Справа №557/123/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
смт.Гоща

Гощанський районний суд Рівненської
області в складі :

головуючого судді
Пацка Д.В.

при секретарі
Довгалець Н.М.

за участю
позивачки ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Гоща
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Позивачка посилається на те, що
рішенням Гощанського районного суду
від 27 серпня 2012 року з відповідача на її
користь стягнуто аліменти на їх двох
неповнолітніх дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
розмірі по 400 грн. щомісячно, починаючи
з 19.08.2012 року і до досягнення дітьми
повноліття. В даний час середня
заробітна плата по Україні становить
3156 грн., витрати на дітей збільшились у
рази, аліменти, які до речі відповідач
не сплачує, є єдиним доходом для сім'ї
позивачки, а тому ОСОБА_1 вважає, що з
відповідача слід стягнути аліменти в
більшому розмірі. Посилаючись на ст. 192
СК України, позивачка просить стягнути
з ОСОБА_2 на її користь аліменти в
розмірі по 800 гривень щомісячно на
кожну дитину до виповнення дітям
повноліття.

В запереченні проти позову відповідач
ОСОБА_2 вважає позов необґрунтованим,
вказує, що позивач зазначає середню
заробітну плату по Україні в розмірі 3156
грн., жодним чином не посилаючись на
джерело отримання даної інформації.
Згідно Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік», мінімальна
заробітна плата станом на 01 січня 2014
року складає 1218 грн., від якої у разі
працевлаштування відраховуються 19,6%
обов'язкових платежів. На даний час він
є безробітним, матеріальне становище
не покращилося, а навпаки погіршилося.
Він має боргові зобов'язання, які
пов'язані з заборгованістю, що виникла
по аліментах, що підтверджується
розпискою від 26 січня 2014 року. Тому
посилання позивача щодо несплати з
його боку аліментів на утримання дітей
є безпідставними, оскільки аліменти
станом на 01.02.2014 року сплачені в
більшому розмірі на суму 2464 грн.52 коп.,
що стверджується довідкою-розрахунком
від 03.02.2014 року. Затримка по сплаті
аліментів з його боку відбулася через
скрутне матеріальне становище та
неправомірні дії щодо невиконання
договору, укладеного між ним та
позивачкою, щодо розподілу спільної
сумісної власності майна подружжя, за
яким 11 листопада 2013 року Гощанським
районним судом винесено рішення щодо
стягнення з ОСОБА_1 коштів в рахунок
погашення його частки в спільній
сумісній власності, яке позивачка
повністю визнала та зобов'язувалася її
погасити.

27 січня 2014 року він повністю сплатив
суму заборгованості в розмірі 14 000 грн.
та виплатив 2464 грн.52 коп. наперед, що
стверджується квитанцією про сплату
судових коштів та довідкою-рахунком з
виконавчої служби. Дані грошові кошти
були ним позичені, його матеріальний
стан значно погіршився, змінився
сімейний стан, і на його утриманні
з'явилася ще одна малолітня дитина, що
підтверджується копіями відповідних
документів. В задоволенні позову
просить відмовити.

В судовому засіданні позивачка позов
підтримала з підстав, викладених у
позовній заяві, просить позов
задовольнити. Пояснила, що відповідач
матеріальної допомоги не надає,
витрати на дітей збільшилися, оскільки
двоє дітей ходять в школу, просить
стягнути аліменти в розмірі по 800 грн.
на кожну дитину.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав повністю, пояснив, що
заборгованість по аліментах він
погасив, про що свідчить квитанція, він
одружений, утримує неповнолітню дитину
своєї дружини, просить врахувати, що
мінімальна заробітна плата становить
1218 грн., аліменти в розмірі по 400 грн. на
кожну дитину він сплачує та на даний
час заборгованості по аліментах немає,
сплачувати по 800 грн. на кожну дитину -
1600 грн. він не спроможний, оскільки на
даний час не працює. Просить в
задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши учасників судового
розгляду, дослідивши письмові докази
по справі, оцінюючи докази, досліджені
в судовому засіданні, в їх сукупності,
вважає заявлені позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню з наступних
підстав. Судом встановлені такі
фактичні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Судом встановлено, що сторони мають
неповнолітніх дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження
серії НОМЕР_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
свідоцтво про народження серії НОМЕР_3.

Рішенням Рівненського районного суду
Рівненської області від 22.08.2012 року
шлюб між сторонами було розірвано,
дітей залишено проживати з матір'ю.
Рішенням Гощанського районного суду
від 27.08.2012 року з відповідача було
стягнуто аліменти на користь позивачки
в розмірі по 400 грн. на кожну дитину до
досягнення дітьми повноліття.

Згідно довідки про склад сім'ї
Горбаківської сільської ради № 4586 від
04.12.2012 року, діти проживають разом з
позивачкою.

Як вбачається з квитанції від 27.01.2014
року, відповідач перерахував для
позивачки 14000 грн. як поповнення
депозиту по депозитній угоді. ОСОБА_2 на
даний час одружений з ОСОБА_5 -
свідоцтво про шлюб НОМЕР_4 від 25.12.2013
року, яка має на утриманні малолітню
дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 - свідоцтво
про народження НОМЕР_5 від 07.05.2012 року.

Згідно довідки-розрахунку відділу ДВС
Гощанського РУЮ № 1322 від 03.02.2014 року,
переплата відповідача по
заборгованості по аліментах станом на
01.02.2014 року становить 2464, 52 грн.

Відповідно до вимог ст.ст.11, 59, 60 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб які беруть участь у
справі. При цьому кожна із сторін
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

У відповідності до вимог ч.1 ст.212 ЦПК
України, суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного
кодексу України визначений за рішенням
суду розмір аліментів може бути згодом
зменшено або збільшено за рішенням
суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Всупереч ст. ст. 10, 60 ЦПК України, які
покладають обов'язок на кожну сторону
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, позивачем не доведено,
що після ухвалення рішення про
стягнення з відповідача аліментів у
сторін змінився матеріальний стан або
сімейний стан, погіршилося або
поліпшилося здоров'я когось із них і це
вказує на можливість відповідача
сплачувати аліменти у більшому
розмірі.

Обставинами, які дають підстави для
збільшення розміру аліментів, позивач
зазначила те, що з часу визначення
судом розміру аліментів на утримання
дитини підвищилася середня заробітна
плата по Україні, однак не пояснила
суду, чому визначила саме суму 3156 грн.,
діти зростають і це потребує більших
витрат на харчування, одяг, відпочинок,
відповідно визначений розмір
аліментів є недостатнім для
повноцінного забезпечення дитини.

Прете, виходячи зі змісту ст. 192
Сімейного кодексу України, наведені
обставини не є підставами для
збільшення розміру аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, з
часу ухвалення рішення про стягнення з
відповідача аліментів, матеріальний
стан обох сторін змінився однаково - у
відповідача з'явилася нова сім'я, в
дружини на утриманні є малолітня
дитина, що потребує додаткових витрат
на утримання. Крім того, з пояснень
відповідача слідує, що він офіційно
ніде не працює, у новій сім'ї очікує
народження ще однієї дитини.

Зміна законодавства в частині зміни
мінімального розміру заробітної плати,
середньої заробітної плати, - як вказує
позивачка, визначення мінімального
розміру аліментів на одну дитину не є
підставою для перегляду постановлених
раніше судових рішень про їх стягнення.
При цьому суд враховує, що сума
аліментів, призначена судом в розмірі
400 грн. щомісячно на кожну дитину, не
перевищує 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Оскільки позивачем не доведено, що
після ухвалення вказаного рішення суду
погіршилося її здоров'я чи змінився
матеріальний стан або ж зросли
можливості платника аліментів
надавати аліменти в більшому розмірі, у
задоволенні позову слід відмовити
повністю.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати у справі слід залишити за
позивачем.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212, 214, 215
ЦПК України, на підставі ст. ст. 184, 192
Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про зміну розміру аліментів, -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Рівненської області через
Гощанський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення, а особами,
які не були присутні при його
проголошенні, протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя

Повний текст рішення суду
виготовлено 13.02.2014 року.