Провадження № 2/200/3748/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Ханберовій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» про захист прав споживачів, розірвання договору банківського владу, стягнення суми банківського вкладу та процентів

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 07.08.2014 р. між нею та відповідачем було укладено договір банківського вкладу «КЛАСІК» № В19-2083023/Т, згідно якого вона, як сторона за договором, розмістила на депозитному рахунку № 1123. грошовий вклад в сумі 133456 грн., строком до 07.11.2014 року включно з нарахуванням відсотків 13 % річних з їх виплатою на умовах, визначених договором.

У відповідності до п. 3.1.2. договору банківського вкладу вкладник має право достроково розірвати цей Договір відповідно до чинного законодавства України, повідомивши про це Банк (письмово) не пізніше ніж за два робочі дні до дати розірвання цього Договору.

29 серпня 2014 р. позивачка звернулась до відповідача із письмовою заявою, у якій просила відповідача достроково розірвати вищезазначений договір банківського вкладу та виплатити їй належні до сплати грошові кошти. Згідно з умовами договору цей договір повинен припинити свою дію, починаючи з 03 вересня 2014 р., а позивачці повинна бути виплачена сума вкладу з процентами. Однак відповідач розірвати договір банківського вкладу та повернути вклад з процентами відмовляється.

Позивачка просить розірвати вказаний договір банківського вкладу та стягнути з відповідача суму банківського вкладу у розмірі 133456 грн., а також проценти за період з 08.08.2014 р. по 09.09.2014 р. у сумі 1568,57 грн.

В судове засідання позивач не з"явилася, про розгляд справи повідомлена. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд з урахуванням згоди представника позивача вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст.ст. 169, 224 ЦПК України заочно.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором, а ч. 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

У відповідності зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно до п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 р. № 516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 р. за № 1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, розміщення юридичними особами вкладів на інших умовах повернення, які вставлені договором.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Відповідно до ч.2 ст. 1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором.

Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1996 року №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово - кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Як встановлено судом, 07.08.2014 р. між позивачкою та відповідачем було укладено договір банківського вкладу «КЛАСІК» № В19-2083023/Т, згідно якого позивачка розмістила на депозитному рахунку № 1123 грошовий вклад в розмірі 133456 грн., строком до 07.11.2014 року включно з нарахуванням відсотків 13 % річних з їх виплатою на умовах, визначених договором. Вказане підтверджується зазначеним договором та меморіальним ордером №215579 від 07.08.2014 року.

На підставі п.2.2. договору банківського вкладу нараухвання процентів за цим договором здійснюється щоденно, починаючи з наступного дня після надходження вкладу у банк, визначеного п.1.3. договору, та закінчується днем, який передує поверненню коштів вкладникові або їх списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Розрахунок процентів здійснюється, виходячи із процентної ставки, визначеної п. 1.2. цього договору та фактичної кількості днів у році та у місяці.

У відповідності до п. 3.1.2. договору банківського вкладу вкладник має право достроково розірвати цей Договір відповідно до чинного законодавства України, повідомивши про це Банк (письмово) не пізніше ніж за два робочі дні до дати розірвання цього Договору.

Згідно з п.3.1.1. договору банківського вкладу вкладник має право отримати суму вкладу та процентів по закінченню строку вкладу згідно умов цього договору.

Встановлено, що 29 серпня 2014 р. позивачка звернулась до відповідача із письмовою заявою про дострокове розірвання договору банківського вкладу, повернення вкладу та виплату процентів за період з 08.08.2014 р. по 09.09.2014 р., однак відповідач договір банківського вкладу не розірвав, повернути вклад з процентами відмовляється.

Таким чином, сума вкладу позивачці відповідачем не повернута, відсотки не виплачені.

Зважаючи на те, що банківський вклад позивачу відповідачем не повернуто, позивачка має право вимагати від відповідача повернення вказаних грошових коштів, що відповідає ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України.

Отже, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума банківського вкладу у розмірі 133456 грн. грн. та проценти за період з 08.08.2014 р. по 09.09.2014 р. у сумі 1568,57 грн. (133456 грн./100%Х13%/365Х33 дні). Будь-яких належних та допустимих доказів в спростування вимог позивачки відповідачем суду не надано.

У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1350,25 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» договір банківського вкладу «КЛАСІК» № В19-2083023/Т від 07.08.2014 р.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК», , на користь ОСОБА_1 суму банківського вкладу у розмірі 135024,57 грн., яка складається із суми вкладу у розмірі 133456 грн. та нарахованих процентів в розмірі 1568,57 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК», , на користь держави судовий збір у сумі 1350,25 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

.

ОСОБА_2 Кудрявцева