АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2014 р. Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Нежури В.А., Соколової В.В.

при секретарі - Меєчко Д.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз» на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 08 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства «Укртрансгаз» про
стягнення авторської винагороди,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 звернулися з позовом до ПАТ
«Укртрансгаз» про стягнення на користь
кожного з позивачів авторської
винагороди у розмірі по 196 376, 36 грн. та
пені за прострочення виконання
зобов'язання у розмірі по 2 370, 47 грн.

На обґрунтування своїх вимог
зазначали, що вони є одними з
співавторів винаходу «ІНФОРМАЦІЯ_1»
права на отримання якого авторами
передані ДК «Укртрансгаз» (заявка на
реєстрацію подана 13.02.2006 р., патент
видано 15.05.2006 р).

15.03.2006 р. між авторами винаходу та
ДП«Укртрансгаз» укладено договір про
виплату виногради за використання
винаходу, за умовами якого її розмір
становить 15% від економічного ефекту
одержаного компанією «Укртрансгаз»

Пунктом 2.4 договору визначено
строк виплати авторської винагороди,
який становить не пізніше трьох
місяців після закінчення кожного
кварталу використання винаходу.

Угодою між співавторами від 22.05.2006
р. вирішено питання про розподіл
авторської винагороди, згідно якої
позивачам належить по 10% від загальної
суми винагороди.

У 2011 р. відповідачем при
здійсненні ремонту дефектної ділянки
діючого магістрального газопроводу
«Єлець-Кременчук-Кривий Ріг» (635,53км.)
Кременчуцького ЛВУМГ, та ремонту
дефектної ділянки діючого
магістрального газопроводу «Прогрес»
(4188,57 км.) Барського ДВУМГ був
використаний винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1», за
фактами використання якого складено
відповідні акти та проведено
розрахунок економічного ефекту, який
склав відповідно 3 611 291,00 грн. та 9 481 466,00
грн.

Справа № 757/17179/14-ц № апеляційного
провадження:22-ц/796/12889/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Волкова С.Я.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Усик Г.І. Посилаючись
на те, що в порушення умов договору від
15.03.2006 р. ПАТ «Укртрансгаз», як
правонаступник ДК «Укртрансгаз», не
виплатив авторську винагороду за
використання винаходу «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
позивачі просили задовольнити їх
вимоги та стягнути з ПАТ «Укртрансгаз»
на користь кожного з них авторську
винагороду у розмірі по 196 376, 36 грн.,
пеню за несвоєчасну її виплату у
розмірі 14,6 % від належної до виплати
суми, що становить 28 670, 95 грн. а також
відшкодувати судові витрати.

Рішенням Печерського районного
суду м. Києва від 08.09.2014 р. позов ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
авторської винагороди та пені за
прострочення виконання зобов'язання
задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Укртрансгаз» на
користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 по 196 376, 36
грн. авторської винагороди, по 28 670, 95
грн. пені, та по 2 250, 47 грн. судових
витрат, а всього по 227 297, 78 грн. кожному.

В задоволенні вимог ОСОБА_1 про
відшкодування витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ПАТ «Укртрансгаз» просив рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення по
відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Зазначав, що суд першої інстанції не
урахував, що позивачі не дотрималися
умов укладеного 15.03.2006 р. договору про
виплату винагороди за використання
винаходу в частині надання переліку та
форми документів необхідних для
здійснення виплати винагороди, а саме:
не надано довідку про об'єм
використання винаходу та розрахунок
прибутку від його використання. Крім
того у доданих до позовної заяви актах
про використання об'єкта права
інтелектуальної власності відсутні
висновки про відповідність
використаного технічного рішення
формулі винаходу.

Також вказував на те, що суд в
порушення ст. 267 ЦК України не
застосував наслідки спливу строку
позовної давності щодо вимог про
стягнення пені, та не надав правової
оцінки наданих відповідачем доказів на
підтвердження відсутності факту
використання відповідачем винаходу за
використання якого позивачі вимагають
стягнути винагороду.

В судовому засіданні представник
ПАТ «Укртрансгаз» просив задовольнити
апеляційну скаргу з наведених у ній
підстав.

ОСОБА_1, діючи в своїх інтересах
та інтересах ОСОБА_3, а також ОСОБА_2
просили відмовити у задоволенні
апеляційної скарги ПАТ «Укртрансгаз»,
посилаючись на те, що її доводи не
ґрунтуються на матеріалах справи та
вимогах закону.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які приймали участь в
судовому засіданні, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 є одними з авторів винаходу
«ІНФОРМАЦІЯ_1», що підтверджується
патентом на винахід НОМЕР_1, виданого
Державним департаментом
інтелектуальної власності 15.05.2006 р.

15.03.2006 року між групою винахідників, до
якої в тому числі входять позивачі та
ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз
України» укладено договір № 75859,
предметом якого є виплата авторам
винагороди за використання у ДК
«Укртрансгаз» та її філіях винаходу
«ІНФОРМАЦІЯ_1».

Відповідно до п.2.4 договору
роботодавець зобов'язався видати
творцям періодичну винагороду за
використання об'єкта права
інтелектуальної власності у розмірі 15%
від фактичного економічного ефекту.

Періодична винагорода сплачується
протягом строку дії (виключних)
майнових прав, строки виплати
винагороди - не пізніше 3-х місяців по
завершенню періоду за який сплачується
винагорода. Періодичність виплати
винагороди - щоквартально починаючи
від дати використання об'єкта права
інтелектуальної власності.

ДК «Укртрансгаз» та/чи філія, яка
використовує винахід зобов'язувалася
проводити виплату винагороди в касі ДК
«Укртрансгаз» та/чи в касі філії, яка
використовує винахід або перерахувати
винагороду на особистий банківський
рахунок за письмовою заявою особи, що
її отримує, в розмірах, зазначених в п.
2.4 (б) договору на підставі наступних
документів: копії патенту на винахід,
акту про використання винаходу із
висновком про відповідність
використаного технічного рішення
формулі винаходу, довідки про об'єм
використання винаходу, затвердженого
ДК «Укртрансгаз» розрахунку прибутку
(економії) від використання винаходу,
угоди між винахідниками про розподіл
авторської винагороди, даного договору
про виплату винагороди за використання
винаходу, наказу керівника ДК
«Укртрансгаз» або філії, яка
впроваджує винахід про виплату
винагороди (п. 2.4 (г) договору від 15
березня 2006 року).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
авторської винагороди за використання
відповідачем винаходу «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
суд першої інстанції виходив з того, що
такі вимоги ґрунтуються на умовах
укладеного між сторонами договору
НОМЕР_1 від 15.03.2006 року, та
підтверджуються наданими ними
доказами.

Судом встановлено, що у 2011 р. винахід за
патентом України НОМЕР_1 був
використаний ПАТ «Укртрансгаз» при
проведенні ремонтних робіт
магістрального газопроводу
«Єлець-Кременчук-Кривий Ріг» (635,53км.)
Кременчуцького ЛВУМГ, та ремонту
дефектної ділянки магістрального
газопроводу «Прогрес» (4188,57 км.)
Барського ДВУМГ про що складені
відповідні акти за формою 1В-6, та
проведено розрахунок економічного
ефекту від використання винаходу, що
складав відповідно 3 611 291,00 грн. та 9 481
466,00 грн.

На звернення позивачів від 30.09.2012 р. про
виплату їм авторської винагороди за
використання винаходу, відповідач
відповіді не надав.

Суд надав належну правову оцінку
доводам представника відповідача щодо
не надання позивачами всіх документів,
необхідних для виплати авторської
винагороди, що передбачені договором
НОМЕР_1 від 15.03.2006 року, правильно
зазначивши, що такі твердження є
безпідставними, оскільки складання
акту про використання винаходу з
висновком про відповідність
використаного технічного рішення
формулі винаходу за формою 1В-6, на
відміну від раніше чинних форм актів
(Р-2 та ПВ-3) передбачено діючою
Інструкцією щодо заповнення форм
первинної облікової документації з
обліку об'єктів права інтелектуальної
власності.

В наявних у матеріалах справи актах про
використання права інтелектуальної
власності зазначено про використання
всіх ознак формули винаходу. Зазначені
акти підписані, в тому числі і
представниками філії ПАТ
«Укртрансгаз» та Лінійних управлінь
магістральних газопроводів.

Також позивачами надано розрахунок
фактичного економічного ефекту від
використання винаходу за патентом
України НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
виконаного філією ПАТ «Укртрансгаз» з
використанням Методичних положень
визначення прибутку від впровадження
науково-технічних заходів та
використання об'єктів промислової
власності у транспортуванні газу»,
затвердженого наказом НАК «Нафтогаз
України» ДК «Укратрансгаз» від 26.12.2000
р. №281.

Безпідставним є також посилання в
апеляційній скарзі на те, суд в
порушення вимог ст. 267 ЦК України не
застосував наслідки спливу строку
позовної давності щодо вимог про
стягнення пені. На думку представника
ПАТ «Укртрансгаз» позивачі звернулися
з такими позовними вимогами поза
межами одного року, визначеного п.1 ч.2
ст.258 ЦК України. Разом з тим як
убачається з наданого позивачами
розрахунку, пеня за прострочення
виконання зобов'язання ними
розрахована в межах одного року, що
грунтується на положеннях зазначеної
норми закону.

Зважаючи на викладене колегія
суддів вважає, що рішення суду є
законним та обґрунтованим. Доводи
апеляційної скарги правильність
висновків суду першої інстанції не
спростовують, а тому вона задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укртрансгаз»
відхилити, а рішення Печерського
районного суду м. Києва від 08 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:
Судді: