ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року

м. Київ

Судова палата у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:

головуючого Яреми А.Г.,
суддів:Григор'євої Л.І.,Онопенка
В.В.,Сеніна Ю.Л., Гуменюка В.І.,Охрімчук
Л.І.,Сімоненко В.М., - Лященко Н.П.,Патрюка
М.В., за участі: представників
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» -
Алексенка Віталія Юрійовича, Кириєнка
Станіслава Анатолійовича та Корнієнка
Миколи Григоровича,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_12, третя
особа - управління Пенсійного фонду
України в м. Броварах та Броварському
районі Київської області, про
стягнення помилково перерахованих
коштів за заявою ОСОБА_12 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29 березня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року публічне акціонерне
товариство «Державний ощадний банк
України» (далі - ПАТ «Державний ощадний
банк України») звернулось до
Броварського міськрайонного суду
Київської області з позовом до ОСОБА_12,
який обґрунтовувало відмовою
відповідача в добровільному
поверненні коштів, помилково
перерахованих на його поточний рахунок
як пенсію, кошти на виплату якої від
управління Пенсійного фонду України в
м. Броварах та Броварському районі
Київської області (далі - Управління
ПФУ) не надходили.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 14 листопада
2012 року в задоволенні позовних вимог
ПАТ «Державний ощадний банк України»
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 26 лютого 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ
«Державний ощадний банк України»
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_12 на
користь позивача помилково
перераховані кошти в розмірі 123 649 грн 48
коп., вирішено питання про розподіл
судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29 березня 2013
року відмовлено ОСОБА_12 у відкритті
касаційного провадження на підставі
пункту 5 частини четвертої статті 328
Цивільного процесуального кодексу
України (далі - ЦПК України).

У листопаді 2013 року ОСОБА_12 подав до
Верховного Суду України через Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ заяву
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29 березня 2013 року з
посиланням на неоднакове застосування
судом касаційної інстанції однієї і
тієї самої норми матеріального права.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 2 грудня 2013 року допущено до
провадження Верховного Суду України
справу за позовом ПАТ «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_12, третя
особа - Управління ПФУ, про стягнення
помилково перерахованих коштів для
перегляду ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29 березня 2013 року.

У заяві про перегляд судового рішення
Верховним Судом України ОСОБА_12
порушує питання про скасування ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29 березня 2013 року та
направлення справи на новий касаційний
розгляд із підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК
України, - неоднакового застосування
судом касаційної інстанції однієї і
тієї самої норми матеріального права, а
саме статті 1215 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України), що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Для прикладу наявності неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції вищезазначеної норми
матеріального права ОСОБА_12
посилається на ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 серпня 2013 року у справі за
позовом ПАТ «Державний ощадний банк
України» до ОСОБА_13, третя особа -
Управління ПФУ, про стягнення
помилково перерахованих коштів (№ 6-19582
св 13).

Заслухавши суддю-доповідача,
представників публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» - Алексенка В.Ю., Кириєнка С.А.
та Корнієнка М.Г., дослідивши доводи
заявника, Судова палата у цивільних
справах Верховного Суду України
вважає, що заява про перегляд
оскаржуваного судового рішення
підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 353 ЦПК України
Верховний Суд України переглядає
судові рішення у цивільних справах
виключно з підстав і в порядку,
встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої
статті 355 ЦПК України підставою для
подання заяви про перегляд судових
рішень у цивільних справах є
неоднакове застосування судом (судами)
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Відповідно до змісту статті 360-4 ЦПК
України суд задовольняє заяву про
перегляд справи Верховним Судом
України і скасовує судове рішення у
справі, яка переглядається з підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України, якщо встановить,
що судове рішення є незаконним.

Судами встановлено, що ОСОБА_12 є
пенсіонером і перебуває на обліку в
Управлінні ПФУ.

Згідно з договором № П-114376, укладеним 11
липня 2006 року між відкритим
акціонерним товариством «Державний
ощадний банк України» (далі - ВАТ
«Державний ощадний банк України»), з
червня 2011 року - ПАТ «Державний ощадний
банк України», і відповідачем,
останньому відкрито поточний рахунок
для обліку коштів за вкладом та
здійснення операцій за ним відповідно
до вимог чинного законодавства
України.

28 грудня 2007 року між Управлінням ПФУ та
ВАТ «Державний ощадний банк України»
укладено договір, за умовами якого
зарахування й виплата пенсій, грошової
допомоги, що фінансуються з Пенсійного
фонду України, здійснюється через
поточні рахунки пенсіонерів та
одержувачів допомоги, відкриті в банку,
згідно з Порядком виплати пенсій та
грошової допомоги за згодою
пенсіонерів та одержувачів допомоги
через їх поточні рахунки у банках,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 30 серпня 1999 року
№ 1596 «Про заходи щодо виконання статті
3 Указу Президента України від 4 лютого
1998 року № 734».

Пунктом 2.2.4. зазначеного договору
встановлюється зобов'язання банку
проводити зарахування сум пенсій та
грошової допомоги на поточні рахунки
одержувачів коштів не пізніше
наступного операційного дня після
надходження коштів від Пенсійного
фонду України.

2 вересня 2011 року Управлінням ПФУ
надано ПАТ «Державний ощадний банк
України» список № 9 на зарахування на
поточні рахунки 32 осіб пенсій на
загальну суму 334 953 грн, у тому числі 123 649
грн 48 коп., нарахованих відповідачу як
недоотримана сума призначеної йому
пенсії.

23 вересня 2011 року позивач, не
перевіривши наявність на балансовому
рахунку коштів, призначених для
виплати пенсій за списком № 9, без
оформлення меморіального ордера
здійснив зарахування коштів на поточні
рахунки пенсіонерів, у тому числі
відповідача.

Відповідно до заяви на видачу готівки
та виписки з рахунку ОСОБА_12 24 вересня
2011 року ним було отримано у відділенні
банку 123 тис. грн.

Судами також установлено, що ПАТ
«Державний ощадний банк України»
зверталося до відповідача з
повідомленням про помилкові переказ і
зарахування на його рахунок коштів, в
якому просило протягом трьох
календарних днів від дати одержання
цього повідомлення повернути отриману
суму.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції й ухвалюючи нове рішення про
задоволення позовних вимог ПАТ
«Державний ощадний банк України»,
апеляційний суд, з висновками якого
погодився й суд касаційної інстанції,
виходив із того, що відповідач набув
грошові кошти в сумі 123 649 грн 48 коп. без
достатньої правової підстави, вимогу
позивача про добровільне повернення
вказаних коштів на рахунок банку не
виконав, а тому зазначена сума повинна
бути стягнута з ОСОБА_12 на користь ПАТ
«Державний ощадний банк України».

У справі № 6-19582 св 13 Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ,
скасовуючи рішення апеляційного суду
та залишаючи без змін рішення суду
першої інстанції про відмову в
задоволенні позовних вимог ПАТ
«Державний ощадний банк України» про
стягнення з відповідачки помилково
перерахованої на її рахунок суми
пенсії, виходив із того, що
застосуванню до спірних правовідносин
підлягає стаття 1215 ЦК України.

Отже, існує неоднакове застосування
судом касаційної інстанції однієї й
тієї самої норми матеріального права, а
саме статті 1215 ЦК України, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Вирішуючи питання про усунення
розбіжностей у застосуванні судом
касаційної інстанції вказаної норми
матеріального права, Судова палата у
цивільних справах Верховного Суду
України виходить із такого.

Згідно зі статтею 1215 ЦК України не
підлягає поверненню безпідставно
набуті:

1) заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі як
засіб до існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача;

2) інше майно, якщо це встановлено
законом.

Оскільки судами не встановлено факту
недобросовісного набуття ОСОБА_12
отриманих коштів у розмірі 123 649 грн 48
коп., які є пенсійною виплатою,
призначеною йому Управлінням ПФУ, як не
встановлено й наявності рахункової
помилки, то відповідно до статті 1215 ЦК
України поверненню зазначена сума не
підлягає.

Отже, суд касаційної інстанції у
справі, рішення в якій переглядається,
безпідставно не застосував до спірних
правовідносин положення статті 1215 ЦК
України та у зв'язку з цим постановив
незаконну ухвалу.

Ураховуючи викладене, ухвала Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29 березня 2013 року не може
залишатися в силі, а підлягає
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду касаційної
інстанції.

Керуючись статтями 355, 360-3, 360-4 ЦПК
України, Судова палата у цивільних
справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а :

Заяву ОСОБА_12 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29 березня 2013 року
задовольнити.

Ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29 березня 2013
року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду касаційної
інстанції.

Постанова Верховного Суду України є
остаточною і може бути оскаржена
тільки на підставі, встановленій
пунктом 2 частини першої статті 355
Цивільного процесуального кодексу
України.

Головуючий А.Г. ЯремаСудді:
Л.І. Григор'єва В.І. Гуменюк
Н.П. Лященко В.В.
Онопенко Л.І. Охрімчук М.В.
Патрюк Ю.Л. Сенін В.М. Сімоненко