Справа № 303/458/14-ц
номер стат. звіту - 26
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 березня 2014 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого судді Довжанин В.М.

при секретарі Пуга В.П.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Позовні вимоги мотивує тим, що 10 серпня 2010 p. відповідач ОСОБА_4 придбав у неї будинок в АДРЕСА_1 нотаріально уклавши договір купівлі-продажу домоволодіння.

За придбаний будинок відповідач ОСОБА_4 сплатив позивачу лише частину грошей відповідно до договору 63 800 гривень, а залишок суми в розмірі 17 000,00 дол. США зобов'язався сплатити до 10 жовтня 2010 р.

Даний факт підтверджується розпискою, яка була ними складена на підтвердження своїх зобов'язань в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Після 10 жовтня 2010 року позивач звернулася до відповідача ОСОБА_4 з проханням повернути борг в сумі 17 000, 00 дол. США відповідно до розписки і його зобов'язань. На що відповідач повідомив, що у зв'язку з відсутністю у нього грошей, складним матеріальним становищем та деякими іншими сімейними проблемами він не в змозі повернути борг. В подальшому відповідач став уникати зустрічі і по сьогоднішній день не повернув суму боргу відповідно до розписки 17 000, 00 доларів США.

В 2011 році позивач звернулася в Мукачівський міськрайонний суд з позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу будинку № 242-«а» недійсним, 4 липня 2011 року Мукачівським міськрайонним судом позов було задоволено та визнано недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння.

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області рішення Мукачівського міськрайонного суду було скасоване, в позові відмовлено.

Позивач зверталася у прокуратуру м. Мукачева 26.09.2013 р. із заявою по даному факту в Мукачівський MB УМВС України в Закарпатській області, де їй було рекомендовано для вирішення питання по суті звернутися до суду.

Згідно довідки, виданої відділення «Банку «Демарк» в м. Мукачево курс НБУ станом на 21.01.2014 р. за 1 доларів США складає 7,9930 грн.

Таким чином сума заборгованості за розпискою становить 135 881 (сто тридцять п'ять тисяч вісімсот вісімдесят одна) гривень 00 копійок. Крім того вважає, що відповідач, який прострочив сплату боргу, повинен сплатити 3% річних, що у даному випадку складає 1530 доларів США (3% від суми заборгованості за 36 місяців), що згідно курсу НБУ складає 12229,29 гривень, а у загальному просила стягнути 148110,29 гривень.

Відповідач ОСОБА_4 подав до суду письмові заперечення, зазначивши, що з сторони відповідача не було жодних порушень, що стосуються порушення умов договору, а саме: як зазначено в договорі купівлі - продажу від 10.08.10 р. сума вартості домоволодіння, становить 63 800 грн., про що свідчить п. 5. договору купівлі - продажу - відповідно до відомостей, викладених у витягу серії ССР № 237127 з реєстру прав власності на нерухоме майно НОМЕР_3, виданого КП «МБТІ та ЕО», реєстраційний № - 2600829, інвентаризаційна вартість всього будинку - 63800,00 грн. відповідачем положення даного пункту договору купівлі-продажу виконано в повному обсязі, про що свідчить п.3 - продаж домоволодіння вчинено за 63800,09 грн. які продавець отримала від покупця ще до підписання цього договору і всі посилання, що позивачка отримала частину грошей відповідно до договору є невірним.

Посилання позивача на розписку є безпідставним, відповідачем виплачені всі кошти позивачці, в тому числі і по розписці на яку остання посилається, але довести, що відповідачем була сплачена вся сума в повному обсязі, не дає можливості так як при розрахунках відповідачем не було взято від позивача розписки про отримані кошти і відсутність будь яких до матеріальних претензій з її боку.

Відповідач вказує, що не підписував договорів позички, а лише укладав договір купівлі - продажу, тому вимоги позивачки про стягнення суми боргу по розписці є безпідставними.

Також відповідач вказує, що позивачка не зверталася до нього з проханням повернути їй кошти.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задоволити з підстав, вказаних в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, просив відмовити в їх задоволенні, з підстав, викладених в запереченнях.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши доводи сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 10 серпня 2010 p. відповідач ОСОБА_4 придбав у позивача будинок в АДРЕСА_1 нотаріально уклавши договір купівлі-продажу домоволодіння (а.с.8). В цей же день відповідач ОСОБА_4 зобов'язався виплатити позивачці ОСОБА_1 залишок суми за придбання будинку в розмірі 17 000, 00 доларів США, про що в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надав письмову розписку, що не оспорюється сторонами (а.с.9).

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За правилами ст.526 ЦК, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обіг або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 545 ЦК України передбачає підтвердження виконання зобов'язання.

Частиною 2 ст. 533 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим и актом.

Разом з тим, за статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Суд на підставі наявних в матеріалах справи доказів вважає, що ОСОБА_4 належним чином не виконав умов зобов'язання, зазначеного у розписці і документального підтвердження про виконання ним зобов'язання не подано, і у відповідності до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Про невиконання зобов'язання відповідачем свідчить наявність у кредитора - у даному випадку позивача ОСОБА_1, оригіналу боргового документу.

В позовній заяві позивач просить стягнути суму еквівалентну курсу гривні до долара США станом на 21.01.2014 року, що становить 100 доларів США - 7,9930 грн (а.с.20).

Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вважає, що із відповідача слід стягнути на користь позивача суму основного боргу 135881 грн., що еквівалентна 17000 доларів США станом на 21.01.2014 року, як зазначено в позовній заяві, а не на час звернення до суду із даним позовом, так як така вимога позивачем не ставилась.

Разом з тим, у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача три проценти річних. Оскільки методика розрахунку трьох відсотків річних, запропонована позивачем у позовній заві сторонами не оспорюється та узгоджується із наявними у справі доказами, сума за 36 місяців складає 1530 доларів США, що еквівалентно 12229,29 гривень.

Також, в ході розгляду справи до постановлення рішення відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності та просив відмовити у позові, застосувавши строк позовної давності.

Дану заяву аргументував тим, що строк виконання зобов'язання по розписці настав 10.10.2010 року, а позивач звернувся до суду за захистом порушеного права 25.01.2014 року, тобто з пропуском визначеного ст.257 ЦК України трирічного строку.

Суд вважає, що для застосування строків давності не має підстав виходячи із наступного.

Статтею 256 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В той же час згідно ч.2,3 ст.264 цього ж Кодексу, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як встановлено судом, в 2011 році позивач звернулася в Мукачівський міськрайонний суд з позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу будинку № 242-«а» недійсним, як на підставу позову посилалася порушення відповідачем зобов'язань по розписці, заборгованість по якій є предметом розгляду даної цивільної справи. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 04 липня 2011 року позов ОСОБА_1 було задоволено з наведених підстав та визнано недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння (а.с.12), однак рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 27 січня 2012 року назване рішення Мукачівського міськрайонного суду було скасоване, в позові відмовлено, при цьому зазначено, що неповернення у строк суми боргу за розпискою може бути підставою для звернення до суду з позовом про стягнення суми боргу, а не про розірвання договору купівлі-продажу.

Таким чином на думку суду у даному випадку відбулося переривання строку позовної давності і підстав для відмови у позові з підстав пропуску строків позовної давності для звернення до суду у даному випадку не має.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 16, 59, 60, 88, 209-215 ЦПК України, ст.ст. 526, 545, 610, 625, 1049-1051 ЦК України, ст.ст.256, 257, 264 ЦК України, суд -

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_2 суму боргу в розмірі 148 110 (сто сорок вісім тисяч сто десять) гривень та судовий збір в розмірі 1 481 (одну тисячу чотириста вісімдесят одну) гривню 10 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд.

Головуючий підпис В.М. Довжанин

З оригіналом вірно, оригінал рішення знаходиться в цивільній справі № 2/303/642/14 в Мукачівському міськрайонному суді.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду В.М. Довжанин