Справа № 539/193/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді -
Матвієнка В. М.

при секретарі - Н.М.Ануфрієвої

представників відповідача -
О.В.Шестакова , Г.А. Щербова

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
господарчого товариства з обмеженої
відповідальністю "ОЛІМП" про оплату
вимушеного прогулу ,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовною заявою до господарчого
товариства з обмеженої
відповідальністю "ОЛІМП" про оплату
вимушеного прогулу , мотивуючи тим, що
згідно рішення Лубенського
міськрайонного суду від 28.05.2012 року за
її позовом встановлено факт її роботи з
30.12.2010 року по 12.04.2011 року у господарчому
товаристві з обмеженою
відповідальністю "ОЛІМП" на посаді
менеджера з щомісячною заробітною
платою 1300 грн.

12.04.2011 року в день звільнення вона не
працювала, незважаючи на це відповідач
не надіслав їй письмове повідомлення
про необхідність отримати трудову
книжку.

02.07.2011 року відповідач у своєму листі
запропонував їй отримати трудову
книжку.

06.07.2011 року , прибувши до свого місця
роботи з метою отримати трудову книжку
відповідач не віддав належну їй
трудову книжку.

15.09.2011 року відповідач у письмовій
формі повідомив її , що пересилання
трудової книжки поштою не передбачено
чинним законодавством.

Згідно вищевказаного рішення суду
позовні вимоги були задоволені,
зобов"язано господарче товариство з
обмеженою відповідальністю "ОЛІМП"
повернути ОСОБА_2 належну їй трудову
книжку та надіслати на її адресу.

Після набрання рішенням чинності
13.06.2012 року вона по почті отримала
належну їй трудову книжку.

В зв"язку з затримкою видачі трудової
книжки позивачка прохає суд стягнути з
відповідача середній заробіток за час
вимушеного прогулу ( з 13.04.2011р. по 13.06.2012
р.) в розмірі - 19521 грн.08 коп.

В судове засідання позивачка не
з"явилася, звернувшись до суду з
письмовою заявою згідно якого свої
позовні вимоги підтримала, прохає їх
задовольнити та розглядати справу без
її участі.

Представники відповідача позов не
визнали, вважаючи його безпідставним,
даний спір не стосується спорів
пов"язаних з порушенням законодавства
про оплату праці. Відповідно ст. 233 КЗПП
України , враховуючи предмет цього
спору слід застосувати 3- х місячний
строк звернення до суду з позовною
заявою, який позивачка пропустила.
Враховуючи вищенаведене прохають в
задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
відповідача суд вважає за необхідне
відмовити в задоволенні позову.

Встановлено, що ОСОБА_2 працювала
30.12.2010 року по 12.04.2011 року у господарчому
товаристві з обмеженою
відповідальністю "ОЛІМП" на посаді
менеджера.

12.04.2011 року позивачка за власним
бажанням звільнилася з роботи і в цей
день через її відсутність не був
проведений остаточний розрахунок та не
видана трудова книжка. На неодноразові
звернення позивачки надіслати їй
поштою трудову книжку відповідач
відмовлявся в зв"язку з чим вона для
вирішення цього спору зверталася до
суду .

Згідно рішення Лубенського
міськрайоннного суду від 28.05.2012 року
зобов"язано відповідача - господарче
товариство з обмеженою
відповідальністю "ОЛІМП" повернути
ОСОБА_2 належну їй трудову книжку та
надіслати їй на відповідну адресу. На
підставі цього рішення трудова книжка
була надіслана позивачці поштою і
отримана нею 13.06.2012 року про що
позивачка вказує у своїй позовній
заяві та підтверджується поясненнями
представників відповідача.

ОСОБА_2 вважає, що відповідно до ч.4 ст.
235 КЗПП України має право на стягнення з
відповідача середнього заробітку за
весь час вимушеного прогулу , а саме за
період з 13.04.2011р. по 13.06.2012 року по день
отримання трудової книжки.

Згідно ч.4 ст. 235 КЗПП України - у разі
затримки видачі трудової книжки з вини
власника або уповноваженого ним органу
працівникові виплачується середній
заробіток за весь час вимушеного
прогулу.

Судом дійсно була встановлена вина
відповідача у затримці видачі трудової
книжки ОСОБА_2, зобов"язано відповідача
повернути їй належну трудову книжку ,
що підтверджується рішенням суду від
28.05.2012 року.

