22-ц/795/553/2014 Головуючий у I інстанції
-Мороз К.В. Доповідач - Шитченко Н.
В.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Шитченко Н.В.,

суддів: Бойко О.В., Висоцької Н.В.,

при секретарі - Зіньковець О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Новозаводського районного суду
м. Чернігова від 13 січня 2014 року по
справі за скаргою ОСОБА_1 на дії
державного виконавця Центрального
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції Звіревич Д.Ю.,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 13 січня 2014 року в
задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії
державного виконавця Центрального
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції Звіревич Д.Ю. відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на постановлення
оспорюваної ухвали з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить її скасувати, а постанову
державного виконавця вважати такою, що
не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що судом першої інстанції не
надано належної правової оцінки тій
обставині, що стягувачем пропущений
строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання. Апелянт
зазначає, що суд не звернув належної
уваги на надані ним докази стосовно
пропуску стягувачем вказаного строку.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а ухвала суду - залишенню
без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Зробивши висновок про необхідність
відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1,
суд першої інстанції виходив з того, що
державний виконавець Центрального
відділу ДВС Миколаївського МУЮ
Звіревич Д.Ю. діяв в межах наданих
повноважень відповідно до ЗУ "Про
виконавче провадження", права чи
свободи заявника не порушені.

Апеляційний суд погоджується з даним
висновком суду і вважає його законним і
обґрунтованим, виходячи з наступного.

Встановлено, що 09 листопада 2011 року
Новозаводським районним судом м.
Чернігова був виданий виконавчий лист
№ 6-4268/11 на примусове виконання рішення
Постійно діючого третейського суду при
Всеукраїнській організації
«Всеукраїнський фінансовий союз» від 05
травня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1
на користь ПАТ "Альфа-Банк"
заборгованості за кредитним договором
та судового збору (а.с. 34-35). Строк
пред'явлення виконавчого листа до
виконання - до 05 листопада 2012 року.

24 лютого 2012 року державним виконавцем
Центрального ВДВС Миколаївського МУЮ
Цибко Д.В. було винесено по станову про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання зазначеного
виконавчого листа (а.с. 28).

Постановою старшого державного
виконавця Центрального ВДВС
Миколаївського МУЮ Ульяновою О.Ю. від 07
листопада 2013 року виконавчий лист №
6-4268/11 повернутий стягувачу на підставі
п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче
провадження», оскільки у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення (а.с. 30).

09 грудня 2013 року державним виконавцем
Центрального ВДВС Миколаївського МУЮ
Звіревич Д.Ю. винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання даного
виконавчого листа (а.с. 31).

Звертаючись до суду зі скаргою на дії
державного виконавця Звіревич Д.Ю. (а.с.
1-2), ОСОБА_1 зазначав, що останній виніс
постанови про відкриття виконавчого
провадження з порушенням вимог ЗУ "Про
виконавче провадження", оскільки
виконавчий лист був пред'явлений до
виконання після сплину встановленого
законодавством строку.

Відповідно ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження", державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно положень ст. 22 зазначеного
Закону виконавчі документи можуть бути
пред'явлені до виконання в такі строки:
а) посвідчення комісій по трудових
спорах, постанови судів у справах про
адміністративні правопорушення та
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення, -
протягом трьох місяців; б) інші
виконавчі документи - протягом року,
якщо інше не передбачено законом.

Приписами ч. 5 ст. 47 Закону передбачено,
що повернення виконавчого документа
стягувачу з підстав, передбачених цією
статтею, не позбавляє його право
повторно пред'явити виконавчий
документ до виконання протягом
строків, встановлених ст. 22 даного
Закону.

Твердження апелянта про порушення
державним виконавцем визначеного
законом строку є довільним тлумаченням
правових норм, що регулюють спірні
відносини, оскільки законодавець чітко
визначає строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання,
який стягувачем було дотримано. З
матеріалів справи вбачається, що
виконавець Звіревич Д.Ю. постановою від
09 грудня 2013 року відкрив виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа, який був повернутий
постановою від 07 листопада 2013 року,
тобто в межах строку, визначеного ст. 22
ЗУ «Про виконавче провадження», в
зв'язку з чим колегія суддів
погоджується з висновком районного
суду про те, що оскаржувана постанова
була винесена відповідно з вимогами
чинного законодавства.

Такими чином, доводи апеляційної
скарги про пропуск стягувачем строку
пред'явлення виконавчого листа до
виконання є довільним тлумаченням
ОСОБА_1 положень Закону України «Про
виконавче провадження» і не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції про дотримання
державним виконавцем вимог закону при
вирішенні питання щодо відкриття
виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, апеляційний суд
приходить до висновку про те, що доводи
апеляційної скарги не ґрунтуються на
нормах права, ухвала суду першої
інстанції постановлена з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, і підстави для її скасування
відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 312, 313-315, 317, 319, 324
ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Новозаводського районного суду
м. Чернігова від 13 січня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: