У Х В А Л А

„21" січня 2014 р.

Суддя Бориспільського міськрайонного
суду Київської області Кабанячий Ю.В.
розглянувши матеріали цивільного
позову ОСОБА_1 до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в м.Києві, про
визнання виконавчих дій державного
виконавця незаконними та
неправомірними і виключення майна з
опису та арешту,-

В С Т А Н О В И В :

20.01.2014 року представник позивача,
посилаючись на ст.383 ЦПК України
звернувся до суду з вказаним позовом,
яким просить суд визнати дії
державного виконавця Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції в м.Києві, щодо
накладення арешту на його майно
неправомірними, крім того зобов'язати
виключити належне йому майно з акту
опису та арешту, крім того зупинити
виконання примусових дій по
виконавчому провадженню до розгляду
вказаної справи по суті.

Під час підготовки до відкриття
провадження було встановлено, що
провадження не може бути відкрито, а
справа не може бути призначена до
розгляду з наступних підстав.

Відповідно з п. 4 Постанови № 6 від 27
серпня 1976 року Пленуму Верховного
Суду України, за правилами
встановленими для розгляду позовів про
виключення майна з опису,
розглядаються вимоги громадян і
організацій, що ґрунтуються на праві
власності на описане майно або на
праві володіння ним. Відповідачами в
справі суд притягує боржника, особу, в
інтересах якої накладено арешт на
майно, і в необхідних випадках - особу,
якій передано майно, якщо воно було
реалізоване.

Як вбачається з наданих матеріалів,
позивач звернувся до суду в порядку
позовного провадження. В позові
посилається на норми матеріального
права, які є підставою для зняття судом
з майна арешту, накладеного в процесі
здійснення виконавчого провадження. В
той же час, з іншої частини
обґрунтування та позовних вимог
вбачається те, що позивачем фактично
оскаржуються дії посадових осіб
державної виконавчої служби та
останній просить суд зобов`язати
державну виконавчу службу вчинити
певні дії, проте таке звернення повинно
бути оформлене скаргою та підлягає
розгляду не в порядку позовного
провадження, а в порядку, визначеному
розділом 7 ЦПК України.

Так, відповідно до ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

При цьому слід зазначити, що згідно із
п. 9 листа Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28.01.2013 р. №
24-152/0/4-13 «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення у цивільній справі», скарга має
відповідати загальним вимогам щодо
форми та змісту позовної заяви,
передбаченим положеннями ЦПК, та
містити відомості, перелічені в
частині сьомій статті 82 Закону України
"Про виконавче провадження".

Однак, всупереч п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України, в даному випадку, позовна
заява не містить номерів засобів
зв'язку осіб, які беруть участь у
справі, також всупереч ч. 1 ст. 120 ЦПК
України до заяви не було долучено
примірники заяви та доданих документів
для особи дії якої оскаржуються. Крім
того, згідно із ч. 7 ст. 82 Закону України
«Про виконавче провадження», скарга
має містити, зокрема, реквізити
виконавчого документа (вид документа,
найменування органу, що його видав,
день видачі та номер документа, його
резолютивна частина) (п. 3). Однак, дані
про виконавчий лист не вказані.

Разом з цим, за змістом ст.385 ЦПК
України, скаргу може бути подано до
суду, у десятиденний строк з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав чи
свобод. Пропущений з поважних причин
строк для подання скарги може бути
поновлено судом.

Однак позивачем поважність
пропущеного строку в позовній заяві не
наведено. Клопотання про його
поновлення відсутнє.

Згідно із ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

За таких обставин суд вважає за
необхідне залишити позовну заяву без
руху.

На підставі наведеного, керуючись ст. 121
ч. 1 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
м.Києві, про визнання виконавчих дій
державного виконавця незаконними та
неправомірними і виключення майна з
опису та арешту - залишити без руху,
надавши позивачу час у 5 днів з моменту
отримання копії ухвали на виправлення
всіх зазначених в ухвалі недоліків
позовної заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
може бути подана через Бориспільський
міськрайонний суд Київської області,
протягом 5 (п'яти) днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом 5(п'яти) днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Ю.В.Кабанячий