Провадження №2/485/514/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Квєтка І.А.

при секретарі - Шеремет Ю.Є.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світла Дача» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на будівлю гаражу,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2014 року позивач з вернувся до суду з вказаним позовом. В позові зазначив, що 30 квітня 2003 року уклав з відповідачем письмовий договір купівлі-продажу авто гаражу, розташованого по вул.40 років Жовтня,42 в селі Світла Дача Снігурівського району Миколаївської області. На виконання умов договору він передав відповідачу обумовлену в договорі суму 5000 грн., відповідач передав йому гараж за актом, однак від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу ухиляється, чим перешкоджає оформленню права власності на гараж. Просить визнати дійсним укладений з відповідачем договір купівлі-продажу та визнати за ним право власності на вказаний гараж.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, послався на те, що відмова відповідача від нотаріального посвідчення договору перешкоджає йому у розпорядженні будівлею гаражу, просив позов задовільнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, просив про задоволення позовних вимог.

Дослідивши докази по справі, суд встановив наступне.

За письмовою угодою, підписаною сторонами 30 квітня 2003 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Світла Дача продає, а ОСОБА_2 купує гараж площею 90 метрів квадратних, який знаходиться по вулиці 40 років Жовтня,42 в селі Світла Дача Снігурівського району Миколаївської області за ціною 5000 грн. (а.с.7).

Як свідчить акт приймання-передачі від 05 травня 2003 року та накладна №25 від 05 травня 2003 року будівля гаражу передана ОСОБА_2 (а.с.8,10).

Як вбачається з технічного паспорту на вказану будівлю гаражу, виготовленого 31.10.2013 року, вона є капітальною, кам"яною, площа вього 404.4 кв.м.

Сторони не заперечують, що обумовлена оплата за гараж покупцем повністю проведена.

Сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, однак таке виконано не було. Відповідач в адресованій суду заяві пояснив, що через фінансові труднощі підприємство не має коштів на оформлення документів для нотаріуса.

Підставою до задоволення позову позивач вказує дотримання усіх істотних умов умов договору, його виконання та ухилення відповідача від його нотаріального посвідчення згідно ст.47 ЦК УРСР (1963 року).

Разом з тим, відповідно до ст.47 ЦК УРСР 1960 року, яка діяла на час укладення договору, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Згідно статті 154 ЦК УРСР коли сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому обумовленої форми, хоч би за законом для даного виду договорів ця форма і не потребувалась.

Зідно ст.224, 225 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. Якщо продавець майна не є його власником, покупець набуває права власності лише в тих випадках, коли згідно з статтею 145 цього Кодексу власник не вправі витребувати від нього майно.

У підтвердження належності гаражу на праві власності продавцеві суду надано довідку про перебування його на балансі станом на 30 квітня 2003 року, тоді як баланс підприємства чи організації є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна та обсягу фінансових зобов'язань на конкретну дату. Баланс не визначає підстав перебування майна у володінні підприємства. Правовстановлюючий документ на будівлю гаражу у продавця відсутній, суду такий не представлено, так само, як і документи на земельну ділянку під ним. Відомостей про прийняття камяної будівлі гаражу в експлуатацію матеріали справи не містять. Відповідно такий договір не міг бути укладений сторонами та нотаріально посвідчений відповідно до вимог ч 1 ст. 227 ЦК УРСР. Виходячи з наведеного відповідач не міг ухилятись від нотаріального посвідчення договору купівлі продажу спірного гаражу, оскільки не мав та не має на нього правовстановлюючих документів. За такого відсутні передбачені ст.47 ЦК УРСР підстави для визнання такого договору купівлі-продажу дійсним.

Оскільки за вказаним договором позивач не набув права власності на спірний гараж, то позовні вимоги в частині визнання права власності на нього задоволенню також не підлягають.

Враховуючи вище зазначене, в задоволенні позову позивачеві слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.3,10-11,57-61,88,209,212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світла Дача» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на будівлю гаражу - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