такого заповіту недійсним судом не
Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 показала, що вона працює
секретарем Рецюківщинської сільської
ради Драбівського району Черкаської
області. До її обов'язків входить також
вчинення нотаріальних дій,
передбачених Законом України «Про
нотаріат», зокрема і посвідчення
заповітів. 21 червня 2011 року до неї, як
секретаря сільської ради, звернулася
ОСОБА_3 та запросила її прийти до її
матері ОСОБА_4, яка побажала вчинити
заповіт. Коли вона прийшла до будинку
ОСОБА_3, де на той час мешкала ОСОБА_4,
з'ясувала у останньої, що вона бажає
зробити заповітне розпорядження на
випадок своєї смерті, а саме, належну їй
земельну ділянку бажає заповісти своїй
дочці ОСОБА_3 Нею був складений заповіт,
який вона зачитала ОСОБА_4, яка його
підписала. Заповіт був складений в двох
примірниках, з яких один залишився у
ОСОБА_4, а другий в справах виконавчого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. На час
смерті ОСОБА_4, складений нею заповіт
від 21 червня 2011 року не змінено і не
скасовано, що підтверджується
відповідною відміткою на його
Згідно ст. 56 Закону України «Про
нотаріат» - нотаріуси або посадові
особи, які вчиняють нотаріальні дії,
посвідчують заповіти дієздатних
громадян, складені відповідно до
вимог законодавства України і
особисто подані ними нотаріусу або
посадовій особі, яка вчиняє
нотаріальні дії, а також забезпечують
державну реєстрацію заповітів у
Спадковому реєстрі відповідно до
порядку, затвердженого Кабінетом
Посвідчення заповіту через
представника, а також одного заповіту
від імені кількох осіб не допускається.
При посвідченні заповіту від
заповідача не вимагається подання
доказів, які підтверджують його
право на майно, що заповідається.
Доводи позивача про те, що
спадкодавець ОСОБА_4 на час вчинення
заповіту мала вади зору і не могла сама
прочитати складений нею заповіт, не
підтверджені належними доказами, тому
не можуть бути прийняті до уваги. З
тексту самого заповіту вбачається, що
спадкодавець власноручно підписала
заповіт і цей факт ніким не
Згідно ст. 60 ЦПУ України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.
В судовому засіданні позивачем не
надано жодного доказу та не
обґрунтовані ті обставини, на які він
посилається в позові. А рішення суду не
може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги не підлягають до
задоволення, оскільки в судовому
засіданні позивач не довів суду
належними доказами свої позовні
Керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 213, 215 ЦПК
України, ст..ст. 1247; 1251; 1257 ЦК України, с
В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про визнання заповіту недійсним -
Рішення може бути оскаржене до судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області
протягом десяти днів з часу його
проголошення.

Головуючий: