АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/625/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 41 Казидуб О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
Демченко В. А. УХВАЛА
26 лютого 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Демченко В. А. суддів
Подорога В. М. , Василенко Л. І. при
секретаріВолвенко А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 21 січня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_6, яка діє і в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, до
ОСОБА_8, ОСОБА_9, Департаменту економіки
та розвитку Черкаської міської ради,
треті особи - Реєстраційна служба
Черкаського міського управління
юстиції Черкаської області, орган
опіки та піклування Черкаської міської
ради про визнання приватизації
в с т а н о в и л а :
Позивачка ОСОБА_6, яка діє і в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_7, звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9,
Департаменту економіки та розвитку
Черкаської міської ради, треті особи -
Реєстраційна служба Черкаського
міського управління юстиції
Черкаської області, орган опіки та
піклування Черкаської міської ради
про визнання приватизації незаконною.
В обґрунтування своїх позовних вимог
зазначала, що з травня 2008 року по
червень 2012 року вона та її син ОСОБА_7,
як члени сім'ї, вселились на постійне
проживання в квартиру АДРЕСА_1 до
ОСОБА_10 Останній являється батьком
ОСОБА_7 та цивільним чоловіком з 1998
року. Факт батьківства підтверджується
свідоцтвом про народження ОСОБА_7 та
свідоцтвом про встановлення
Вказана квартира до жовтня 2012 року не
була приватизована та перебувала в
державній власності, і згідно ордера №
501 від 27.06.1984 року передана в найм
квартиронаймачу ОСОБА_8 та її членам
сім'ї. До зареєстрованих членів сім'ї
належав і ОСОБА_10., який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується
свідоцтвом про смерть.
Факт постійного проживання однією
сім'єю без укладення шлюбу за
вищевказаною адресою, але без
реєстрації ОСОБА_6 та ОСОБА_7
підтверджується актом опитування
сусідів від 21.09.2012 року, засвідченим
головою органу самоорганізації
населення «Комітету мікрорайону
«Калиновий» Хомутовим С.В.
Крім того, обставини фактичного її з
сином проживання з травня 2008 року за
адресою АДРЕСА_1 підтверджуються
також, актом опитування сусідів від
04.04.2013 року, засвідченим головою
органу самоорганізації населення
«Комітету мікрорайону «Луначарський»
та відповідною довідкою цього ж
комітету від 04.04.2013 року; актом
опитування сусідів від 05.04.2013 року,
засвідченим головою органу
самоорганізації населення «Комітету
мікрорайону «Калиновий» Хомутовим С.В.
та відповідною довідкою цього ж
комітету від 05.04.2013 року; довідками № 170
від 17.09.2012 року та № 94 від 03.04.2013 року,
виданими ЗОШ № 15 І-ІІІ ступенів;
довідками б/н від 18.09.2012 року та № 22 від
04.04.2013 року, виданої Дитячою
поліклінікою № 2.
З травня 2008 року нею, разом з іншими
мешканцями, фактично здійснювалось
утримання спірної квартири та вівся
спільний побут, про це вказує наявність
в ній спільно нажитого з померлим речей
вказаних в акті опитування сусідів від
21.09.2012 року, засвідченим головою органу
самоорганізації населення «Комітету
мікрорайону «Калиновий» Хомутовим С.В.
Дані обставини також вказують на
вселення позивачів до квартири на
постійне проживання, як членів сім'ї.
Зокрема, в указаному акті від 21.09.2012
року зазначено, що на даний час в
квартирі АДРЕСА_1 знаходяться певні
меблі та речі, які перелічені. Згідно
акта від 21.09.2012 року у квартирі
-диван (тахта) «Аліна» - вказане майно
придбане в кредит за 1400 грн., що
підтверджується кредитним договором
та договором застави № 163 - ЧД від 25.07.2006
року, укладеного з ТОВ «Фінанси та
кредит», які мною будуть надані до суду;
-HYBRIS стінка, слива валіс/чорний лак -
вказане майно було придбане 04.10.2010 року
за їх спільні з ОСОБА_10. кошти, про що
вказує оплачене замовлення на товар №
його сплату на загальну суму 4219 грн.;
- телевізор та холодильник марки
8АМ81ЛЧС, які були придбані 21.07.2007 року в
кредит, що підтверджується укладеним з
ЗАТ «Альфа-Банк» кредитним договором №
400271053 (копія договору в додатках);
- DVD SVЕN - придбане 01.06.2005 року в ТОВ
«Технополіс - 1», що підтверджується
гарантійним талоном (наданий в
- мікрохвильова піч, витяжка BROAN та
плита газ INDESIT - придбані 10.02.2008 року в
ТОВ «Технополіс-1» за 5356,47 грн., що
підтверджується видатковою накладною
№ ТФЗ -001065 та гарантійними
сертифікатами (надані в додатках);
- пральна машина LG- придбана 13.11.2004 року,
що підтверджується товарним чеком та
гарантійним талоном (надані в
Перед вселенням у вказану квартиру, з
початку 2008 року до 2010 року, нею спільно
з цивільним чоловіком ОСОБА_10. було
здійснено там капітальний ремонт. На
підтвердження проведення ремонтних
робіт в спірній квартирі вона має на
руках видаткові накладні на загальну
гарантійний талон, які свідчать про
встановлення 25.11.2010 року конструкції з
ПВХ на балконі, яка була нею отримана та
приплачена за спільні кошти з ОСОБА_10.,
відповідно до договору поставки
укладеного за № 3603-2. Крім того, у
вказаній квартирі нею були проклеєні
обої вінілові на флезеліновій основі,
які вона особисто купила разом з клеєм
за 940,50 грн., в магазині «Версаль», що
від 22.10.2010 року.
Тобто, переважна більшість меблів та
речей, що на даний час знаходиться в
квартирі було придбане нею,
капітальний ремонт квартири
здійснювався, також, за її кошти, що
свідчить про вселення до неї на правах
постійного мешканця. Наявність таких
речей як холодильника, пральної машини,
газ плити свідчить про ведення
спільного побуту з наймачем даної
08.10.2012 року, згідно наказу департаменту
економіки та розвитку Черкаської
міської ради № 181, квартира АДРЕСА_1
передана у власність відповідачам
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 На підставі цього
наказу 11.10.2012 року було видане
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно серія САЕ № 173314.
Враховуючи те, що вона з сином
вселилась та постійно проживала з
травня 2008 року як член сім'ї наймача, то
відповідно вони і набули права членів
А тому, просила суд скасувати наказ
Департаменту економіки та розвитку
Черкаської міської ради № 181 від 08.10.2012
року про передачу у власність ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 в порядку приватизації квартири
АДРЕСА_1; визнати недійсним свідоцтво
про право власності на нерухоме майно
серія ГАЕ № 173314 від 11.10.2012 року, видане
Департаментом економіки та розвитку
Черкаської міської ради, на ім'я ОСОБА_8
та ОСОБА_9 про право приватної спільної
сумісної власності на квартиру
АДРЕСА_1; скасувати запис Реєстру прав
власності на нерухоме майно від 16.10.2012
року, що був здійснений комунальним
підприємством «Черкаське обласне
об'єднане бюро технічної
інвентаризації», на підставі свідоцтва
про право власності серія САЕ № 173314 від
11.10.2012 року, виданого Департаментом
економіки та розвитку Черкаської
міської ради, про державну реєстрацію
права власності на 1/2 частину за ОСОБА_8
та 1/2 частину за ОСОБА_9, в квартирі
АДРЕСА_1, що значиться в реєстрі прав
власності на нерухоме майно за
реєстраційним номером 37898376.
Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 21 січня 2014 року в
позовних вимогах ОСОБА_6, яка діє і в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, до
ОСОБА_8, ОСОБА_9, Департаменту економіки
та розвитку Черкаської міської ради,
треті особи - Реєстраційна служба
Черкаського міського управління
юстиції Черкаської області, орган
опіки та піклування Черкаської міської
ради про визнання приватизації
незаконною відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, ОСОБА_6 подала
апеляційну скаргу на дане рішення, в
якій просить скасувати рішення суду,
оскільки вважає його ухваленим із
порушенням норм матеріального права,
ухваливши нове рішення, яким її позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
відповідачів по справі, вивчивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до відхилення.

Апелянт ОСОБА_6, будучи належним чином
повідомленою про час і місце судового
розгляду, подала до суду заяву про
неможливість прибуття в судове
засідання як її, так і представника,
проте не надала жодних підтверджуючих
документів, що не свідчить про
поважність причин, а тому в силу
положень ст.305 ЦПК України, колегія
суддів ухвалила розгляд справи
провести без участі позивачки .

Так, за матеріалами справи
встановлено, що згідно свідоцтва про
право власності від 11 жовтня 2012 року
власниками квартири АДРЕСА_1 в рівних
долях відповідачка - ОСОБА_8 та онук
ОСОБА_9 ( а. с. 9).

16 жовтня 2012 року дане свідоцтво про
право власності від 11 жовтня 2012 року
зареєстровано в ЧОО БТІ. Після
реєстрації видано витяг ЧОО БТІ № 35869520
від 16 жовтня 2012 року про держану
реєстрацію права власності на
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. 20
вересня 2012 року відповідачкою отримано
в ЧОО БТІ технічний паспорт на квартиру
АДРЕСА_1, реєстровий № 259-127 ( а. с. 10 -14).

На час приватизації спірної квартири, і
на даний час, позивачка ОСОБА_6 та її
неповнолітній син ОСОБА_7 мають
постійне місце реєстрації та
проживання, а саме в кімнаті АДРЕСА_2,
тому думка суду стосовно того, що
позивачка може вільно використати своє
право безкоштовної приватизації,
оскільки кімната в гуртожитку підлягає
до приватизації є вірною ( а. с. 17 на
звороті ).

Відповідно до п. 2 ст. 8 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» передача квартир
(будинків), житлових приміщень у
гуртожитках здійснюється в спільну
сумісну або часткову власність за
письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають у
цій квартирі (будинку), житловому
приміщенні у гуртожитку, в тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку), житлового приміщення у
гуртожитку.

П.3 Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду»
передбачено, що передача квартир
(будинків) у власність громадян
здійснюється на підставі рішень
відповідних органів приватизації, що
приймаються не пізніше місяця з дня
одержання заяви громадянина.

Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу
України до членів сім'ї
квартиронаймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору.

Колегія суддів погоджується із
висновком районного суду відносно
того, що позивачі мають постійне місце
реєстрації по АДРЕСА_2, та мають право
на приватизацію даної кімнати, а тому
суд першої інстанції вірно зазначив, що
це не дає їм право на участь в
приватизації квартири, яку було
виділено відповідачці на сім*ю. А
оскільки відповідачка, як
квартиронаймач, не давала згоди на
реєстрацію позивачів в квартирі, то
районний суд правомірно зазначив, що
згода позивачки на приватизацію
квартири АДРЕСА_1 не потрібна.

Крім того, суд обгрунтовано зазначив,
що надані позивачкою накладні не
можуть бути належним доказом, оскільки
вони не відповідають «Положенню про
форму та зміст розрахункових
документів», і відповідно до вимог ст. 1
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» товарна накладна є первинним
документом, який містить відомості про
господарську операцію, та не є
розрахунковим документом і відповідно
не може доводити факт сплати коштів, а
відповідно до вимог чинного
законодавства України тільки
касовий чек доводить факт сплати
коштів, тому судом першої інстанції
вірно оцінено дані накладні.

Згідно з ч. 3 ст.9 ЖК України, ніхто не
може бути обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбаченим
законом.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійснені.

Оскільки районним судом встановлено,
що позивачка з неповнолітнім сином
зареєстрована по АДРЕСА_2 і не
позбавлена права на її приватизацію, а
тому позовні вимоги позивачки не
підлягають до задоволення, так як це
буде суперечити Закону України №2482-ХГ1
«Про приватизацію державного
житлового фонду» у поєднанні з нормами
ст.ст. 1,6,9,61 ЖК України, ст.29 ЦК України
місцем постійного проживання особи є
жиле приміщенням в якому особа
постійно проживає, має передбачені ст.64
ЖК України права користування цим
приміщенням і на яке за особою
зберігається це право і при тимчасовій
відсутності, а відтак і право на
приватизацію разом з іншими членами
сім»ї.

Правовою позицією, висловленою
Верховним Судом України в постанові
від 30 січня 2013 року в справі №6-125цс12,
визначено, що виходячи з аналізу змісту
Закону у поєднанні з нормами ст.ст.1,6,9, 61
ЖК України, ст.29 ЦК України місцем
постійного проживання особи є жиле
приміщення, в якому особа постійно
проживає, має передбачені ст.64 ЖК
України права користування цим
приміщенням і на яке за особою
зберігається це право і при тимчасовій
відсутності, а відтак і право на
приватизацію разом з іншими членами
сім*ї.

А оскільки, встановивши, що позивачка
не перебувала у зареєстрованому шлюбі
з ОСОБА_10., факт проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу між ОСОБА_6
та ОСОБА_10. судовим рішенням не
встановлювався, право на проживання
позивачів у спірній квартирі не
встановлено і не виникло в силу закону,
оскільки вони були проживали тимчасово
без реєстрації не тривалий період, то
позивачка та її неповнолітній син не
мають передбачених ст.64 ЖК України прав
на користування спірною квартирою
відповідачів, і відтак не набувають
права на приватизацію, оскільки мають
власне житло, що підлягає приватизації.

Також, з врахуванням обставин справи,
наданих сторонами доказів, колегія
суддів приходить до висновку, що
проведена приватизація спірного житла
відповідачами не порушила прав
позивачки та її неповнолітнього сина.

У зв'язку з чим, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції вірно застосовано норми
матеріального права та ухвалено
рішення з додержанням положень чинного
законодавства.

Доводи апеляційної скарги суттєвими
не являються і не дають підстав для
висновку про неправильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи.

Аналізуючи норми матеріального права,
докази у справі, колегія суддів вважає,
що доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і не
впливають на законність судового
рішення, а тому апеляційна скарга
підлягає до відхилення, а рішення суду
першої інстанції до залишення без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 303, ст. 304. ст. 307, ст. 308, ст. 314, ст. 315, ст.
317, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 21 січня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_6 в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_3 до ОСОБА_8, ОСОБА_9,
Департаменту економіки та розвитку
Черкаської міської ради, треті особи
Реєстраційна служба Черкаського
міського управління юстиції
Черкаської області, орган опіки та
піклування Черкаської міської ради про
визнання приватизації незаконною -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий :

Судді :