22-ц/773/31/14 Головуючий у 1 інстанції:
Олексюк А.В. Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів Стрільчука В.А., Здрилюк
О.І.,

при секретарі Шугаловій О.М.,

з участю представника позивача
Мельник В.М.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
(далі - ПАТ «КБ «Надра») до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за
апеляційними скаргами позивача
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра», відповідача
ОСОБА_4 на рішення Луцького
міськрайонного суду від 30 жовтня 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А :

Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра» звернулося в
суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором. Покликалось на те, що
відповідно до умов укладеного між
сторонами договору № 6М/2006/840-МКЛ/361 від
06 грудня 2006 року відповідачу ОСОБА_4
відкрито кредитну лінію на суму 250000
доларів США під 14,4 % річних з кінцевим
терміном повернення 04.12.2015 року. Згідно
з умовами додаткової угоди №1 від 06.12.2006
року до кредитного договору та заяви на
видачу готівки від 06.12.2006 року ОСОБА_4
отримав перший транш в сумі 194000 доларів
США. Відповідно до умов додаткової
угоди №2 від 12.12.2006 року до кредитного
договору та заяви на видачу готівки
ОСОБА_4 отримав другий транш в сумі 56000
доларів США.

ОСОБА_4 зобов'язувався повернути
кредит рівними частинами згідно
графіків та щомісяця сплачувати
відсотки за користування кредитом.
Пунктом 8.1 даного договору
передбачено, що у разі порушення
строків сплати кредиту позичальник
сплачує банку пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожен день
прострочення.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором, 06
грудня 2006 року між ПАТ «КБ «Надра» та
ОСОБА_5 був укладений договір поруки №
6М/2006/840-МКЛ/361/1 за умовами якого,
останній несе солідарну
відповідальність з позичальником в
разі невиконання умов кредитного
договору.

Свої зобов'язання щодо повернення
позивачу належних до сплати коштів у
передбачений кредитним договором
термін ОСОБА_4 не виконав. Станом на
01.04.2010 року у нього виникла
заборгованість перед ПАТ «КБ«Надра» в
сумі 2324271 гривня 35 копійок, що
еквівалентно 293279 доларів США, з них:
заборгованість по кредиту 221052,57
доларів США, нараховані та несплачені
відсотки - 60761.02 доларів США, пеня за
прострочення сплати кредиту - 11466,16
доларів США.

Враховуючи наведене, просив
стягнути з відповідачів солідарно 2324271
гривня 35 копійок заборгованості за
кредитним договором та судові витрати
по справі.

Ухвалою Луцького міськрайонного
суду від 16 лютого 2012 року провадження у
справі в частині позовних вимог до
ОСОБА_5 закрито в зв'язку з смертю
останнього.

В ході розгляду справи позивач
збільшив позовні вимоги, просив суд
стягнути з ОСОБА_4 в користь банку за
договором кредитної лінії №
6М/2006/840-МКЛ/361 від 06.05.2006 року
заборгованість в розмірі 394158,23 доларів
США, що еквівалентно 3150506 гривень 69
копійок.

Рішенням Луцького міськрайонного
суду від 30 жовтня 2013 року позов ПАТ «КБ
«Надра» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь ПАТ
«КБ «Надра» заборгованість за
кредитним договором в сумі 614298,34 грн. та
судові витрати в сумі 1820 грн.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ
«КБ «Надра» покликаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просив скасувати оскаржуване рішення
суду та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов повністю, а
відповідач ОСОБА_4 в своїй апеляційній
скарзі просив скасувати оскаржуване
рішення суду та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити
повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційних скарг,
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу позивача ПАТ «КБ «Надра» слід
задовольнити, апеляційну скаргу
відповідача ОСОБА_4 відхилити, а
рішення Луцького міськрайонного суду
від 30 жовтня 2013 року в даній справі
скасувати та ухвалити нове рішення
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції
встановлено, що 06.12.2006 року між ВАТ «КБ
«Надра», правонаступником якого є ПАТ
«КБ «Надра», та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір № 6М/2006/840-МКЛ/361,
згідно з умовами якого позичальнику
відкрито кредитну лінію в сумі 250 000
доларів США зі сплатою 14,4 % річних за
користування кредитом та терміном його
погашення до 04.12.2015 року (т. 1, а. с. 6-8).
Сторони договору домовились, що видача
кредиту буде здійснюватись окремими
траншами після підписання додаткових
угод (т. 1, а. с. 6).

Відповідно до умов додаткової
угоди № 1 від 06.12.2006 року до кредитного
договору і заяви ОСОБА_4 на видачу
готівки від 06.12.2006 року, позичальник
отримав перший транш в сумі 194 000
доларів США через касу банку, а згідно
додаткової угоди № 2 від 12.12.2006 року та
заяви на видачу готівки другий транш в
сумі 56 000 доларів США отримано 12.12.2006
року (т. 1, а. с. 7-8, 10-11).

Заперечуючи проти позову,
відповідач посилався на те, що заяву на
видачу готівки в сумі 194000 доларів США
підписував не він, не давав права
підпису іншим особам та не отримував
даних кредитних коштів.

Відповідно до висновку експерта
№ 400 від 05.07.2013 року підпис, зображення
якого розміщене в графі «…одержав» над
написом «підпис отримувача» в копії
заяви на видачу готівки № NL-16 від 06.12.2006
року від імені ОСОБА_4, ймовірно
виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою.
Підпис зображення якого розміщене в
графі «…одержав» над написом «підпис
отримувача» в технічному зображенні
заяви на видачу готівки № NL-16 від 06.12.2006
року від імені ОСОБА_4 ймовірно,
виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою.
Вирішити питання в категоричній формі
не виявилось можливим в зв'язку з тим,
що згідно п. 4.4. «Методики
судово-почеркознавчої експертизи.
Загальна частина», за результатами
проведеного дослідження за копією
(технічним зображенням) документа,
експерт формує відповідь на
постановлені питання у ймовірній
формі.

Таким чином, вищезгаданий
висновок експерта було покладено за
основу оскаржуваного рішення, а відтак
суд першої інстанції вважав
підставними та обґрунтованими доводи
ОСОБА_4, щодо неотримання ним першого
траншу в сумі 1940000 доларів США.

Однак такі висновки зроблені
судом без повного з'ясування усіх
обставин справи.

Даний висновок
судово-почеркознавчої експертизи не є
чітким, категоричним та вмотивованим, а
лише визначає вірогідність виконання
підпису не відповідачем ОСОБА_4 при
умові відсутності монтажу.

Частиною 6 ст. 147 ЦПК України
передбачено, що висновок експерта для
суду не є обов'язковим і оцінюється
судом за правилами, встановленими
статтею 212 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 638 ЦК
України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є
умови про предмет договору, умови, що
визначені законом як істотні або є
необхідними для договорів даного виду,
а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Частиною 1 ст. 1046 ЦК України
визначено, що договір позики є
укладеним з моменту передання грошей
або інших речей, визначених родовими
ознаками.

Таким чином, сторонами було
досягнуто згоди щодо усіх істотних
умов, укладеного між ними кредитного
договору.

Згідно заяви ОСОБА_4 від 24.11.2006
року, останній клопотав перед
позивачем про надання йому
відновлювальної кредитної лінії в
розмірі 250000 доларів США з метою
придбання комерційної нерухомості, а
саме: приміщення оздоблювального цеху
загальною площею 2517,2 кв. м. за адресою:
АДРЕСА_1.

Відповідно до договору
купівлі-продажу від 13.11.2006 року ОСОБА_4
було придбано приміщення
оздоблювального цеху загальною площею
2517,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1, яке в
подальшому передано в іпотеку ПАТ «КБ
«Надра» з метою забезпечення кредитних
зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів
кредитної справи, оригінал якої
міститься в матеріалах кримінальної
справи № 11-719-12 на а. с. 151 міститься
заява ОСОБА_4 від 08.12.2006 року, адресована
директору філії ВАТ «КБ «Надра», якою
він просить надати черговий транш в
розмірі 56000 доларів США для здійснення
ремонтних робіт у вищезгаданому
приміщенні.

Таким чином, зміст даної заяви
свідчить про те, що ОСОБА_4 клопоче саме
про видачу наступного траншу,
підтверджуючи фактично отримання
попереднього.

