РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий -суддя
Золотарьова Л.І.

за участю секретаря -
Бломберус С.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа Київський РВ у м. Харкові ГУДМС
України в Харківській області про
усунення перешкод в користуванні
квартирою шляхом виселення та зняття з
реєстраційного обліку,-

ВСТАНОВИВ:

20.01.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому просить усунути
перешкоди в користуванні належною йому
на праві власності квартирою АДРЕСА_1
шляхом виселення та зняття з
реєстраційного обліку відповідача;
стягнути судові витрати, в тому числі
витрати на правову допомогу у розмірі
5328 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначив,
16.07.2010 року за договором
купівлі-продажу він придбав
вищевказану квартиру. Однак в квартирі
до цього часу продовжує проживати та
зареєстрована відповідач. Присутність
сторонньої особи в квартирі та її
реєстрація є порушенням права
приватної власності і перешкоджає йому
користуватись і вільно розпоряджатися
належною йому квартирою. Припинення
права власності відповідача на
квартиру припиняє її право на
користування квартирою за відсутності
інших для цього підстав. Відповідач не
є його членом сім'ї, між ним та
відповідачем відсутні будь-які
домовленості стосовно подальшого
проживання відповідача в квартирі. Він
як власник квартири надіслав
відповідачу листа з вимогою про
усунення перешкод в користуванні
квартирою, добровільне виселення і
зняття з реєстраційного обліку, але
відповідач зазначену вимогу не
виконав.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги підтримав в повному
обсязі.

Відповідач не з'явився, про день та
місце слухання справи був повідомлений
своєчасно та належним чином, причину
неявки суду не сповістив. Представники
відповідача позов не визнали, вважали,
що у зв*язу з розглядом кримінальної
справи, де брат відповідача
притягається до відповідальності за
шахрайство, а спірна квартира є
об*єктом злочину задоволення позову є
неправомірним.

В судове засідання де проводились
дебати представники відповідача не
з'явились, поважної причини для
відкладення розгляду не надали, тому
суд розглядає справу за відсутності
відповідача.

Представник Київський РВ у м. Харкові
ГУДМС України в Харківській області не
в'явився, про день та місце слухання
справи був повідомлений належним чином
та своєчасно. Надав заяву про розгляд
справи за його відсутності.

Суд, перевіривши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до Договору Комісії від
26.12.2008 року комісіонер (ОСОБА_3)
зобов'язується за дорученням, за
рахунок та в інтересах комітента
(ОСОБА_2) шляхом укладання договору
купівлі-продажу від свого імені,
продати квартиру АДРЕСА_1, яка належала
ОСОБА_2 на праві приватної власності (т.1
а.с.64).

Згідно з нотаріально посвідченим
договором купівлі-продажу від 16 липня
2010 року (реєстровий №2406), укладеного
між ОСОБА_3 (продавцем), який є одночасно
«Комісіонер» за договором комісії, та
ОСОБА_1 (покупцем), продавець передав, а
покупець прийняв у власність квартиру
АДРЕСА_1(т. 1 а.с.6)

Відповідно до Витягу КП «Харківське
міське БТІ» від 13.08.2010 року, ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
16.07.2010 року на праві приватної
власності належить квартира АДРЕСА_1 (т.
1 а.с.9)

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 09.11.2011 року, яке залишене
без змін ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 31.01.2012 року, у
задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа: ПНХМНО
ОСОБА_5 про визнання недійсним договору
комісії від 26.12.2008 року, та
купівлі-продажу квартири від 16.07.2010
року - відмовлено (т. 1 а.с. 169-173).

У спірній квартирі проживає та
зареєстрована відповідачка ОСОБА_2(т.1
а.с. 25)

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб і не має
права використовувати його для
промислового виробництва.

Як зазначалось, відповідачка як
власниця квартири ще 26.12.2008 року уклала
Договір комісії на продаж квартири,
тобто вже на час укладання договору
відповідачка розуміла можливі
наслідки договору, продажу квартири.

З відчуженням майна шляхом укладання
договору купівлі-продажу 16.07.2010 року,
ОСОБА_2 втратила права власника, тобто
права володіння, користування та
розпорядження спірною квартирою.

ОСОБА_2 своїм проживанням в спірній
квартирі створює перешкоди в
користуванні ОСОБА_1 своєю власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового
кодексу Української РСР члени сім'ї
власника жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Відповідачка не є членом сім'ї нового
власника квартири ОСОБА_1

Між власником квартири - позивачем та
відповідачкою відсутні будь-які
договірні відносини з приводу
користування житловим приміщенням, що
видно з договору купівля-продажу.

Після відчуження квартири на підставі
договору купівлі-продажу від 16.07.2010
року ОСОБА_2 втратила права володіння,
користування та розпорядження спірною
квартирою, тому вона й втратила права
на вказане житло.

Таким чином, втрата права користування
житловим приміщенням відповідачкою є
наслідком припинення права власності
на житлове приміщення у відповідачки,
як у колишньої власниці житла.

Положеннями глави 29 ЦК України
регламентовано спеціальні способи,
спрямовані на захист права власності
та інших речових прав, які, зокрема, не
обмежуються наявним переліком.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

За вимогами ч. 1 ст. 109 ЖК України
виселення із займаного приміщення
допускається з підстав, встановлених
законом, тобто, виселення є можливим
лише з передбачених законом підстав.

Аналіз вищезазначених норм дає
підстави вважати, що до способів
захисту речових прав, які підлягають до
застосування відповідно до положень
глави 29 ЦК України, віднесено з поміж
інших і усунення перешкод у здійсненні
права користування та розпоряджання
майном шляхом виселення та зняття з
реєстраційного обліку.

У зв'язку з цим, суд вважає, що позовні
вимоги щодо усунення перешкоди в
користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом
виселення та зняття з реєстраційного
обліку відповідача, підлягають
задоволенню.

Судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. Стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_1 державне
мито 8,50 грн. та витрати з ІТЗ у розмірі 37
грн.

21 грудня 2010 року між ОСОБА_1 та ТОВ
«Харківський центр правової допомоги»
укладено Договір № 01-21/12-10 про надання
правової допомоги. Відповідно до
квитанції до прибуткового касового
ордера ОСОБА_1 оплачено вартість послуг
ТОВ «Харківський центр правової
допомоги» в сумі 5328 грн.

Відповідно до калькуляції рахунку
(додаток №1 до договору №01-21/12-10)
вартість наданої послуги складає: за
ознайомлення з первісним матеріалом та
їх аналіз - 1065,60 грн, за аналіз
нормативного матеріалу, пошук і
вивчення консультацій, судової
практики - 1065,60 грн, складання тексту
позовної заяви - 1065,60 грн, підготовка та
складання у письмовому вигляді
доводів, міркувань, зауважень - 1065,60 грн,
представництво інтересів замовника в
суді першої інстанції - 1065,60 грн.

Судові витрати на правову допомогу у
сумі 3196,80 грн. (за ознайомлення з
первісним матеріалом та їх аналіз;
аналіз нормативного матеріалу, пошук і
вивчення консультацій, судової
практики; складання тексту позовної
заяви) суд вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_1

В іншій частині витрат на правову
допомогу суд відмовляє з наступних
підстав.

Відповідно до п. 1.2 Договору №01-21/12-10 про
надання правової допомоги виконавець
(ТОВ «Харківський центр правової
допомоги») приймає на себе обов'язок
через своїх співробітників
здійснювати представництво та захист
інтересів замовника (ОСОБА_1).

Однак представництво інтересів ОСОБА_1
у суді здійснювалось на підставі
довіреностей, у яких довірителем є
позивач. Відомостей, які б
засвідчували, що представники є
співробітниками ТОВ «Харківський
центр правової допомоги», які б діяли
саме на виконання договору №01-21/12-10, не
надано.

Не вбачається можливим також
встановити, в чому саме полягає послуга
з підготовки та складання у письмовому
вигляді доводів, міркувань, зауважень,
ким вона виконувалась.

У зв'язку з цим, витрати на правову
допомогу в частині надання послуг з
підготовки та складання у письмовому
вигляді доводів, міркувань, зауважень;
представництва інтересів замовника в
суді першої інстанції, задоволенню не
підлягають.

Суд постановляє рішення в межах
заявлених вимог та на підставі наявних
у справі доказів.

Керуючись ст.ст. 11, 57, 59, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 16, 383, 391 ЦК України, ст.ст.
109, 150 ЖК УРСР, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в
користуванні власністю шляхом
виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 та
зняття з реєстраційного обліку за
адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 3242
(три тисячі двісті сорок дві) грн. 30 коп.
- судові витрати.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги на рішення суду
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий -