Справа №2-о/489/25/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 р. Ленінський районний суд
м. Миколаєва в складі: головуючого -
судді Губницького Д.Г., при секретарі
Наумкіній І.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, заінтересована особа
реєстраційна служба Миколаївського
міського управління юстиції, про
встановлення факту, що має юридичне
значення, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 р. ОСОБА_1 звернулася до суду
із заявою про встановлення факту
передачі їй права власності на 73/100
житлового будинку по АДРЕСА_1 на
підставі нотаріального договору від 08
липня 1993 р., посилаючись на те, що її
прізвище зазначено в договорі
неправильно: «ОСОБА_1» замість вірного
«ОСОБА_1». Крім того, нотаріус
оформлюючи договір неправильно
зазначив назву вулиці, де знаходилися
подаровані їй частини будинку «
АДРЕСА_1» замість правильного «
АДРЕСА_1»

В судовому засіданні заявниця свої
вимоги уточнила та доповнила. Просила
встановити факт дійсної адреси
знаходження за адресою « АДРЕСА_1»
набутого в дар нерухомого майна та факт
належності їй правовстановлюючого
документа.

Представник заінтересованої особи
надав заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Суд, заслухавши пояснення заявниця,
дослідивши письмові докази, дійшов
висновку, що заяву слід задовольнити.

Так, із оригіналу договору дарування
від 08 липня 1993 р., реєстровий №2-2385,
посвідченого Другою миколаївської
державної нотаріальної контори, судом
встановлено, що 73/100 житлового будинку з
відповідною частиною господарських та
побутових споруд за договором набула
ОСОБА_1. Дане право власності
зареєстровано БТІ за ОСОБА_1. Заявниця
зареєстрована згідно паспорту за
адресою - АДРЕСА_1 в м. Миколаєві з
жовтня 1993 р. і її прізвище є «ОСОБА_1».

Отже факт належності ОСОБА_1, як
обдарованій, правовстановлюючого
документу, а саме договору дарування
від 08 липня 1993 р., реєстровий №2-2385,
посвідченого Другою миколаївської
державної нотаріальної контори суд
вважає доведеним.

Вказівка в договорі дарування від 08
липня 1993 р., реєстровий №2-2385,
посвідченого Другою миколаївської
державної нотаріальної контори адреси
подарованого майна - АДРЕСА_1, суд
вважає помилкою нотаріуса через
нездійснення перекладу назви даної
вулиці з російської на українську мову.
Тому інтерес заявниці щодо
встановлення дійсної адреси
місцезнаходження належної їй
нерухомості по вул. 8 Поздовжня 26 в м.
Миколаєві слід задовольнити шляхом
встановлення факту дійсної адреси.

Керуючись ст. 212-215, 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що дійсною адресою
знаходження 73/100 житлового будинку з
відповідною частиною господарських та
побутових споруд, будівель,
розташованого в АДРЕСА_1, який є
предметом дарування за договором
дарування посвідченому 08 липня 1993 р.
державним нотаріусом Другої
миколаївської державної нотаріальної
контори, реєстровий №2-2385 є АДРЕСА_1.

Встановити факт належності ОСОБА_1, як
обдарованій, договору дарування,
посвідченого 08 липня 1993 р. державним
нотаріусом Другої миколаївської
державної нотаріальної контори,
реєстровий №2-2385, за яким ОСОБА_1 набула
в дар 73/100 житлового будинку з
відповідною частиною господарських та
побутових споруд, будівель,
розташованого в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - в тому
ж порядку і в той самий строк, який
обраховується з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
Д.Г. Губницький