АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/406/14
Справа №2-53/11/15
Головуючий 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Гуцал Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2014 року Судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

Головуючого Гуцал Л.В.,

суддів: Коростійової В.І.,
Івах А.П.,

за участі секретаря Литвин
О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Київського
районного суду м.Харкова від 18
листопада 2013 року по справі за заявою
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6,
заінтересовані особи - ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, про зміну способу і
порядку виконання рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Київського районного суду
м.Харкова від 14 лютого 2011 року був
задоволений позов ОСОБА_9, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_10 про поновлення
порушеного права - зобов'язано ОСОБА_4,
ОСОБА_2, ОСОБА_11 звільнити приміщення
АДРЕСА_1 в м.Харкові від сантехнічних
приладів та відновити його в первісний
стан для можливості загального
користування. У задоволенні
зустрічного позову заявників про
розподіл житлового приміщення
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 05 вересня 2012
року було скасовано рішення районного
суду та постановлено рішення про
розподіл квартири АДРЕСА_1 в м.Харкові
відповідно до висновку
судово-технічної експертизи ХНІІСЕ
ім..Бокаріуса, яким був запропонований
єдиний можливий варіант виділу
заявникам приміщень у комунальній
квартирі відповідно до належної їм 62/100
частки.

На виконання цього рішення заявниками
спірна квартира перепланована -
влаштовані 2 відокремлені, ізольовані
квартири - трикімнатна та двокімнатна,
які мають 2 самостійні входи.

20 лютого 2013 року ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ рішення апеляційного суду
Харківської області скасовано,
залишено в силі рішення Київського
районного суду м.Харкова від 14 лютого
2011 року.

01 серпня 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2,
ОСОБА_6 звернулись до суду з зазначеною
заявою. Просили змінити спосіб та
порядок виконання рішення Київського
районного суду м.Харкова від 14 лютого
2011 року, визнавши неможливість його
виконання. Посилались на те, що ними на
виконання рішення суду апеляційної
інстанції, яке на той час було чинним,
було виконано перепланування квартири.
Крім того, на даний час в провадженні
суду знаходиться спір між
співвласниками квартири про
припинення права спільної часткової
власності, який забезпечено шляхом
заборони ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проводити
будівельні або ремонтні роботи,
руйнувати конструкції спірної
квартири, а відповідачі намагаються
зруйнувати будівельні конструкції з
посиланням на виконання рішення
Київського районного суду м.Харкова
від 14 лютого 2011 року.

ОСОБА_9 проти задоволення заяви
заперечував.

Ухвалою Київського районного суду
м.Харкова від 18 листопада 2013 року у
задоволені зави відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою
суду першої інстанції представник
ОСОБА_2 звернулась з апеляційною
скаргою, в якій з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, просить ухвалу
скасувати та постановити нову ухвалу
про зміну способу та порядку виконання
рішення, визнавши неможливість його
виконання (а.с.70).

Перевіряючи законність і
обгрунтованість ухвали суду першої
інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України - в межах доводів
апеляційної скарги, судова колегія не
знаходить підстав для задоволення
апеляційної скарги.

При постановленні оскаржуваної ухвали,
суд першої інстанції виходив з
відсутності правових підстав для її
задоволення.

Судова колегія з висновком суду
погоджується, при цьому виходить з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦПК України
судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України,
а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами.

За змістом ст. 373 ЦПК України за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
виняткових випадках може змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Виходячи із положень цієї статті суд у
виняткових випадках, що обумовлюють
об'єктивні ускладнення при виконанні
судового рішення або наявність яких
робить його виконання неможливим, може
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти прийняття судом
нових заходів для реалізації рішення в
разі неможливості його виконання у
порядку і способом, раніше
встановленими.

Разом з тим, заявники не пропонують
будь-якого іншого порядку виконання
рішення Київського районного суду
м.Харкова від 14 лютого 2011 року, а
просять лише визнати його виконання
неможливим. Така вимога не грунтується
на законі, суперечить ч.1 ст. 14 ЦПК
України, та не може бути задоволена.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись ч.1 ст. 303, ст.304, п. 1 ч. 2 ст. 307, п.1
ч.1 ст.312, ст. 313, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду
м.Харкова від 18 листопада 2013 року
залишити без

змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законною сили.

Головуючий

Судді