АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 683/713/13-ц
Провадження № 22-ц/792/146/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області в складі:

головуючого судді - Костенка А.М.,

суддів: Гринчука Р.С., Фанди В.П.,

при секретарі: Гриньовій А.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача - управління
освіти, молоді та спорту
Старокостянтинівської районної
державної адміністрації - Гіппіуса О.Б.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до управління освіти, молоді та
спорту Старокостянтинівської районної
державної адміністрації,
Григорівської загальноосвітньої школи
І-ІІІ ступенів про скасування наказів,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди з
апеляційними скаргами ОСОБА_1 та
управління освіти, молоді та спорту
Старокостянтинівської районної
державної адміністрації на рішення
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 7 листопада 2013
року, -

встановила:

В березні 2013 року ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до
управління освіти, молоді та спорту
Старокостянтинівської районної
державної адміністрації (далі -
управління) про визнання незаконними
та скасування наказів начальника
управління освіти, молоді та спорту
Старокостянтинівської РДА від 25 лютого
2013 року №29-П та від 28 лютого 2013 року
№35-П про оголошення їй догани, від 1
березня 2013 року №36-П про звільнення її
з посади директора центру дитячої
творчості Старокостянтинівської
районної ради, поновлення на вказаній
посаді, стягнення середнього заробітку
за весь час вимушеного прогулу та
моральної шкоди.

В травні 2013 року ОСОБА_1
звернулася в суд з додатковими
позовними вимогами до управління про
визнання незаконним та скасування
наказу директора Григорівської
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
(далі - школа) №9-К від 4 березня 2013 року
про її звільнення від читання годин у
початкових класах школи, стягнення з
управління заробітної плати за час
вимушеного прогулу та 1100 грн. судових
витрат по оплаті послуг адвоката. Судом
до участі в справі в якості

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції -
Цимбалюк О.В.
Справа № 683/713/13-ц

Провадження № 22-ц/792/146/14

Доповідач - Гринчук Р.С.
Категорія
№ 51

співвідповідача було залучено
Григорівську загальноосвітню школу
І-ІІІ ступенів.

Рішенням Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 7 листопада 2013 року позов було
задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано
накази начальника управління освіти,
молоді та спорту
Старокостянтинівської районної
державної адміністрації: №35 - П від 28
лютого 2013 року про притягнення ОСОБА_1
до дисциплінарної відповідальності;
№36-П від 1 березня 2013 року про
звільнення ОСОБА_1 з посади директора
центру дитячої творчості
Старокостянтинівської районної ради;
поновлено ОСОБА_1 на вищевказаній
посаді з 7 листопада 2013 року; стягнуто з
управління на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
сумі 22 528 грн. 56 коп. без урахування
прибуткового податку та інших
обов'язкових платежів; 500 грн. моральної
шкоди та 1100 грн. витрат на правову
допомогу, в решті позову відмовлено.
Стягнуто з управління на користь
держави 229,40 грн. судового збору.
Допущено негайне виконання рішення
суду в частині поновлення ОСОБА_1 на
посаді та стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу, але не
більше ніж за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду в частині
відмови у задоволенні її позовних
вимог та задоволити її позов повністю.

На обґрунтування доводів
апеляційної скарги апелянт зазначив,
що відмовляючи у скасуванні наказу
управління від 25 лютого 2013 року №29-П
суд неповно дослідив обставини справи,
оскільки не врахував, що підстави, які
стали для видачі оспорюваного наказу
не свідчать про порушення нею вимог
трудового законодавства, оскільки вона
виконувала свої посадові обов'язки у
відповідності з вимогами закону та
посадової інструкції, а неможливість в
повній мірі здійснювати нею контроль
за роботою гуртків зумовлено
об'єктивними причинами, оскільки
гуртки розташовані у різних школах
Старокостянтинівського району, в
зв'язку з чим вона не в змозі
контролювати їх роботу постійно; 14
лютого 2013 року, коли комісія управління
проводила перевірку роботи гуртків
вона не мала змоги контролювати роботу
останніх, оскільки за наказом
начальника управління в цей день вона
приймала участь в складі творчої групи
та знаходилася в Іршиківському
навчально-виховному закладі;
відмовляючи у скасуванні наказу
директора школи від 4 березня 2013 року
№9-К суд не врахував, що нею не
пропущено строк звернення до суду,
передбачений ст. 233 КЗпП України,
оскільки в даному випадку відсутній
спір про звільнення, а має місце
трудовий спір, строк звернення до суду
за яким трьохмісячний нею було
дотримано.

