Справа 206/54/14-ц
Провадження 2/206/170/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2014 р. Самарський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Сухоруков А.О.,

при секретарі Сядро
Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Територіальної
громади м.Дніпропетровська в особі
Дніпропетровської міської ради, треті
особи: Восьма дніпропетровська
державна нотаріальна контора,
Реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції, Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю в Дніпропетровській області,
про визнання прав та обов'язків
забудовника в порядку спадкування за
законом,

В С Т А Н О В И В:

06 січня 2014 року ОСОБА_1 подав до
Самарського районного суду
м.Дніпропетровська зазначений позов.

У своїй позовній заяві посилається на
те, що його батькові - ОСОБА_2 на
підставі рішення Ігренської міської
ради депутатів трудящих № 4 від 02.06.1959
року була відведена земельна ділянка
за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва
будинку площею 600 кв.м., яка була
відведена в натурі актом від 18 квітня
1959 року.

На підставі зазначеного рішення був
укладений договір про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального жилого будинку на
праві особистої власності,
посвідченого 27.11.1959 року Першою
дніпропетровською державною
нотаріальною конторою за реєстровим №
2-13213.

ОСОБА_2 побудував на зазначеній
земельній ділянці житловий будинок з
надвірними побудовами в 1972 році, деякі
надвірні побудови будувалися протягом
1972-1983 років.

Батько позивача ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3. Після його смерті
залишилося домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_2. Інших спадкоємців немає.
Позивач своєчасно звернувся із заявою
про прийняття спадщини до нотаріальної
контори. Крім того, ОСОБА_1 постійно
проживав із спадкодавцем на момент
відкриття спадщини.
Правовстановлюючий документ -
вищевказаний Договір про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва - не був
своєчасно спадкодавцем зареєстрований
в КП «ДМБТІ», що позбавляє позивача
можливості надати відповідний Витяг з
реєстру власності для оформлення його
прав в нотаріальному порядку.
Внаслідок цього постановою про відмову
у вчиненні нотаріальної дії, виданої
Восьмою дніпропетровською державною
нотаріальною конторою 11 червня 2013 року,
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право власності в порядку спадкування
за законом.

ОСОБА_1 звертався з позовом про
визнання за ним права власності на
зазначене нерухоме майно, але рішенням
Самарського районного суду
м.Дніпропетровська від 14.10.2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 19.11.2013 року, у задоволенні
позовних вимог було відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 просить визнати за ним
права та обов'язки забудовника
домоволодіння АДРЕСА_2 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач та його
представник адвокат ОСОБА_3 підтримали
позовні вимоги в повному обсязі та
просили їх задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві. Також
представник пояснила, що позивач не
може звернутися до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю за реєстрацією права
власності, оскільки він не є власником,
а земельна ділянка домоволодіння не
приватизована.

Представник Дніпропетровської міської
ради проти позовних вимог
заперечувала, оскільки
Дніпропетровська міська рада не
порушувала прав позивача.

Представник Восьмої дніпропетровської
державної нотаріальної контори надала
суду пояснення в яких зазначила, що
заперечень проти позовних вимог не має,
просили розглядати справу без їх
участі (а.с. 34-35).

Представники третіх осіб -
реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції та Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Дніпропетровській області в
судові засідання не з'явилися, про дату
та час судового засідання
повідомлялись належним чином, про
причини неявки не повідомили, що не
перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
справи, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження
ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 (а.с. 18).

Рішенням Самарського районного суду
м.Дніпропетровська від 14 жовтня 2013 року
було встановлено, що після смерті
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3
спадкоємцем за законом є його син -
ОСОБА_1, який у встановлений строк
звернувся до державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини за законом, інших спадкоємців
немає (а.с. 19-21).

Постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 11.06.2013 року
державним нотаріусом Восьмої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори відмовлено
ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом у зв'язку з тим, що
Договір про надання у безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку на праві особистої власності,
за життя батька не був зареєстрований в
КП «ДМБТІ» (а.с. 25).

Відповідно до рішення виконавчого
комітета Ігренської міської ради
депутатів трудящих № 4 від 02.06.1959 року
ОСОБА_2 була відведена земельна ділянка
за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва
будинку площею 600 кв.м. Пунктом 2 цього
рішення ОСОБА_2 зобов'язано до 01.07.1959
року одержати в МБТІ всю технічну
документацію на право будівництва
будинку на згаданій ділянці (а.с. 5).

На підставі вказаного рішення
виконкому Ігренської міської ради
депутатів трудящих № 4 від 02.06.1959 року 22
червня 1959 року був укладений договір
про надання в безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва
індивідуального жилого будинку на
праві особистої власності між
виконкомом Ігренської міської ради та
ОСОБА_2 (а.с.9-10).

Відповідно до акту від 18.04.1959 року (а.с.
6), плану земельної ділянки та довідки
про землекористування (а.с. 8)
вищезазначена земельна виділена в
натурі в користування ОСОБА_2 Згаданим
актом попереджено ОСОБА_2 щодо
необхідності складення договору в
інвентарбюро.

Як вбачається з технічного паспорту
від 13.04.1979 року, на земельній ділянці
АДРЕСА_2 знаходяться житловий будинок
А-1, Б, В - сараї, Г - вбиральня, № 1,2 І -
споруди. Житловий будинок складається
з: 1-1 - сіни площею 4,8 кв.м., 1-2 - кладової
площею 2,2 кв.м., 1-3 - коридору площею 7,9
кв.м., житлових кімнат 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8
площею відповідно 6,8 кв.м., 7,3 кв.м., 10,8
кв.м., 21,2 кв.м., 8,1 кв.м., 1-9 - кухні площею 8,5
кв.м. Загальна площа будинку складає 77,6
кв.м., житлова - 54,2 кв.м. (а.с. 42-45).

За даними технічного паспорту,
виготовленого станом на 21.11.2013 року,
житловий будинок залишився тим же, до
нього зведено прибудову літ. а'-1, також
з'явилися сараї З, И (а.с. 11-14).

Згідно довідки відділу комунального
господарства Самарської районної у
м.Дніпропетровську ради від 04.02.2014 року
№ 11 та копії витягу з рішення виконкому
Дніпропетровської міської ради
депутатів трудящих від 20.07.1977 року №434,
домоволодіння, яке раніше мало адресу
АДРЕСА_1 та згодом АДРЕСА_3, у теперішній
час має адресу АДРЕСА_2 (а.с. 40, 41).

Зазначені докази переконливо свідчать,
що спадкодавцеві ОСОБА_2 виділялася та
сама земельна ділянка і на ній
знаходиться той самий житловий будинок
з надвірними побудовами, що у
теперішній час знаходяться за адресою
АДРЕСА_2.

Згідно з п. 30 Положення про
житлово-будівельні колективи та
індивідуальних забудовників у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затвердженого постановою Ради
Міністрів Української РСР від 30 квітня
1958 року № 514, між забудовником, якому
виділяється земельна ділянка для
житлового будівництва, та виконкомом
міської (районної) Ради депутатів
трудящих укладається договір про
надання земельної ділянки в
безстрокове користування і
будівництво жилого будинку.

Як встановлено зазначеним вище
рішенням суду, реєстрація права
власності на спірне домоволодіння не
проводилась. Згаданий вище житловий
будинок за життя батька позивача, тобто
забудовника, в експлуатацію не
приймався, реєстрацію не проходив, хоча
спадкодавець зобов'язаний був це
зробити.

Наведене свідчить про те, що батько
позивача право власності на вказаний
будинок за свого життя не набув, як у
відповідності до норм законодавства,
що діяли на момент спорудження будинку,
так і у відповідності до норм
законодавства, що діяли на момент його
смерті.

Проте статтею 1218 Цивільного кодексу
України встановлено, щодо складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Також і пунктом восьмим Постанови
Пленуму Верховного Суду України №7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» визначено, що
якщо будівництво здійснювалося згідно
закону, то у разі смерті забудовника до
завершення будівництва його права та
обов'язки входять до складу спадщини.

Отже зазначені права та обов'язки
увійшли до складу спадщини після
померлого ОСОБА_2, визнання їх за
позивачем ОСОБА_1 буде підставою для
його звернення до органів, у
повноваження яких входить прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта, дасть можливість належним
чином зареєструвати нерухоме майно, у
зв'язку з чим суд приходить до висновку
про необхідність задовольнити позов.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 1217, 1218, 1263 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-61, 88, 208, 209,
212-215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, права
та обов'язки забудовника домоволодіння
АДРЕСА_2, яке складається із житлового
будинку А-1 з прибудовами житловою
площею 45,9 кв. м загальною площею 81,5 кв.
м, сараїв - Б, В, літньої кухні - Д,
погрібу під Д, альтанки - Е, входу в
підвал - Ж, душу - З, вбиральні - И, навісу
- К, споруд №№ 1-6, І, ІІ, в порядку
спадкування за законом після ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути із Дніпропетровської міської
ради на користь ОСОБА_1 судові витрати
зі сплати судового збору у розмірі 229,40
грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А.О. Сухоруков