АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/262/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Корніюк А.П.,

суддів: П'єнти І.В., Фанди В.П.

з участю секретаря: Сацюк Г.О.

представника
апелянта Ольховського Є.Ф.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ПАТ КБ „Надра" на
заочне рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 09 грудня 2013 року у справі за
позовом ПАТ КБ „Надра" до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника апелянта, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів,

в с т а н о в и л а :

Звертаючись із позовом до суду ПАТ
КБ „Надра" (надалі Банк) обґрунтовувало
свої позовні вимоги тим, що 05.08.2008 року
між позивачем та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір №09/ЕК/2008-980, у
відповідності до умов якого Банк надав
Позичальнику кредит в сумі 9400грн. зі
сплатою 36% річних за користування
кредитними коштами з кінцевим терміном
погашення кредиту до 04.08.2010 року. В
забезпечення виконання цього договору
05.08.2008 року між ПАТ КБ „Надра" та ОСОБА_3
укладено договір поруки. Позивач
вказує, що ОСОБА_2 взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконував та
допустив заборгованість, що станом на
19.09.2013 року складає 32 867,04 грн., з яких: 8
964,39 грн. - залишок по тілу кредиту, 15 714,86
грн. - заборгованість по відсотках, 2 017,98
грн. - пеня за несвоєчасну сплату
платежів та 6 169,81 грн. штрафу. Тому
позивач просив суд винести рішення,
яким позов задовольнити та стягнути в
солідарному порядку з відповідачів
заборгованість в сумі 32867,04грн., а також
судові витрати.

Заочним рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 09 грудня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ „Надра"
вважає рішення суду першої інстанції
незаконним, просить його скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. Посилається на порушення норм
матеріального та процесуального права.
Апелянт вказує, що судом безпідставно
застосовано строк позовної давності,
оскільки останній починається зі
спливом строку виконання зобов'язання
та застосовується лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до ухвалення
судового рішення. Тому вважає
необґрунтованим висновок суду про те,
що кредитодавцю забороняється
вимагати повернення споживчого
кредиту, строк давності якого минув
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі, оскільки дана норма стосується
виключно позасудового врегулювання
спору.

Представник ПАТ КБ «Надра»
апеляційну скаргу підтримав та просить
її задовольнити.

Відповідачі до суду не з'явилися, про
день, час і місце слухання справи
належним чином повідомлені, про
причини неявки суд не повідомили.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволенню з наступних підстав та
мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є неповне
з»ясування судом обставин справи, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права.

Суд першої інстанції не в повній
мірі з'ясував обставини, якими
обґрунтовувались позовні вимоги та
заперечення сторін .

У зв'язку з неповним з'ясуванням
судом обставин, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими;
порушенням норм матеріального та
процесуального права оспорюване
рішення підлягає скасуванню в частині
відмови у стягненні боргу з
позичальника ОСОБА_2 із ухваленням
нового рішення в цій частині. В решті
рішення підлягає залишенню без змін.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
так як кредит надавався ОСОБА_2 на
споживчі цілі і трирічний строк
позовної давності споживчого кредиту
минув 04.08.2013 року, поважних причин його
пропуску позивачем не доведено,
продовження тривалості строку
позовної давності сторонами за
договором не узгоджувалося, тому
відсутні підстави для стягнення із
позичальника ОСОБА_2 боргу. Також,
оскільки з серпня 2010 року (з дати
настання строку виконання
позичальником зобов»язання) за
кредитним договором до 2013 року будь
-яких повідомлень поручителю
направлено не було, останній будь-яких
дій щодо виконання свого обов»язку в
цей проміжок часу не вчиняв, а тому і
порука ОСОБА_3 припинилася 05.08.2011 року в
силу вимог ч.4 ст.559 ЦК України.

Однак в повному обсязі з такими
висновками суду першої інстанції
колегія суддів не погоджується.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Статтею 1049 ЦК України передбачено,
що позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку,
що встановлені договором.

Встановлено, що 05.08.2008 року між ВАТ
КБ „Надра" (правонаступником якого є
ПАТ КБ „Надра") та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір №09/ЕК/2008-98,
відповідно до умов якого останній
отримав кредит в сумі 9400грн.,
зобов'язувався сплачувати 36% річних за
користування коштами та повернути їх
до 04 08.2010 року. ( а.с.5-7).

На забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_2 за вказаним
кредитним договором того ж дня між ВАТ
КБ „Надра" (правонаступником якого є
ПАТ КБ „Надра") та ОСОБА_3 укладено
договір поруки (а.с. 8-9).

Як вбачається з п.1.1 договору поруки,
поручитель поручається перед
кредитором за належне виконання ОСОБА_2
зобов'язань за кредитним договором
№09/ЕК/2008-98 від 05 серпня 2008 року, за яким
останній зобов'язався до 04.08.2010 року
повернути кредит у розмірі 9400грн.,
сплатити відсотки за користування
кредитними коштами із розрахунку 36%
річних (із розрахунку фактичної
кількості днів у періоді (28-29-30-31/360),
інші платежі та можливі штрафні
санкції, що передбачені кредитним
договором.

Статтею 256 ЦК України визначено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені) /ст.
257, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України/.

Згідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

У відповідності до ч.ч. 1, 5 ст.
261; ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила. За
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання. Позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Суд першої інстанції не врахував
указаних обставин і помилково виходив
з того, що позовні вимоги банку до
позичальника ОСОБА_2 є безпідставним в
зв»язку із попуском строку позовної
давності. А тому доводи апеляційної
скарги в частині порушення судом норм
матеріального права, а саме не
застосування положень ст. 259, 267 ЦК
України є обґрунтованими, адже п.7 ч.11
ст.11 Закону України «Про захист прав
споживачів», яким кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, у системному зв»язку з
самою ч.11 ст.11 зазначеного Закону
стосується позасудового порядку
повернення споживчого кредиту і
спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту.
Аналогічна позиція викладена в
постанові Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від
20.11.2013 року по справі № 6-126цс13, що
відповідно до ч.1ст. 360-7 ЦПК України є
обов»язковою для всіх суб»єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначену норму права
та для всіх судів України.

Тому колегія суддів вважає, що
підлягають до задоволення позовні
вимоги ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 щодо
стягнення із останнього 32867 (тридцять
двох тисяч вісімсот шістдесяти семи
грн.) 04коп. заборгованості по кредиту,
яка складається: 8964,39грн. - тіло
кредиту, 15714,86грн. - заборгованість по
відсоткам за користування кредитом,
2017,98грн. - пені, 6169,81грн. - штрафу, що
утворилася станом на 19.09.2013 року.

Разом з тим, на думку колегії суддів
доводи апеляційної скарги в частині
скасування заочного рішення щодо
відмови у стягнення заборгованості по
кредиту із поручителя ОСОБА_3 з підстав
порушення норм матеріального права є
необґрунтованими, адже відповідно до ч.
4 ст. 559 ЦК України порука припиняється
після закінчення строку, встановленого
в договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Як вбачається із матеріалів справи:
договором поруки від 05.08.2008 року не було
встановлено строк її припинення, а
кредитним договором установлено його
дію до 04 серпня 2010 року, то днем
настання строку виконання основного
зобов'язання, з якого починається
відлік трирічного строку для
пред'явлення кредитором вимоги до
поручителів, буде 04 серпня 2010 р., а
припинення поруки відповідно до вимог
ч. 4 ст. 559 ЦК України - 04 лютого 2011 р.
(Аналогічна правово позиція викладена
у постанові Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 13
лютого 2013 р. у справі № 6-3цс13).

У відповідності з ч.5 ст. 88 ЦПК
України якщо суд апеляційної
інстанції, не передаючи справи на новий
розгляд, змінює рішення або ухвалює
нове, суд відповідно змінює розподіл
судових витрат.

Тому на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України
з відповідача ОСОБА_2 на користь
позивача підлягає стягненню судовий
збір, понесений останнім у звязку з
розглядом даної справи в сумі 493грн., що
підтверджується меморіальними
ордерами №1 від 25.09.2013 року та № 3 від
18.12.2013 року (а.с. 1, 53).

Керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 316, 317, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ „Надра"
задовольнити частково.

Заочне рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 09 грудня 2013
року в частині відмови в позові до
ОСОБА_2 скасувати та в цій частині
ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ПАТ КБ „Надра" до
ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
„Надра" 32867 (тридцять дві тисячі
вісімсот шістдесят сім грн.) 04коп.
заборгованості по кредиту та 493
(чотириста дев»яносто три) грн.
судового збору.

В решті заочне рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 09 грудня 2013
року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
А.П. Корніюк

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції -
Демінська А.А. Справа:
№22ц/792/262/14

Доповідач - Корніюк А.П.
Категорія: 19, 27