Відповідно до ч. 2 ст. 241 ЦК України
наступне схвалення правочину особою,
яку представляють, створює, змінює і
припиняє цивільні права та обов'язки з
моменту вчинення цього правочину.

З досліджених в судовому
засіданні оригіналів квитанцій, які
надані представником відповідача,
вбачається, що відповідачем ОСОБА_4 на
протязі тривалого періоду часу (з січня
2007 року по жовтень 2008 року)
здійснювалось погашення по кредитному
договору № 6М/2006/840-МКЛ/361 від 06 грудня 2006
року за двома траншами в сумі 4170
доларів США щомісячно. Це саме та сума,
яка визначена графіками погашення
кредиту по сумі траншу 194 000 доларів США
та 56000 США (Т.1 а. с. 19-22, Т. 2 а. с. 77-127). В
судових засіданнях представник
відповідача не зміг пояснити чому саме
такі суми вносились ОСОБА_4, при
невизнанні останнім отримання коштів в
сумі 194 000 доларів США.

Крім того, з метою забезпечення
виконання кредитних зобов'язань 06.12.2006
року між банком (іпотекодержателем) та
позичальником ОСОБА_4 (іпотекодавцем)
був укладений договір іпотеки
нерухомого майна, предметом якого є
приміщення оздоблювального цеху,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1,
а. с. 43-45).

Умовами укладеного між сторонами
вказаного договору передбачено, що
предметом іпотеки забезпечується
зобов'язання іпотекодавця щодо
повернення іпотекодержателю кредиту,
який наданий траншами на загальну суму
250000 доларів США.

При цьому сторонами узгоджено, що
вартість предмета іпотеки складає 391 845,
54 доларів США.

За таких обстави, не визнаючи
отримання коштів в сумі 194 000 доларів
США, які є основною частиною кредитної
лінії, ОСОБА_4 жодного разу не клопотав
перед банком щодо зняття заборони на
належне йому приміщення за адресою
АДРЕСА_1, вартість якого забезпечувала
виконання зобов'язань саме на суму 250000
доларів США.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджає про
наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях. Отже, судове рішення теж
не може ґрунтуватися на припущеннях.

У запереченнях проти задоволення
позову, з посиланням на висновок
експерта про те, що підписи від його
імені на заяві про отримання готівки в
сумі 194 000 доларів США ймовірно
виконанні не ним, ОСОБА_4 не надав інших
допустимих, належних та беззаперечних
доказів, які б підтвердили його доводи.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що в матеріалах
справи наявні докази, які
підтверджують отримання ОСОБА_4
кредитних коштів у сумі 250000 доларів
США.

За умовами кредитного договору,
зокрема розділу 5, позичальник
зобов'язувався сплачувати проценти за
користування кредитом та повернути
його у визначений договором термін.

Статтею 526 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено,
що позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом 3.1.4. кредитного договору
передбачено право банку вимагати від
позичальника дострокового виконання
зобов'язань щодо повернення кредиту,
сплати нарахованих відсотків та інших
платежів, при виникненні у
позичальника прострочення сплати
відсотків згідно з графіком.

З розрахунку заборгованості по
кредиту вбачається, що станом на 28.12.2012
року заборгованість ОСОБА_4 перед ПАТ
КБ «Надра» згідно додаткової угоди №1
від 06.12.2006 року становить суму в розмірі
317303,69 доларів США, що еквівалентно в
національній валюті по курсу НБУ - 2536208
гривень 39 копійок, з них:
заборгованість по кредиту - 178910,98
доларів США, що еквівалентно в
національній валюті по курсу НБУ - 1430035
гривень 46 копійок, заборгованість по
відсотках - 108843,74 доларів США, що
еквівалентно в національній валюті по
курсу НБУ - 869988 гривень 01 копійки, пеня
за прострочення сплати кредиту - 21553,97
доларів США, що еквівалентно в
національній валюті по курсу НБУ - 172280
гривень 88 копійок, штраф за порушення
вимог кредитного договору 7995,00 доларів
США, що еквівалентно в національній
валюті по курсу НБУ - 63904 гривні 04
копійки; згідно додаткової угоди №2 від
12.12.2006 року заборгованість становить
суму в розмірі 76854,54 доларів США, що
еквівалентно в національній валюті по
курсу НБУ - 614298 гривень 34 копійки, з них:
заборгованість по кредиту - 42141,59
доларів США, що еквівалентно в
національній валюті по курсу НБУ - 336837
гривень 73 копійок, заборгованість по
відсотках - 26091,55 доларів США, що
еквівалентно в національній валюті по
курсу НБУ - 208549 гривень 72 копійки, пеня
за прострочення сплати кредиту - 6291,40
доларів США, що еквівалентно в
національній валюті по курсу НБУ - 50287
гривень 16 копійок, штраф за порушення
вимог кредитного договору 2330,00 доларів
США, що еквівалентно в національній
валюті по курсу НБУ - 18623 гривні 69
копійок (т. 2, а. с. 37-39).

Правильність нарахування
пред'явленої до стягнення з
відповідача суми підтверджується,
наявним в матеріалах справи
розрахунком заборгованості (а. с. 36-39) та
відповідачем не спростована.

Отже, досліджені в судовому
засіданні докази: договір про
відкриття кредитної лінії в сумі 250000
доларів США, в якому передбачені всі
істотні умови, необхідні для
кредитного договору, додаткові угоди
про надання кредиту в розмірі 194000
доларів США та 56000 доларів США, договір
іпотеки, відповідно до умов якого
предметом іпотеки забезпечується
виконання позичальником ОСОБА_4
зобов'язань по поверненню кредиту на
суму 250000 доларів США, здійснення
позичальником проплати з січня 2007 року
по червень 2008 року на погашення кредиту
в розмірі 250000 доларів США згідно
графіків, що свідчить про визнання
позичальником отримання кредиту в сумі
250000 доларів США, спростовують
твердження апелянта про те, що він
кредит в сумі 194000 доларів США не
отримував, одночасно підтверджують
отримання відповідачем кредиту в
зазначеному розмірі.

Відсутність у кредитній справі
оригіналу заяви на видачу готівки в
розмірі 194000 доларів США при наявності
вищезазначених доказів не може
спростовувати отримання позичальником
кредитних коштів згідно договорів і не
є підставою для відмови в позові.

У зв'язку з наведеними порушенням
норм матеріального права та неповнотою
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, що призвело до
неправильного її вирішення,
оскаржуване рішення слід скасувати і
ухвалити нове рішення про задоволення
позову відповідно до вимог ст. 309 ЦПК
України.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

З врахування вищенаведеної норми
закону з ОСОБА_4 в користь ПАТ «КБ
«Надра» підлягають стягненню
понесенні витрати в сумі 5281 гривні, що
складаються з 1700 гривень державного
мита (платіжне доручення № 8 від 08.06.2010
року), 120 гривень витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу (платіжне доручення №
1 від 08.06.2010 року), 1741 гривня судовий збір
(платіжне доручення № 110457439 від 28.10.2013
року, сплачені до суду першої
інстанції, та 1720 гривень судового
збору за розгляд справи апеляційним
судом (платіжне доручення № 112284911 від
06.11.2013 року).

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу позивача
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра»
задовольнити, апеляційну скаргу
відповідача ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного
суду від 30 жовтня 2013 року в даній справі
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра»
заборгованість за кредитним договором
№ 6м/2006/840-мкл/361 від 06 грудня 2006 року в
сумі 394158 (триста дев'яносто чотири
тисячі сто п'ятдесят вісім) доларів 23
(двадцять три) цента США, що
еквівалентно 3150506 (трьом мільйонам сто
п'ятдесяти тисячам п'ятистам шести)
гривням 69 (шістдесяти дев'яти) копійкам,
яка складається: з заборгованості по
тілу кредиту - 221052 долара 57 центів США,
що еквівалентно 1766873 гривням 19 копійок;
заборгованості по відсотках - 134935
доларів 29 центів США, що еквівалентно
1078537 гривень 73 копійки; пені за
прострочення сплати кредиту - 27845
доларів США, що еквівалентно 222568
гривень 04 копійки; штрафу за порушення
вимог кредитного договору - 10325 доларів
США, що еквівалентно 82527 гривень 73
копійки.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» 5281 гривню,
понесених судових витрат.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: