Провадження №2/761/1599/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

28 січня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Фролової І.В.,

при секретарі -
Вітріщаку Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Українська страхова група»
до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди в
порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2013 року Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Українська страхова група» (далі -
позивач) звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 (надалі - відповідач), в якому
просить стягнути з відповідача на свою
користь 16 540,35 грн. по відшкодуванню
шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку
регресу та стягнути витрати, понесені
останнім при оплаті судового збору у
розмірі 229,40 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
17 липня 2010 року в м. Києві відбулась
дорожньо-транспортна пригода (далі -
ДТП) за участю автомобілів «Мерседес»,
державний номер НОМЕР_1 (водій - ОСОБА_1)
та «Skoda Super B», державний номер НОМЕР_2
(належний ТОВ «Євро Лізинг», водій -
ОСОБА_2). В результаті ДТП був
пошкоджений автомобіль, належний ТОВ
«Євро Лізинг», у зв'язку з чим позивач
здійснив страхувальнику виплату
страхового відшкодування. Враховуючи
викладене, ПАТ «СК «Українська
страхова група» отримало право
регресної вимоги до особи, винної у
скоєнні ДТП, тобто до ОСОБА_1

В судове засідання представник
позивача не з`явився, на адресу суду
надіслав клопотання, у якому просив
розглядати справу за його відсутності,
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі та проти заочного розгляду
справи не заперечував.

Відповідач у судове засідання не
з`явився, про час та місце слухання
справи повідомлений належним чином
(а.с. 70).

Суд, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України
вважає за можливе розглянути справу на
підставі наявних доказів, ухваливши
заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши матеріали справи доказами,
суд встановив, що позов є таким, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено і це вбачається із
матеріалів справи, що договором
страхування за № 28-0107-0001-лиз3890 від 06
жовтня 2009 року, укладеним між ЗАТ «СК
«Українська страхова група» та ТОВ
«Євро Лізинг», майнові інтереси
останнього було застраховано.

17 липня 2010 року ОСОБА_2, керуючи
автомобілем марки «Skoda Super B», державний
номер НОМЕР_2, що належить ТОВ «Євро
Лізинг», потрапив в ДТП, в результаті
якого зазначений автомобіль було
пошкоджено.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва №3-18/11 від 06 січня 2011 року,
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
130, ст. 124 КУпАП України, визнано ОСОБА_1.

17 липня 2010 року до позивача звернувся
страхувальник із заявою про настання
страхового випадку та виплату
страхового відкшодування.

Згідно звіту № 1608 про визначення
вартості відновлювального ремонту
автомобіля Skoda Super B, державний номер -
НОМЕР_2, складеного 30 липня 2010 року,
вартість такого ремонту становить 43
150,06 грн.

19 серпня 2010 року співробітниками ПАТ
«СК «Українська страхова група» було
складено Розрахунок страхового
відшкодування, що належить до виплати
страхувальнику.

Згідно з даним розрахунком, з
урахуванням безумовної франшизи, що
становить 1 010 грн., страхове
відшкодування складає 42 040,35 гривень.
Збиток розраховано згідно з Договором
№ 28-0107-0001-лиз3890 добровільного
страхування наземних транспортних
засобів від 06 жовтня 2009 року.

Відповідно до платіжного доручення
№55844 від 20 серпня 2010 року ПАТ «СК
«Українська страхова група» виплатило
страхувальнику страхове відшкодування
в розмірі 42 040,35 гривень.

Згідно статті 27 Закону України «Про
страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальній за заподіяний збиток.

Стаття 993 ЦК України передбачає перехід
до страховика прав страхувальника щодо
особи, відповідальної за завдані
збитки, а саме до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 1 ст. 1187 ЦК України,
шкода завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(права власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи в розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлено законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована,
за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю
та/або майну потерпілого.

Як вказано у п. 1 ст. 9 Закону страхова
сума - це грошова сума, у межах якої
страховик зобов'язаний здійснити
виплату страхового відшкодування
відповідно до умов договору
страхування.

Як вказано у п. 2 ст. 9 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» розмір
страхової суми за шкоду, заподіяну
майну потерпілих, становить 50 тисяч
гривень на одного потерпілого.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

На момент вчинення ДТП
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_1 була застрахована в АТ
«Просто-страхування» відповідно до
Полісу №ВВ 9365830.

Згідно з даним Полісом, в межах ліміту,
передбаченого договором, АТ
«Просто-страхування» виплатило
позивачу суму в розмірі 25 500 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен
відшкодувати ПАТ «СК «Українська
страхова група» шкоду, завдану
внаслідок ДТП у порядку регресу в
розмірі 16 540,35 грн.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої постановлено рішення, суд
присуджує з другої сторони судові
витрати.

Враховуючи викладене суд приходить до
обґрунтованості та законності
позовних вимог, а тому вважає, що позов
є таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 13, 60, 88, 179, 209, 212-215,
224, 226, 228, 232, 294, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська страхова група» до ОСОБА_1
про відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди в порядку регресу -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (іпн - НОМЕР_3) на
користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська страхова група»
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, в порядку регресу, в розмірі 16
540,35 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (іпн - НОМЕР_3) на
користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська страхова група» витрати по
оплаті судового збору в розмірі 229, 40
гривень.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя: