У х в а л а

іменем україни

22 січня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.

суддів: Євграфової
Є.П., Іваненко Ю.Г.,

Журавель В.І.,
Ситнік О.М.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом визнання права
власності та зняття з реєстрації, за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від 23 вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом, у якому просила
визнати за нею право власності на
предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2,
власником якої є ОСОБА_4, зняти з
реєстрації ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за
вказаною адресою.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 18
грудня 2009 року між нею та ОСОБА_4 було
укладено договір позики грошей,
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_7, згідно з яким ОСОБА_4 отримала
кошти в сумі 256 000 грн, що еквівалентно 32
000 доларам США з терміном повернення до
18 грудня 2010 року.

У забезпечення виконання зобов'язань
за договором позики 18
грудня 2009 року між нею та ОСОБА_4 було
укладено іпотечний договір,
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_7, предметом якого є квартира
АДРЕСА_1 загальною площею
47,5 кв. м, житловою - 27,9 кв. м, яка
належить на праві власності ОСОБА_4

Оскільки ОСОБА_4 добровільно не
повернула борг, просила задовольнити
позов.

Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 05
березня 2013 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на
предмет іпотеки -квартиру АДРЕСА_1 та
знято ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 з
реєстрації за зазначеною адресою.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 23 вересня 2013 року
апеляційне провадження за апеляційною
скаргою ОСОБА_6 закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати ухвалу суду апеляційної
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої інстанції
або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Згідно з ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, а також інші особи, які не брали
участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права і обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Обґрунтовуючи своє право на апеляційне
оскарження рішення суду першої
інстанції, ОСОБА_6 посилалась на те, що
вона є поручителем за кредитними
зобов'язаннями ОСОБА_4 й стягувачем за
рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 20 березня 2013 року та
виконавчим провадженням від 06 червня
2013 року на предмет спірного майна,
однак суд першої інстанції не залучив
її до участі у справі.

Закриваючи апеляційне провадження у
справі за апеляційною скаргою ОСОБА_6
на рішення Соснівського районного суду
м. Черкаси від 05 березня 2013
року, апеляційний суд виходив із того,
що скарга подана особою, яка не має
передбаченого ст. 292 ЦПК України права
на апеляційне оскарження, оскільки
оскаржуваним рішенням не вирішувались
права та обов'язки заявника.

Такі висновки суду апеляційної
інстанції є правильними, оскільки, як
свідчать матеріали справи, заявник
судом до участі у її розгляді не
залучалася, рішенням Соснівського
районного суду м. Черкаси від
05 березня 2013 року питання про її
права та обов'язки не вирішувалось.

Крім того, рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за договором позики
ухвалено 20 березня 2013 року, тобто вже
після ухвалення судового рішення за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом визнання права
власності та зняття з реєстрації.

Доводи касаційної
скарги про невідповідність висновків
суду обставинам справи, неправильне
застосування судом норм матеріального
права, порушення норм процесуального
права не ґрунтуються на матеріалах
справи, що відповідно до ст. 337 ЦПК
України є підставою для відхилення
касаційної скарги.

Керуючись ст. ст.336,337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 23 вересня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
П.О. Гвоздик

Судді:
Є.П. Євграфова

В.І. Журавель

Ю.Г. Іваненко

О.М. Ситнік