Справа № 161/6543/14-ц
Провадження № 2/161/2327/14
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

23 вересня 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого-судді Пушкарчук
В.П.,

при секретарі Акайомовій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Житлово-комунального підприємства № 2
про реєстрацію місця проживання, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
ЖКП № 2 про реєстрацію місця
проживання.

Свій позов мотивує тим, що вона до
листопада 1998 року проживала з батьками
в АДРЕСА_1. Основний квартиронаймач -
мати позивача ОСОБА_3.

В зв'язку з переведенням
батька-військовослужбовця до нового
місця служби, у 1998 році переїхала разом
з батьками на тимчасове місце
проживання до м. Києва, де проживають в
гуртожитку.

В 2013 році позивач повернулася до м.
Луцька. Відповідно до Порядку
реєстрації місця проживання та місця
перебування фізичних осіб в Україні та
зразків необхідних для цього
документів, затвердженого наказом МВС
України від 22.11.2012 року № 1077, знялася з
реєстрації в м. Києві та подала до ЖКП №
2 належним чином оформлену заяву про
реєстрацію місця проживання за
адресою: АДРЕСА_1. Згода на реєстрацію
була надана ОСОБА_3, як основним
наймачем, та тіткою ОСОБА_5, яка
зареєстрована за вказаною адресою.

В позовні заяві позивач вказує, що в
порушення вимог законодавства
відповідачем відмовлено в реєстрації
місця проживання.

Просила зобов'язати відповідача
зареєструвати її за адресою: АДРЕСА_1 та
підготувати та оформити документи щодо
визнання її основним наймачем квартири
АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 21.07.2014 року до участі у
справі залучено ОСОБА_5 та Луцьку
міську раду в якості співвідповідачів.

В судове засідання представником
позивача подано заяву, в якій позовну
заяву підтримано в повному обсязі,
просив позов задовольнити та розгляд
справи проводити у їх відсутності.

Представник відповідача ЖКП № 2 подав
суду заяву, в якій позов визнав
заперечень щодо задоволення позову
немає та просив розгляд справи
проводити у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_5 подала суду заяву, в
якій не заперечує задоволення позову
та просила розгляд справи проводити у
її відсутності.

Представник відповідача Луцької
міської ради в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи, про причини неявки суд не
повідомив, тому суд пройшов до висновку
про розгляд справи у відсмтуності
представника Луцької міської ради.

Розгляд справи здійснювався за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197
ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Цивільне судочинство у судах України
здійснюється на засадах змагальності
сторін, що передбачено статтею 10 ЦПК
України. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 до
листопада 1998 року проживала з батьками
в АДРЕСА_1. Основний квартиронаймач -
мати позивача ОСОБА_3.

В зв'язку з переведенням
батька-військовослужбовця до нового
місця служби, у 1998 році переїхала разом
з батьками на тимчасове місце
проживання до м. Києва, де проживають в
гуртожитку.

В 2013 році позивач повернулася до м.
Луцька. Відповідно до Порядку
реєстрації місця проживання та місця
перебування фізичних осіб в Україні та
зразків необхідних для цього
документів, затвердженого наказом МВС
України від 22.11.2012 року № 1077, знялася з
реєстрації в м. Києві та подала до ЖКП №
2 належним чином оформлену заяву про
реєстрацію місця проживання за
адресою: АДРЕСА_1. Згода на реєстрацію
була надана ОСОБА_3, як основним
наймачем, та тіткою ОСОБА_5 На даний час
в квартирі проживає та зареєстрована
ОСОБА_5 з 04.11.1998 року.

Відповідно до ст. 107 Житлового кодексу
наймач жилого приміщення вправі за
згодою членів сім'ї в будь-який час
розірвати договір найму. У разі вибуття
наймача та членів його сім'ї на
постійне проживання до іншого
населеного пункту або в інше жиле
приміщення в тому ж населеному пункті
договір найму жилого приміщення
вважається розірваним з дня вибуття.
Якщо з жилого приміщення вибуває не вся
сім'я, то договір найму жилого
приміщення не розривається, а член
сім'ї, який вибув, втрачає право
користування цим жилим приміщенням з
дня вибуття.

Відповідно до ст. 106 Житлового кодексу
повнолітній член сім'ї наймача вправі
за згодою наймача та інших членів
сім'ї, які проживають разом з ним,
вимагати визнання його наймачем за
раніше укладеним договором найму
жилого приміщення замість
попереднього наймача. Таке ж право у
разі смерті наймача або втрати ним
права на жиле приміщення належить
будь-якому членові сім'ї наймача. У разі
відмови наймодавця у визнанні члена
сім'ї наймачем за договором найму спір
може бути вирішено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 6 ч. 1 Закону України
"Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні",
громадянин України, який перебуває в
Україні на законних підставах,
зобов'язаний протягом десяти днів
після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 у встановленому порядку
звернулася до відповідача із заявою
про її реєстрацію за колишнім місцем
проживання. Позивач звернула за згодою
на її реєстрацію до відповідача ОСОБА_5
та таку згоду отримала.

Оскільки, позивач ніде не
зареєстрована, про що свідчить
відмітка в талоні зняття з
реєстраційного обліку за місцем
проживання (а.с. 6), то це є підставою для
реєстрації її місця проживання.

Відповідно до ст. 29 Цивільного кодексу
України, місцем проживання фізичної
особи є житловий будинок, квартира,
інше приміщення, придатне для
проживання в ньому у відповідному
населеному пункті, в якому фізична
особа проживає постійно, переважно або
тимчасово.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України
фізична особа, яка досягла 14 років має
право на вільний вибір місця
проживання. Аналогічні положення
закріплені в ст. 6 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» від 11
грудня 2003 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
зазначено, що реєстрація - це внесення
відомостей до паспортного документа
про місце проживання або місце
перебування із зазначенням адреси
житла особи та внесення цих даних до
реєстраційного обліку відповідного
органу спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань реєстрації. Тобто, правовою
підставою для перебування на
реєстраційному обліку є проживання чи
перебування в житлі за певною адресою.

Суд вважає, що зібрані по справі докази
та встановлені судом фактичні
обставини справи, дозволяють частково
задовольнити позов та зареєструвати
позивача за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57, 58, 60, 61, 66, 212-215,
217, 256-259 ЦПК України, на підставі ст.ст. 29,
213 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 6
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Житлово-комунальне
підприємство № 2 зареєструвати ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1.

В завдовленні інших вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом
подання апеляційної скарги на рішення
суду протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги на рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
В.П.
Пушкарчук