Згідно п. 32. Постанови Пленуму
Верховного Суду України N 9 від 06.11.92 "
Про практику розгляду судами трудових
спорів" згідно зі ст.235 КЗпП оплаті
підлягає вимушений

прогул, вимоги працівника про
стягнення середнього заробітку за
час затримки розрахунку підлягають
задоволенню в тому разі і за той
період, коли з вини власника або
уповноваженого ним органу була
затримана видача трудової книжки
або неправильне формулювання причин
звільнення в трудовій книжці
перешкоджало працевлаштуванню
працівника.

Враховуючи наявність вини
відповідача у затримці видачі трудової
книжки позивачці суд визнає вимоги
ОСОБА_2 щодо стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу в
зв"язку з затримкою видачі трудової
книжки правомірними.

Разом з тим суд прийшов до висновку, що
позивачка пропустила строк звернення
до суду передбачений ч.1 ст. 233 КЗПП
України.

Згідно ч.1 ст. 233 КПП України працівник
може звернутися з заявою про вирішення
трудового спору безпосередньо до ...
міськрайонного суду в тримісячний
строк з дня , коли він дізнався або
повинен був дізнатися про порушення
свого права.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України N 9 від 06.11.92 "
Про практику розгляду судами трудових
спорів" - Встановлені статтями 228, 223
КЗпП строки звернення до суду
застосовуються незалежно від заяви
сторін. У кожному випадку суд
зобов'язаний перевірити і обговорити
причини пропуску цих строків, а також
навести у рішенні мотиви, чому він
поновлює або вважає неможливим
поновити порушений строк.

Якщо місячний чи тримісячний строк
пропущено без поважних причин, у
позові може бути відмовлено з цих
підстав.

Оскільки при пропуску місячного і
тримісячного строку у позові може
бути відмовлено за безпідставністю
вимог, суд з'ясовує не лише причини
пропуску строку, а всі обставини
справи права і обов'язки сторін.

Як встановлено судом позивачка у своїй
позовній заяві не ставила питання про
поновлення пропущеного строку
звернення до суду, взагалі не вказувала
, що він пропущений.

Представники відповідача у судовому
засіданні звертали на це увагу і
прохали суд відмовити у задоволенні
позову також з підстав пропуску
позивачкою строку звернення до суду.

Розглядаючи даний спір суд прийшов до
висновку, що стягнення середнього
заробітку за весь час вимушеного
прогулу за затримку видачі трудової
книжки не являється порушенням
законодавства про оплату праці .

Відповідно до ч.2 ст. 233 КЗПП України у
разі порушення законодавства про
оплату праці працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення йому заробітної плати без
обмеження будь - яким строком.
Враховуючи те що цей спір не пов"язаний
з порушенням законодавства про оплату
праці застосовується 3 - х місячний
строк звернення до суду, який позивачка
пропустила.

Встановлено, що ОСОБА_2 дізналась про
порушення свого права на отримання
належної їй трудової книжки ще у квітні
2011 року , зразу ж після звільнення з
роботи 12.04.20111 року , оскільки
відповідач не видав їй трудову книжку ,
не повідомив її про необхідність
отримання трудової книжки , не
здійснював ніяких дій направлених на
повернення трудової книжки про що вона
зазначає у позовній заяві.

Суд вважає, що позивачка мала
реальну можливість протягом 3 - х
місяців звернутися з позовом до суду
для захисту порушених прав , однак
цього не зробила, звернувшись до суду з
цим позовом тільки 15.01.2014 року тобто
через 2 роки 9 місяців.

Суд також взяв до уваги те що
позивачка протягом 2012 -2013 років
неодноразово зверталася до суду з
позовами по вирішенню трудових спорів
з цим же відповідачем, що
підтверджується матеріалами справи.

Таким чином суд вважає, що позивачка
пропустила строк звернення до суду без
поважних причин.

Враховуючи те що поважних причин
пропуску цього строку позивачка не
вказала, не прохала його поновлювати,
поважних причин пропуску цього строку
суд не знайшов, в судові засідання
позивачка не з"являлась, прохаючи суд
проводити розгляд справи без її участі
суд прийшов до висновку, що в
задоволені позову ОСОБА_2 за пропуском
строку звернення до суду без поважних
причин слід відмовити.

Керуючись ст.
ст. 233, 235, 238 КЗПП України ,

ст.ст. 10, 60,
212- 215 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
господарчого товариства з обмеженої
відповідальністю "ОЛІМП" про оплату
вимушеного прогулу відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
протягом десяти днів з дня його
оголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду
Матвієнко В. М.