Справа №442/7181/14-ц
Провадження №2/442/2263/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамара О.В.

при секретарі - Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича цивільну справу за позовом ОСОБА_1»яна Володимировича до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Розетка УА» про захист прав споживача, розірвання договору купівлі-продажу та стягнення сплачених коштів за товар, стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого покликається на те, що 02 червня 2014 року між ним і ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Розетка УА» було укладено договір купівлі - продажу комп'ютера - ноутбука. Відповідач через свій Інтернет магазин продав йому як споживачу комп'ютер - ноутбук вартістю 3992 гривня 04 копійки, який виявився неякісним, бо мав істотні недоліки. Комп'ютер - ноутбук протягом 20 хвилин сильно нагрівався, колонки гуділи, його подальша експлуатація була неможлива, оскільки ноутбук міг згоріти. Таким комп'ютером було неможливо користуватись і він у зв'язку із вказаними недоліками, ним не користувався і змушений був його продавцеві повернути.

Між ним (споживачем) та відповідачем виникли правовідносини, які регулюються договором купівлі-продажу. Відповідно до вимог ст.662 ЦК України продавець зобов'язаний був передати йому якісний товар, визначений договором купівлі-продажу. Предметом даного договору є комп'ютер -ноутбук. Крім того, виходячи з встановленого кола суб'єктів правовідносин, він, як фізична особа, що купив товар для особистих побутових потреб, відношуся до такої категорії як споживач. Відповідач як продавець в даних правовідносинах, протиправно не виконав зобов'язання вказані в договорі купівлі-продажу щодо продажі йому якісного товару (ст.614 ЦК України).

Відповідно до вимог частини 1 ст.6 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач як продавець був зобов'язаний продати йому як споживачеві товар належної якості та надати йому усі документи, які би підтверджували належну якість комп»ютера - ноутбука. Однак відповідач продав йому товар неналежної якості, який мав істотні недоліки, що позбавили його права ним користуватись. Відповідач грубо порушив його права споживача, свободи та законні інтереси.

Враховуючи, що йому як споживачеві був відповідачем проданий неякісний з істотними недоліками комп»ютер ноутбук, у відповідності до вимог ч.2, п.1 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів», він повертаючи неякісний ноутбук заявив про розірвання договору з вимогою повернення йому сплачених за товар грошей в сумі 3992 гривні 04 копійки.

10 червня 2014 року він своєчасно, на восьмий день, повернув відповідачеві ноутбук із заявок про розірвання договору купівлі-продажу та з вимогою повернути належні йому 3992 гривень 04 копійки.

12 червня 2014 року відповідач отримав повернений ноутбук, але належні йому гроші за оплачений товар не повернув. Він кільканадцять разів телефонував продавцеві, а продавець весь час ухилявся від його заявленої справедливої вимоги про розірвання між ними договору купівлі-продажу та повернення належних йому грошей, який він заплатив по товарному чеку за придбаний від нього неякісний ноутбук. Відповідно до вимог частини 3 ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач зобов'язаний був без його вимоги повернути його гроші протягом семи днів, тобто до 17 червня 2014 року, його вимоги та вимоги Закону відповідач проігнорував.

23 червня 2014 року він змушений був направити відповідачеві письмову претензію щодо

розірвання договору купівлі-продажу та з вимогою повернути належні йому 3992 гривні, які були

ним оплачені за неякісний з істотними недоліками ноутбук. Однак відповідач йому гроші

повернув, хоча після отримання від нього ноутбука зобов'язаний був це зробити.

15 липня 2014 року він від відповідача отримав лист-відписку. З цього листа вбачалося, що невідомо, хто цей лист підписав, оскільки в листі не вказано прізвище посадової особи, а саме підпис зроблений у вигляді якоїсь незрозумілої петлі. Сам лист не був зареєстрований в журналі вихідної кореспонденції, відсутній номер реєстрації та не вказана дата, немає штампу підприємства. Він вважає, що це було умисно зроблено, щоб цей лист не мав юридичної сили і що в подальшому відповідач міг заявити, що не знає , хто його виготовляв та підписував. Водночас продавець в цьому листі став від нього вимагати ті документи, які уже мав у себе, а саме: товарний чек від 02 червня 2014 року та експрес-накладну №0365 від 10 червня 2014 року. Відповідач умисно став на шлях зволікання та тяганини, щоб тільки не повернути йому гроші за проданий ним неякісний ноутбук, який він своєчасно повернув.

24 липня 2014 року він змушений був повторно направити відповідачеві письмову претензію про розірвання договору купівлі - продажу та з такою самою вимогою про повернення йому грошей в сумі 3992 гривні 04 копійки, оскільки неякісний з істотними недоліками ноутбук був своєчасно повернений продавцю. Водночас направив і ті документи, які він вимагав, хоча вони у нього уже були як документи бухгалтерського обліку. На свою повторну письмову претензію він грошей та письмової відповіді не отримав. Відповідач своїми неправомірними діями по продажі неякісного товару та не повернення йому грошей, свідомо та умисно створив парадоксальну ситуацію: у відповідача його гроші та ноутбук, а у нього немає нічого, ні грошей, ні ноутбука. Відповідач грошей не повертає, У такій ситуації він став повністю матеріально залежним від відповідача, а тому у нього на цій підставі протиправної поведінки відповідача, виникли душевні страждання, він втратив сон та став дразливим, погіршилися стосунки з близькими людьми друзями і знайомими, які ще з нього кепкували та насміхалися, що він «купив кота в мішку», а тепер не має «ні кота, ні мішка». Вважає, що відповідач свідомо та умисно завдав йому моральну шкоду.

29 липня 2014 року він направив відповідачеві письмовий запит про надання публічної інформації щодо уточнення реквізитів підприємства, його керівного складу. Ці дані йому необхідні для того, щоб він міг звернутися в суд за захистом порушених прав спожива, але письмової відповіді не отримав.

06 серпня 2014 року представник Львівської філії ОСОБА_3 «Розетка УА», згідно розпорядження Київського керівництва ОСОБА_3 «Розетка УА», на 54 день видав йому лише 3957 гривень. Перед видачею грошей представник Львівської філії продиктував йому заяву, в якій він повинен написати, щоб йому повернули не всю сплачену суму за ноутбук, а меншу, лише 3957 грн., що він ще претензій до них не має. Це був прямий шантаж. Якщо він не напише такої заяви, то йому не повернуть його ж гроші. Боячись, що дійсно не повернуть вказану ними зменшену суму грошей, та будучи під психологічним тиском відповідача, погодився написати таку заяву. Після отримання названої суми грошей, він 09 серпня 2014 року прийняв рішення про відкликання своєї заяви та вислову, що претензії до продавця не має та направив директору ОСОБА_3 «Розетка УА» нову заявлену претензію щодо виплати невиплаченої суми 35 гривень 04 копійок, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

03 червня 2014 року, з дня отримання від відповідача неякісного з істотними недоліками комп'ютера - ноутбука, він протягом 64 днів по вині відповідача несе матеріальні та моральні збитки-шкоду. До матеріальної шкоди слід віднести його наступні затрати: надання фахівцем правової - юридичної допомоги в питанні захисту щодо придбання неякісного з істотними недоліками комп'ютера - ноутбука, розірвання договору купівлі-продажу та повернення неякісного товару, консультацій, написання претензій та позовної заяви тощо -750 гривень; поштові та транспортні розходи (оплата грошей за повернення продавцеві комп'ютера - ноутбука, рекомендованих з поштовим повідомленням листів, оплата за проїзд до Львова і назад до Дрогобича) - біля 110 гривень.

Усі матеріальні затрати як матеріальна шкода були причинені йому по вині відповідача, які як причинний зв'язок пов'язані з продажем йому неякісного з істотними недоліками комп'ютера - ноутбука, не бажанням продавця повернути належні йому гроші після отримання ноутбука. По умисній вині відповідача він був втягнутий у матеріальні розходи (шкоду): в оплату за надання юридичних послуг, поштові та транспортні розходи тощо. Уся матеріальна шкода складає 860 гривень (750 - юридичні послуги+110 - поштові та транспортні затрати = 860 гривень).

Таким чином, замість того, щоб він міг нормально користуватись ноутбуком і радуватись купленому товару, отримувати користь та моральне від нього задоволення, за який він повністю сплатив заявлені відповідачем гроші, він отримав моральну шкоду - душевні переживання, хвилювання, незручності, матеріальну шкоду та змушений протягом двох місяців добиватись повернення від відповідача належних йому грошових коштів в сумі 3992 гривень 04 копійки, які йому повністю так і не повернули. З огляду на причинену йому моральну шкоду він її оцінює в суму оголошеної відповідачем вартості комп'ютера - ноутбука - 3992 гривні 04 копійки. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні прав, наданих споживачам, а відповідач свідомо та умисно такі порушення зробив.

Внаслідок порушення його прав споживача протиправною поведінкою відповідача, йому було завдано моральної шкоди, яка полягає в тривалому невиконанні відповідачем його законних претензій по відшкодуванню вартості ноутбука, що призвело до необхідності відстоювати свою правоту в суді, а відповідно і до душевних страждань через неможливість належним чином користуватись придбаним товаром. Такі душевні страждання відповідно до ст. 23 ЦК України також підлягають відшкодуванню відповідачем, а враховуючи їх тривалість та вперте невизнання відповідачем його законних прав як споживача і надалі, невиконання вимог законодавства по відновленню його прав, вважає, що розмір грошового відшкодування завданої моральної шкоди повинен становити вартості оціненого відповідачем ноутбука.

Позивач ОСОБА_1»ян Володимирович в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 «Розетка УА» в судове засідання не з»явився, подав письмове заперечення, просить в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення позивача, беручи до уваги письмове заперечення відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів" У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Згідно зі ст. 9 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром. Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобов'язаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача, який вимагає обміну товару. При розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів.

Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред'явлені до продавця або виготовлювача товару.

Згідно з ч. 1 ст. 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з пояснень позивача наданих в судовому засіданні - 02 червня 2014 року ним був куплений на сайті «Розетка УА» через інтернет товар (комп»ютер-ноутбук), який виявився неякісним, а тому він звернувся до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Розетка УА» з проханням розірвання договору купівлі-продажу та стягнення сплачених коштів за товар.

З даним твердженням позивача суд не може погодитись, оскільки: TOB «Розетка.УА» не є суб'єктом спірного питання, позивач помилково сприймає однойменний інтернет ресурс і TOB «Розетка.УА», як одне ціле.

Інтернет сайт http://rozetka.com.ua та TOB «Розетка.УА» - це поняття не тотожні. TOB «Розетка.УА» є юридичною особою у розумінні чинного законодавства України, створено відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», ЗУ «Про господарські товариства», Цивільного та Господарських кодексів...

Інтернет сайт http ://rozetka.com.ua не є юридичною особою у розумінні чинного законодавства України, також не є частиною, філіалом, структурним чи відокремленим підрозділом TOB «Розетка.УА». TOB «Розетка.УА» не має прав власності на вказаний інтернет сайт.

Відповідно до ст.8 ЗУ «Про захист прав споживачів» Права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості:

П.З. «Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.»

Відповідно до Стаття 12. ЗУ «Про захист прав споживачів»

Права споживача в разі укладення договору поза торговельними або офісними приміщеннями.

П.4. У разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору.

Відповідно до параграфу 2 розділу 3 Цивільного кодексу України ст. 698-711, збитки та відшкодування покупцю, що виникли у зв'язку із виконанням договору роздрібної купівлі продажу, здійснює продавець або виготовлювач.

TOB «Розетка.УА» не укладало із Позивачем договір купівлі продажу, не є виробником даного товару або підприємством, що задовольняє вимоги споживача, не приймав на себе жодних гарантійних зобов'язань з приводу придбаного позивачем товару, Позивач помилково вважає, що обов'язок перед ним повинен нести TOB «Розетка.УА».

Жодних доказів укладення договору з TOB «Розетка.УА» не надав, як і не надав доказів перерахування коштів на рахунок TOB «Розетка.УА».

Насправді ж згідно чинного законодавства України обов'язок перед Позивачем повинен нести продавець вказаний у розрахункових документах.

Позивач надав копію товарного чеку де продавцем вказано ФОП Бовтекно ІПН НОМЕР_1.

За принциповими положеннями ст.ст. 10, 11 ЦПК України, які встановлюють змагальність та диспозитивність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, визначаючи коло доказів, які надаються суду, відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України.

Вимогами статей 59, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Разом з тим, позивачем не надано допустимих та належних доказів на підтвердження заявлених вимог, хоча обов'язок доказування і подання доказів закон покладає на позивача.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Враховуючи, що позивачем не було надано допустимих та належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв'язку з недоведеністю.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови у задоволені позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 212, 214 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволені позову ОСОБА_1»яна Володимировича до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Розетка УА» про захист прав споживача, розірвання договору купівлі-продажу та стягнення сплачених коштів за товар, стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Крамар О.В.