В апеляційній скарзі управління
просить змінти рішення суду та
відмовити позивачу в задоволенні
позову повністю.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги представник апелянта зазначив,
що позовні вимоги ОСОБА_1
неконкретизовані та нечіткі; судом
однобічно та необ'єктивно проведено
оцінку наданих управлінням доказів та
не враховано дійсні підстави
звільнення позивача в зв'язку з
порушенням нею правил внутрішнього
трудового розпорядку та посадових
обов'язків; з порушенням вимог
процесуального закону судом вирішено
питання про стягнення на користь
ОСОБА_1 судових витрат, оскільки не
враховано, що позовні вимоги були
задоволені частково, висновки суду в
цій частині ґрунтуються на
припущеннях; правомірність звільнення
позивача 1 березня 2013 року на підставі
п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
підтверджується рішенням колегії
управління освіти та іншими доказами.
Вирішуючи питання про скасування
наказу №35-П від 28.02.2013 року суд не
прийняв до уваги, що підставою для
оголошення догани стало не лише
відсутність ОСОБА_1 на робочому місці з
15 год. 40 хв. до 17 год. 15 хв., але й
завершення роботи всього центру з 16
год. 55 хв., хоча за графіком тривалість
робочого дня складає до 17 год. 15 хв.

В судовому засіданні апелянт
ОСОБА_1 відмовилася від апеляції в
частині визнання незаконним та
скасування наказу директора
Григорівської загальноосвітньої школи
І-ІІІ ступенів №9-К від 4 березня 2013 року
про її звільнення від читання годин у
початкових класах, в зв'язку з чим
ухвалою апеляційного суду від 14 січня
2014 року апеляційне провадження в цій
частині було закрито. В решті апелянт
подану нею апеляційну скаргу
підтримала.

Представник управління підтримав
доводи своєї апеляційної скарги, проти
апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечив.

Заслухавши учасників процесу та
перевіривши матеріали справи колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційні скарги ОСОБА_1 та управління
освіти, молоді та спорту
Старокостянтинівської районної
державної адміністрації підлягають до
часткового задоволення в зв'язку з
порушенням судом норм матеріального та
процесуального права, неповним
встановленням всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу
визначено, що підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є: неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Суд першої інстанції неповно
з'ясував обставини, якими
обґрунтовувались позовні вимоги та
заперечення сторін, допустив порушення
норм матеріального та процесуального
права.

У зв'язку з неповним з'ясуванням
судом обставин, що мають значення для
справи, та порушенням судом норм
матеріального та процесуального права
оспорюване рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позовних
вимог.

Судом встановлено, що на підставі
наказу №06-НК від 21 січня 2004 року ОСОБА_1
була прийнята на посаду директора
центру дитячої творчості
Старокостянтинівської районної ради
(на той час районного будинку школярів).

Наказом начальника управління
освіти, молоді та спорту
Старокостянтинівської РДА від 25 лютого
2013 року №29-П ОСОБА_1 було оголошено
догану за неналежне виконання своїх
посадових обов'язків, а саме за те, що
вона, перебуваючи на посаді директора
районного центру дитячої творчості не
володіла інформацією про перенесення
часу роботи творчих гуртків 14.02.2013 року,
члени гуртків не були повідомлені про
зміну часу проведення занять,
відсутність контролю за роботою
працівників центру з боку позивача. З
наказом ОСОБА_1 була ознайомлена 27.02.2013
року.

Відповідно до наказу начальника
управління освіти, молоді та спорту
Старокостянтинівської РДА від 28 лютого
2013 року №35-П позивача було притягнуто
до дисциплінарної відповідальності у
вигляді догани за неналежне виконання
нею своїх посадових обов'язків, а саме
за відсутність її на робочому місці 26
лютого 2013 року з 15 год. 40 хв. до 17 год. 15
хв., а також за те, що з 16 год. 55 хв. до
завершення робочого дня (17 год. 15 хв.) 26
лютого 2013 року приміщення районного
центру дитячої творчості було
зачинено.

Згідно з наказом від 01.03.2013 року
№36-П ОСОБА_1 була звільнена 1 березня 2013
року з посади директора районного
центру дитячої творчості
Старокостянтинівської районної ради
на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, у
зв'язку з систематичним невиконанням
без поважних причин обов'язків,
покладених на неї трудовим договором.
Підстава: доповідна начальника відділу
молоді та спорту від 27.01.2013 року, накази
від 31.01.2013 року, 25.02.2013 року та 28.02.2013 року
про оголошення ОСОБА_1 догани у зв'язку
з неналежним виконанням нею своїх
посадових обов'язків; рішення колегії
управління освіти, молоді та спорту
Старокостянтинівської
райдержадміністрації від 01.03.2013 року. З
цим наказом позивач був ознайомлений
01.03.2013 року.

Діючи у відповідності з вимогами
ст. 303 ЦПК України колегія суддів
приходить до наступного висновку.

Статтею 139 КЗпП України
передбачено, що працівники зобов'язані
працювати чесно і сумлінно, своєчасно і
точно виконувати розпорядження
власника або уповноваженого ним
органу, додержуватися трудової і
технологічної дисципліни, вимог
нормативних актів про охорону праці,
дбайливо ставитися до майна власника, з
яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст. 141 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
повинен правильно організувати працю
працівників, створювати умови для
зростання продуктивності праці,
забезпечувати трудову і виробничу
дисципліну, неухильно додержуватися
законодавства про працю і правил
охорони праці, уважно ставитися до
потреб і запитів працівників,
поліпшувати умови їх праці та побуту.

Згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких видів стягнення:
догана; звільнення.

Скасовуючи наказ від 28 лютого 2013
року №35-П про застосування до ОСОБА_1
стягнення у вигляді догани суд
правильно виходив з того, що
відповідачем - управлінням освіти,
молоді та спорту
Старокостянтинівської районної
державної адміністрації не було
доведено обставин порушення позивачем
трудової дисципліни. Оцінивши наявні в
справі докази, які не було спростовано
управлінням, суд прийшов до
обґрунтованого висновку про те, що 26
лютого 2013 року з 15 год. 40 хв. до 17 год. 15
хв. ОСОБА_1 в зв'язку з виконанням
покладених на неї обов'язків директора
центру перебувала в поліграфічному
видавництві „Креатив" з приводу
виготовлення інформаційного стенду
дитячої установи. Що ж стосується тієї
обставини, що районний центр дитячої
творчості був зачинений 26 лютого 2013
року з 16 год. 55 хв. до 17 год. 15 хв., як
зазначено в оспорюваному наказі, то сам
по собі факт зачинення дверей центру не
свідчить про вчинення позивачем
дисциплінарного проступку та
необхідність притягнення її до
дисциплінарної відповідальності.
Також необхідно врахувати, що
відповідачем не було встановлено
причини зачинення дверей центру,
наслідки цього, чи призвела ця
обставина до порушення графіку роботи
установи та особи, з вини яких було
допущено порушення.

В той же час відмовляючи у
скасуванні наказу від 25.02.2013 року №29-П в
зв'язку з правомірністю його прийняття
суд не врахував, що крім обов'язків
працівника по додержанню трудової
дисципліни, передбачених ст. 139 КЗпП
України, закон покладає також і
обов'язки на власника, зокрема, щодо
правильної організації праці
працівників (ст. 141 КЗпП України).

Справа містить не спростовані
докази того, що ОСОБА_1 в день
проведення посадовими особами
управління перевірки роботи гуртків
районного центру дитячої творчості,
які працюють на базі
Староостропільського НВО,
Ладигівського, Пашковецького НВК,
Самчиківської, Веснянської ЗОШ І-ІІІ
ступенів, Левківської ЗОШ І-ІІ ступенів
14 лютого 2013 року відповідно до наказу
начальника відділу освіти
Старокостянтинівської районної
державної адміністрації від 03.01.2013 року
№02-од перебувала в складі творчої
групи для відбору кращих номерів для
участі в обласному творчому звіті
комісії в Іршиківській НВК, виконуючи
таким чином покладені на неї трудові
обов'язки. Суд також не врахував
специфіки роботи гуртків, які були
проконтрольовані спеціалістами
управління 14.02.2013 року, а саме ту
обставину, що всі вони розташовані поза
межами м. Старокостянтинова, в якому
знаходиться центр дитячої творчості, і
тому щоденне здійснення контролю
роботи цих гуртків ОСОБА_1, як
директора, шляхом особистої
присутності по місцю знаходження цих
гуртків практично неможливо. При цьому
в справі містяться докази того, що
особи, безпосередньо винні у
самовільному перенесенні графіку
роботи гуртків 14 лютого 2013 року, їх
керівники на місцях, були притягнуті до
дисциплінарної відповідальності в
зв'язку з виявленими недоліками. Слід
також зауважити, що відповідно до
укладених договорів, директора шкіл, на
території яких здійснювали роботу
гуртки, зобов'язані були повідомляти
директора центру дитячої творчості в
разі неналежної роботи гуртків, однак
таких повідомлень матеріали справи не
містять.

За таких обставин, враховуючи
вимоги ст. 149 КЗпП України, колегія
суддів приходить до висновку про
необхідність скасування наказу від
25.02.2013 року №29-П в зв'язку з відсутністю
з боку ОСОБА_1 порушення трудової
дисципліни.

Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 40 КЗпП
України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку систематичного
невиконання працівником без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення.

Пунктом 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.1992 року,
№ 9 "Про практику розгляду судами
трудових спорів" встановлено, що за
передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП підставами
працівник може бути звільнений лише за
проступок на роботі, вчинений після
застосування до нього дисциплінарного
або громадського стягнення за
невиконання без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку.

Прийшовши до висновку про
необхідність визнання незаконним та
скасування наказу №36-П від 1 березня 2013
року про звільнення ОСОБА_1 з посади суд
правильно виходив з того, що звільнення
працівника за систематичне порушення
трудової дисципліни на підставі п. 3 ст.
40 КЗпП України можливо лише у випадку
вчинення ним конкретного нового
дисциплінарного проступку після того,
як до працівника були застосовані
заходи дисциплінарного чи
громадського стягнення з додержанням
порядку їх застосування, але які не
дали позитивних наслідків, і працівник
знову вчинив новий дисциплінарний
проступок.

В даному випадку такої обставини
не встановлено, оскільки за кожне
окремо взяте порушення трудової
дисципліни ОСОБА_1 було притягнуто до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді догани. При цьому слід
врахувати, що наказ від 31.01.2013 року №15-П
про оголошення позивачу догани за
зниження рейтингових показників
оцінки діяльності районного центру
дитячої творчості по художньо -
естетичному напрямку за 2012 рік був
скасований рішенням
Старокостянтинівського районного суду
від 22 квітня 2013 року, яке набрало
законної сили. Інші накази про
оголошення ОСОБА_1 догани, які стали
підставою для її звільнення з посади з
підстав, передбачених п. 3 ст. 40 КЗпП
України (накази від 25.02.13., 28.02.13.) також є
незаконними і підлягають скасуванню.

Недоліки в роботі позивача, які
перераховані в рішенні колегії
управління освіти, молоді та спорту
районної державної адміністрації від
01.03.2013 року носять загальний,
невизначений характер, відсутні
конкретизація цих порушень, дата їх
вчинення та виявлення, додаткові
об'єктивні дані, які б підтвердили
викладені в рішенні колегії обставини,
наявність винних дій ОСОБА_1 у
виявлених недоліках та необхідність її
притягнення до дисциплінарної
відповідальності. Таким чином
викладені в рішенні колегії обставини
не можуть бути використані в якості
доказу вчинення з боку ОСОБА_1
дисциплінарних проступків, крім тих, що
зафіксовані в оскаржуваних наказах.

Неправомірність оскаржуваних
наказів та звільнення позивача була
підтверджена також висновком
територіальної державної інспекції з
питань праці у Хмельницькій області,
яка провела перевірку правомірності
звільнення ОСОБА_1 за її заявою та
виявила ряд порушень трудового
законодавства з боку управління
(а.с.131-134).

Вирішуючи питання про стягнення з
управління освіти, молоді та спорту
Старокостянтинівської
райдержадміністрації 1100 грн. витрат на
правову допомогу суд не врахував
вимоги ст.ст.87, 88 ЦПК України.

Склад, розмір витрат, пов'язаних з
оплатою правової допомоги, входить до
предмету доказування в справі. На
підтвердження цих обставин суду
повинні бути надані відповідні
документи, що підтверджують
повноваження представника, а також
документи, що свідчать про оплату
гонорару та інших витрат, пов'язаних із
наданням правової допомоги, оформлені
у встановленому законом порядку
(квитанція до прибуткового касового
ордеру, платіжне доручення з відміткою
банку або інший банківський документ
та ін.).

Суд на зазначене не звернув уваги
та стягнув на користь позивача 1100 грн.
на відшкодування витрат по оплаті
правової допомоги на підставі довідки
№6/13 від 20.05.2013 року адвоката ОСОБА_5 про
сплату ОСОБА_1 1100 грн. за надання
юридичної допомоги. При цьому довідка
не містить даних щодо конкретної
справи, в якій були надані юридичні
послуги адвоката. З журналів судових
засідань слідує, що адвокат ОСОБА_5
приймала участь в справі в якості
представника позивача. Відомості про
те, що вона була допущена до участі в
розгляді справи ухвалою суду як особа,
яка надає правову допомогу відсутні.

За таких обставин у суду першої
інстанції не було підстав стягувати з
відповідача на користь позивача 1100 грн.
витрат на правову допомогу.

Вирішуючи питання про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП
України суд діяв у відповідності з
вимогами закону, ним було дотримано
методики нарахування, встановленої
порядком обчислення середньої
заробітної плати, затвердженим
постановою КМУ від 8 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до довідки про доходи
№ 43 ОСОБА_1, виданої управлінням, за
січень та лютий 2013 року їй було
нараховано по 2685,20 грн. щомісячно за
повний місяць роботи. При
середньоденній зарплаті 130,98 грн. та
кількості днів прогулу - 172 робочих дні,
розмір середнього заробітку за період
з 01.03.2013 року по 06.11.2013 року становитиме
22528,56 грн., про що правильно вказав суд.

Оскільки порушення трудових прав
ОСОБА_1, її незаконне звільнення
змусило її докладати додаткових зусиль
для відновлення порушеного права, що
призвело до втрати нормальних життєвих
зв'язків, порушення звичайного ритму
життя, у відповідності з вимогами ст.
237-1 КЗпП України на користь позивача з
управління слід стягнути моральну
шкоду, розмір якої був правильно
визначений судом в сумі 500 грн.

Інші доводи апеляційних скарг не
впливають на правильність вирішення
справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та
управління освіти, молоді та спорту
Старокостянтинівської районної
державної адміністрації задоволити
частково.

Рішення Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 7 листопада 2013 року в частині
відмови у визнанні незаконним та
скасуванні наказу начальника
управління освіти, молоді та спорту
Старокостянтинівської районної
державної адміністрації від 25 лютого
2013 року №29-П, стягнення на користь
позивача 1100 грн. витрат на правову
допомогу скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення.

Визнати незаконним та скасувати наказ
начальника управління освіти, молоді
та спорту Старокостянтинівської
районної державної адміністрації від 25
лютого 2013 року №29-П про оголошення
ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у
вигляді догани. В задоволенні позову
ОСОБА_1 до управління освіти, молоді та
спорту Старокостянтинівської районної
державної адміністрації про стягнення
1100 грн. витрат на правову допомогу
відмовити. В решті рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
Р.С. Гринчук