Справа № 1328/8586/12
Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/783/132/14
Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи:46
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Шашкіної С.А. і Шеремети Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

за участю ОСОБА_3 і її представника
ОСОБА_4;

ОСОБА_5 і його представника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Шевченківського районного
суду міста Львова від 17 червня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5 про поділ
майна подружжя, у якому просила
ухвалити рішення, яким визнати
спільною сумісною власністю подружжя
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1,
гараж АДРЕСА_4 та автомобіль марки
«Шкода Октавія», 2002 року випуску, д.н.
НОМЕР_1 (в подальшому - „спірний гараж" і
„спірний автомобіль") та здійснити
поділ спільного набутого майна
подружжя, а саме: визнати за ОСОБА_3
право власності на 1/2 частку квартири
АДРЕСА_1 та спірний гараж, а за ОСОБА_5 -
на 1/2 частку згаданої квартири та на
спірний автомобіль.

В грудні 2012 року ОСОБА_5 подав до суду
зустрічний позов до ОСОБА_3, у якому
просив визнати спільним майном
подружжя квартиру АДРЕСА_1, спірний
гараж, а також квартиру АДРЕСА_5, та
здійснити поділ спільного набутого
майна подружжя, а саме: визнати за
ОСОБА_5 і ОСОБА_3 право власності (за
кожним з них) на 1/2 частку квартири
АДРЕСА_1 та 1/2 частку квартири АДРЕСА_5;
право власності на спірний гараж
визнати за ОСОБА_3, стягнувши з неї на
його користь вартість 1/2 частки цього
гаражу.

Оскаржуваним рішенням первісний позов
ОСОБА_3 частково задоволено та визнано
квартиру АДРЕСА_1 та спірний гараж
спільним майном подружжя ОСОБА_3 та
ОСОБА_5.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2
частку квартири АДРЕСА_1 та на
спірний гараж.

В задоволенні решти позовних вимог за
первісним позовом відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 також частково
задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2
частку квартири АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог за
зустрічним позовом відмовлено (а.с.
178-179).

Дане рішення оскаржив ОСОБА_5

Апелянт просить рішення суду скасувати
і ухвалити нове, яким ОСОБА_3 в
задоволенні позовних вимог за
первісним позовом відмовити, а його
зустрічний позов - задовольнити,
покликаючись на порушення норм
матеріального права (а.с. 183, 192-195).

Вважає помилковими висновки суду про
те, що квартира АДРЕСА_1 та спірний
гараж були придбані ОСОБА_3
одноособово, а не ними разом, як
подружжям.

Стверджує, що він особово здійснював
ремонт вище згаданої квартири,
витративши на нього більше 11 000 доларів
США.

Вважає, що суд необгрунтовано відмовив
йому у задоволенні його позовної
вимоги про визнання на ним права
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_5, яку він отримав на свою сім'ю
від Державної прикордонної служби
України.

Вважає, що суд не дав належної оцінки
тому, що на час розірвання шлюбу між
сторонами спору була домовленість про
поділ майна між ними, яка підтверджена
письмовою розпискою ОСОБА_3, копія якої
є в матеріалах справи і судом не
спростована як доказ, згідно якої вона
залишає за собою трикімнатну квартиру
АДРЕСА_5 та спірний гараж, а йому
залишається однокімнатна квартира
АДРЕСА_1 без ремонту, в результаті якої
він в інтересах всієї сім'ї знявся з
реєстрації з квартири АДРЕСА_5 і
зареєструвався в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.
192-194).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
апелянта і його представника на
підтримання доводів апеляційної
скарги та заперечення цих доводів зі
сторони ОСОБА_3 і її представника,
перевіривши матеріали справи та
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Як стверджується матеріалами справи,
шлюб між сторонами спору тривав з 06.08.1989
року по лютий 2012 року.

Сторонами спору визнається та також
стверджується матеріалами справи, що
спірна квартира АДРЕСА_5 у жовтні 2012
року одноособово була приватизованою
ОСОБА_3 - згідно з Законом України „Про
приватизацію державного житлового
фонду" (а.с. 51-52).

За вище наведених обставин суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про те, що вище згадана квартира не може
бути визнаною, як спільне майно
подружжя, а відтак отримання цієї
квартири ОСОБА_5 на склад сім'ї у 2001 році
та розписка ОСОБА_3 від 30.03.2012 року (дана
нею вже після розірвання шлюбу між
сторонами і до приватизації нею
квартири АДРЕСА_5 - а.с. 76) не можуть бути
правовою підставою для визнання за
ОСОБА_5 права власності на 1/2 її частину
і доводи апеляційної скарги цього
висновку не спростовують.

Оскаржуваним рішенням спірний гараж
визнано спільним майном подружжя та
визнано право власності ОСОБА_3 на
нього в цілому.

В той же час, оскаржуване рішення не
містить мотивації того, чому за вище
наведених обставин не було задоволено
позовну вимогу ОСОБА_5 за зустрічним
позовом про стягнення з ОСОБА_3 на його
користь вартості 1/2 частки цього
гаражу.

Згідно Звіту про оцінку майна,
проведену суб'єктом оціночної
діяльності ТОВ „Південні зірки",
станом на час розгляду даної справи
судом (а саме - станом на 27.12.2013 року)
ринкова вартість спірного гаражу
становить 61 569 грн. (а.с. 213-244).

Вище наведені висновки суб'єкта
оціночної діяльності ОСОБА_3 належними
і допустимими доказами спростовано не
було.

Відтак, вартість 1/2 частини спірного
гаражу становить 30 784 грн. 50 коп., які і
належить стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_5 шляхом внесення відповідних
змін в резолютивну частину
оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.4, 314
ч.2, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5
частково задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду міста Львова від 17 червня 2013 року
змінити, доповнивши його резолютивну
частину після абзацу „Визнати за
ОСОБА_5 право власності на ? частку
квартири АДРЕСА_1" абзацом наступного
змісту:

„Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 30
784 грн. 50 коп. в якості вартості 1/2
частини гаражу АДРЕСА_4".

В решті рішення Шевченківського
районного суду міста Львова від 17
червня 2013 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскарженим
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання рішенням
законної сили.

Головуючий:

Судді: