Справа № 2-3227/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 грудня 2013 року
Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Свірідової В.В.

при секретарі Дяків
А.І.

з участю представника позивачів
ОСОБА_1

представника відповідача
ОСОБА_2-ОСОБА_3

представника відповідача ШРА-Цибрух
Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
Шевченківської районної адміністрації
Львівської міської ради, ОСОБА_2,
Обласного комунального підприємства
Львівської обласної ради "Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки" про визнання
незаконним та скасування
п.1.1.розпорядження голови
Шевченківської районної
адміністрації Львівської міської ради
№ 683 від 22 червня 1999 року, визнання
недійсним свідоцтва про право
власності на житловий будинок,
визнання незаконною та скасування
реєстрацію права власності на
будинок,-

У С Т А Н
О В И В :

Позивачі ОСОБА_7,ОСОБА_6 звернулись 23
листопада 2011 року до суду з позовними
вимогами до Шевченківської районної
адміністрації Львівської міської ради,
ОСОБА_2, Обласного комунального
підприємства Львівської обласної ради
"Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки" про визнання
незаконним та скасування
п.1.1.розпорядження голови
Шевченківської районної
адміністрації Львівської міської ради
№ 683 від 22 червня 1999 року, визнання
недійсним свідоцтва про право
власності на житловий будинок,
визнання незаконною та скасування
реєстрацію права власності на
будинок.

Мотивуючи позовні вимоги зазначили,
що в провадженні Шевченківського
райсуду м. Львова перебувала об'єднана
в одне провадження справа за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_7 та ОСОБА_8, третіх осіб
про виділ в натурі 19/25 частки із будинку
АДРЕСА_2, що є у спільній власності та за
позовом ОСОБА_7, ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про
встановлення порядку користування
земельною ділянкою для обслуговування
житлового будинку по АДРЕСА_2.
Підставою позовних вимог ОСОБА_2
вказано свідоцтво про право власності
від 22.06.1999р. видане на підставі
розпорядження Шевченківської РА ЛМР
від 22.06.1999р. № 683.

Під час розгляду справи позивачам
стало відомо, що ОСОБА_2 отримав
свідоцтво про право власності на
добудований ним будинок, до якого
увійшли приміщення, які останньому не
належать, є приміщеннями, які входять
до внутрішньої площі будинку АДРЕСА_2 і
перебувають у спільній власності.
Вказані обставини стали відомі у
зв'язку з поданими Шевченківською рай
адміністрацією до суду документами
19.11.2011 року. Враховуючи те, що об'єднана
в одне провадження справа перебуває у
стадії розгляду, тому унеможливлює
подання зустрічного позову.

Вважають, що їх право порушено, тому
змушені звернутись до суду із
зазначеним вище позовом.Так, на праві
спільної часткової власності
відповідачу ОСОБА_2, відповідно до
договору купівлі-продажу від 04.05.1988р.,
належить 3/20 частин будинку АДРЕСА_2,
позивачу ОСОБА_7 належить 7/20 частин
вказаного будинку на підставі договору
дарування від 29.08.2003р., позивачу ОСОБА_8
належить 1/2 частина вказаного будинку
відповідно до рішення народного суду
Шевченківського р-ну м. Львова,рішення
виконкому Шевченківської районної
ради народних депутатів від 12.04.1983р.
№175, наказу № 105 від 10.03.2003р.
Департаменту житлового господарства
та інфраструктури про зняття квартири
з балансу міської ради, свідоцтва про
право на спадщину від 19.11.2004р.

Частина будинку, якою володіє ОСОБА_2,
належала продавцю ОСОБА_9 на підставі
свідоцтва про право на спадщину на
одну другу частину будинковолодіння,
виданого 6-ю Львівською нотконторою
15.05.1964р. та рішення нарсуду
Шевченківського району м. Львова про
реальний розподіл будинку від 22.03.1968р.
між ОСОБА_9 та ОСОБА_10, власником іншої
одної другої частини будинку. Згідно
рішення нарсуду Шевченківського
району м. Львова від 22.03.1968р. в рахунок
половини в ідеальній частці
будинковолодіння АДРЕСА_2 закріплено
реально у відповідності до поверхового
плану за ОСОБА_9 в підвалі приміщення №2
площею 16,1 кв.м., на 1-му поверсі жилі
приміщення №1-1 пл.19 кв.м., 1-2 пл.10,9 кв.м.,
1-3 пл.16,4 кв.м. в мансарді-горище з входом
із приміщення №7, а за ОСОБА_10 в підвалі
приміщення №3 -пл. 10 кв.м., 4 - площею 12.9
кв.м, жилі приміщення в мансарді №2-1
пл.26.7 кв.м.,2-3 пл. 10.4 кв.м.,кухня 2-2 пл.0.9
кв.м., горище над жилими приміщеннями
мансарди та горище з входом із кімнати
№2-1, залишивши в спільному
користуванні співвласників в підвалі
приміщення №1 пл.6.6 кв.м.,2-пл.0.7 кв.м. на 1
поверсі -№6 пл.9.2кв.м., мансарді №7 пл.4.9.,
ганок-сходи, тамбор і огорожу.

На момент укладення договору
купівлі-продажу 04.05.1988р. одна друга
частина будинку, що належала ОСОБА_10.,
перейшла фонду місцевої ради на
підставі рішення № 175 від 12.04.1983р.
виконавчого комітету Шевченківської
районної ради народних депутатів та
перебувала на балансі ЖЕД-400, передана
була в найм гр.ОСОБА_11 ,спадкоємцем якої
є позивач ОСОБА_6

Після укладення договору
купівлі-продажу з ОСОБА_2 продавець
ОСОБА_9 залишилась власницею семи
двадцятих частин вказаного
будинковолодіння. Сторони договору
домовились, що в постійне користування
покупця ОСОБА_2 відходить приміщення,
що позначене в поверховому плані,
виготовленому Львівським МБТІ 26.04.1988р.
- 1-3/ жила кімната площею 16.4 кв.м., у
спільному користуванні залишаються
приміщення в підвалі площею 6,6 кв.м.,У/2 -
площею 0,70 кв.м., тамбур-сходи, сходова
клітка та господарські будівлі.

Отже, 04.05.1988р. позивач ОСОБА_2 став
власником житлової кімнати розміром 16,4
кв.м., що складає трьох двадцятих
частин житлового будинку. В загальному
будинок №НОМЕР_1 складається з 5-ти
житлових кімнат(три кімнати на першому
поверсі, дві кімнати в мансарді).
Загальна площа будинку АДРЕСА_2 142,5
кв.м., житлова площа 81,2 кв.м. Частка
ОСОБА_2 із спільної власності не
виділена.

Рішенням виконавчого комітету
Шевченківської районної ради народних
депутатів м. Львова від 29.01.1991р.,
враховуючи, що належна позивачу частка
в будинку складається з однієї кімнати
пл. 16.4 кв.м. без кухні, ОСОБА_2 наданий
дозвіл добудувати одну кімнату (32.4
кв.м.), коридор (10.5 кв.м.), ванну(3,0 кв.м.) і
туалет(1,5 кв.м.), а існуючу кімнату 16.4
кв.м. переобладнати під кухню. Оскільки
відповідачі заперечували проти
здійснення добудови, питання про
надання дозволу вирішувалось в
судовому порядку. Рішенням
Шевченківського районного народного
суду м.Львова від 25.04.1991р. ОСОБА_9
зобов'язано не чинити перешкод ОСОБА_2 в
проведенні до належної йому частини
будинку добудови.

Здійснивши добудову по першому
поверху, позивач самовільно здійснив
надбудову 2-го поверху розмірами
6,40x11.25-1,80x1,55., щодо якого міжвідомча
комісія Шевченківської районної
адміністрації в жовтні 1994р.
підтвердила технічну можливість її
подальшої експлуатації.

Розпорядженням Шевченківської
районної адміністрації від 27.01.1995р.
погоджена подальша експлуатація
самовільно проведеної надбудови
другого поверху позивачем. Вказано, що
другий поверх складається з двох
житлових кімнат, коридору і тамбура.
Вказаним розпорядженням також
затверджений акт про закінчення
будівництва і вводу в експлуатацію
індивідуального будинковолодіння від
03.11.1994р. Продовжуючи самовільну
забудову, позивач ОСОБА_2 переобладнав
коридор під житлову кімнату, що пізніше
погоджено головою Шевченківської
районної адміністрації 07.05.1999р.

Розпорядженням Шевченківської
районної адміністрації Львівської
міської ради № 451 від 07 травня 1999 р.
затверджений висновок ЛОДКБТІ ЕО №4/1998
від 22.04.1999р. про визначення ідеальних
долей між співвласниками буд.АДРЕСА_2,
за будинковолодінням АДРЕСА_1,
співвласником якого є ОСОБА_2
присвоєний поштовий номер НОМЕР_2. На
підставі розпорядження Шевченківської
РА ЛМР № 451 прийнято розпорядження
Шевченківської районної адміністрації
ЛМР від 22.06.1999р. № 683, позивачу видане
свідоцтво про право власності на
побудований ним будинок загальною
площею 190,4 кв.м., житлова площа 86,2 кв.м.
за адресою АДРЕСА_1. Постановою
Шевченківського районного суду м.
Львова від 28.12.2007р. розпорядження
голови Шевченківської РА Львівської
міської ради № 451 від 07.05.1999р. визнане
незаконним та скасоване.

За даними технічного паспорту на
будинок № НОМЕР_2 до внутрішніх площ
будинку безпідставно включено підвал
площею 12,9 кв.м., який згідно рішення
нарсуду Шевченківського району
м.Львова від 22.03.1968р. виділений в
користування ОСОБА_10.,
правонаступником якої є позивач ОСОБА_6
Також до площ будинку відповідача
безпідставно включено в
мансарді-горище з входом із приміщення
№7, що згідно рішення нарсуду
Шевченківського району м.Львова від
22.03.1968р. виділене в користування
ОСОБА_12. правонаступником якої є
позивач ОСОБА_7 Безпідставне внесення
вказаних приміщень до внутрішніх площ
будинку № НОМЕР_2 порушує їх,
позивачів, права співвласників
житлового будинку, тому, в порядку ст. 16
ЦК України звернулись за судовим
захистом порушеного права.

Оскільки підставою для прийняття
розпорядження голови Шевченківської
РА від 22.06.1999р. № 683 було скасоване
постановою Шевченківського районного
суду м.Львова від 28.12.2007р. розпорядження
голови Шевченківської РА Львівської
міської ради № 451 від 07.05.1999р.,
враховуючи, що у площу будинку №НОМЕР_2
безпідставно, в порушення їх прав
співвласників будинку АДРЕСА_2
включена площа належних нам приміщень,
вважають, що розпорядження голови
Шевченківської РА від 22.06.1999р. № 683 та
видане на його підставі свідоцтво про
право власності на житловий будинок
від 22.06.1999р. є незаконними.

Даним позовом оскаржується
розпорядження голови Шевченківської
РА ЛМР від 22.06.1999р. № 683 та видане на його
підстав свідоцтво про право власності
на будинок .АДРЕСА_1, яким порушені
права позивачів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у
зв'язку з тим, що до будівлі № НОМЕР_2
безпідставно включені приміщення
будинку АДРЕСА_2, що належать
позивачам.Позивачі просять суд
визнати частково незаконним та
скасувати розпорядження голови
Шевченківської районної адміністрації
Львівської міської ради № 683 від
12.06.1999рр в частині визнання за ОСОБА_2
права власності на житловий будинок
АДРЕСА_1, який складається з 5-ти кімнат
загальною площею по будинку 190,4 кв.м.,
житлова площа 86,2 кв.м. та визнати
недійсним свідоцтво від 22.06.1999р. про
право власності на житловий будинок
АДРЕСА_1., видане на ім'я ОСОБА_2

В процесі розгляду справи позивачі 26
листопада 2012 року уточнили позовні
вимоги (а.с.84) та зазначили, що позов
поданий щодо порушеного відповідачами
права власності позивачів на допоміжні
приміщення будинку АДРЕСА_2 - підвал,
зазначений у технічному паспорті на
будинок №НОМЕР_1 від 15.05.1991р. під цифрою
«ІУ» площею 12,9 кв.м., та горище в
мансарді з входом із приміщення №УП
площею 4.9 кв.м. Вказані приміщення у
технічному паспорті на будинок
№НОМЕР_2 від 04.06.1999р. позначені як
підвал під цифрою «1» площею 12,9 кв.м.,
«горище».У технічному паспорті на
будинок №НОМЕР_1 від 06.04.2009р., який
виготовлений на замовлення ОСОБА_2,
підвал площею 12,9 кв.м. позначений під
цифрою «1У», горище з виходом із
приміщення під цифрою «1» площею 4,9 кв.м.
Позивачі вважають, що підвал та горище
незаконно включені відповідачами до
об'єкту окремого нерухомого майна,
будинку АДРЕСА_1, власником якого є
ОСОБА_2 Допоміжні приміщення є
складовою частиною будинку АДРЕСА_2,
співвласниками якого є ОСОБА_2, ОСОБА_7,
ОСОБА_6

Спірне підвальне приміщення, позначене
у технічному паспорті на будинок
№НОМЕР_1 від 15.05.1991р. під цифрою «1У»
площею 12,9 кв.м., згідно розподілу
будинку №НОМЕР_1 у 1968 році, відійшло в
користування ОСОБА_10.,
правонаступником якої на даний момент
є позивач ОСОБА_6, спірне горище в
мансарді з входом із приміщення №7
відійшло в користування ОСОБА_9,
правонаступником якої є позивач ОСОБА_7
У договорі купівлі-продажу
три/двадцятих частин будинку,
укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_2,
зазначено, що в постійне користування
набувача ОСОБА_2 згідно рішення нарсуду
відходять наступні приміщення: 1-3 жила
кімната 16,40 кв.м., у спільному
користуванні сторін залишаються
приміщення в підвалі: під цифрою 1
площею 6,6 кв.м., У/2/ - площею 0,7
кв.м.,тамбур сходи(У 1),

сходова клітка та господарські
будівлі. Отже, допоміжні приміщення
підвал площею 12,9 кв.м. та горище з
виходом із приміщення №УП у договорі
купівлі-продажу не вказуються, жодних
прав на них відповідач ОСОБА_2 не має,
до площі будинку №НОМЕР_2 вони включені
без будь-яких правових підстав.
Розпорядження голови Шевченківської
районної адміністрації ЛМР від 22.06.1999р.
№ 683 є незаконним і оскаржується в
частині п.1.1. Свідоцтво про право
власності від 22.06.1999р. на будинок
АДРЕСА_1 видано незаконно на підставі
розпорядження № 683. Реєстрація права
власності на будинок №НОМЕР_2 в ЛОДКБТІ
та ЕО 11 серпня 1999р. за № 11299 на підставі
виданого розпорядження Шевченківської
РА №683 від 22.06.1999р. та свідоцтва про
право власності на будинок №НОМЕР_2
порушує права співвласників будинку
№НОМЕР_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 і підлягає
скасуванню.

Позивачі просять суд постановити
рішення, яким визнати незаконним та
скасувати п.1.1 розпорядження голови
Шевченківської районної адміністрації
Львівської міської ради № 683 від
22.06.1999р. щодо визнання за ОСОБА_14 права
приватної власності на житловий
будинок АДРЕСА_1, який складається з 5-ти
кімнат загальною площею по будинку 190,4
кв.м., житлова площа 86,2 кв.м.,визнати
недійсним свідоцтво про право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
від 22.06.1999р, видане на ім'я ОСОБА_2 на
підставі розпорядження Шевченківської
РА ЛМР від 22.05.21999р. №683,визнати
незаконною та скасувати реєстрацію
права власності на будинок АДРЕСА_1,
здійснену Львівським обласним
державним комунальним бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки
11.08.1999р. № 11299.

В судове засідання позивачка ОСОБА_7
не з»явилась, скерувала до суду заяву
про розгляд справи у її відсутності,
позовні вимоги підтримує.

Позивач ОСОБА_6 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав, давши
пояснення аналогічні зазначеним в
позові та уточненні до нього.

Представник відповідачів ОСОБА_7 та
ОСОБА_6- ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги своїх довірителів
підтримала, надавши аналогічні
пояснення, які зазначені в позові та
уточненні до позову.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнав, просив суд відмовити у їх
задоволенні за безпідставністю. В
судове засідання,призначене на 27.12.13р.
не з» явився, хоча про час та місце
розгляду справи був повідомлений.

Представник відповідача ОСОБА_2-ОСОБА_3
в судовому засіданні позов не
визнав, просив суд відмовити у його
задоволенні за безпідставністю,
надавши суду письмові запереченння.

Представник відповідача
Шевченківської районної
адміністрації Львівської міської
ради Цибрух Я.В. позов не визнав,
просив суд відмовити у його
задоволенні за безпідставністю,
оскільки жодних прав позивачів не
порушено.

Представник відповідача ОК ЛОР «БТІ
та ЕО» Іващук О.П. в судове засідання
27.12.13р. не з»явилась, в судовому
засіданні 05.11.13р. при постановлення
рішення просила суд покластись на
розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін,
представників сторін, вивчивши та
дослідивши об»єктивні докази по
справі, суд вважає, що позовні вимоги
не підлягають до задоволення з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
інвентаризаційної справи на будинок
АДРЕСА_2:

відповідачу по справі ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі-продажу
від 04 травня 1998 року станом на 1999 рік
належало на праві власності в
будинку АДРЕСА_2 - три двадцятих (3/20)
частки в будинку ;

ОСОБА_18 на підставі свідоцтва про
право на спадщину від 08 квітня 1992
року-сім сорокових(7/40) частки в
будинку;

ОСОБА_19 на підставі свідоцтва про
право на спадщину від 08 квітня 1992
року--сім сорокових (7/40) частки в
будинку;

місцевим радам - одна друга (1/2) частка
на підставі рішення Шевченківського
райвиконкому м. Львова від 12 квітня
1983 року.

На підставі розпоряджень
Шевченківської районної
адміністрації від 07 травня 1999 року
за № 451; 22 червня 1999 року за № 683
частині приміщень у будинку №
НОМЕР_1, які належали ОСОБА_2 було
присвоєно окремий поштовий номер та
видано свідоцтво про право власності
на житловий будинок під № НОМЕР_2
від 22 червня 1999 р.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Львова від 28 грудня 2007 року
визнано незаконним та скасовано
розпорядження Шевченківської
районної адміністрації Львівської
міської ради № 451 від 07 травня 1999
року «Про затвердження ідеальних
долей та зміну нумерації
будинковолодіння АДРЕСА_2».

Як вбачається з пояснень
представника БТІ та ЕО та
«Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об»єктів
нерухомого майна», яка затвердженої
наказом Держбуду України від 24.05.2001 р.
за № 127 із змінами та
доповненнями-технічний поверх та
його площа , що розташований над
верхнім поверхом-не враховуються під
час визначення поверховості та
загальної площі будинку.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.61 ЦПК України
вбачається, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили не
доказуються при розгляді інших
справі, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 31 травня 2012 року
відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_7, ОСОБА_20
у визнанні права спільної часткової
власності на будинок АДРЕСА_2 та
встановленні порядку користування
земельною ділянкою. Рішення суду
набрало законної сили відповідно до
ухвали колегії суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного
суду Львівської області від 17 січня
2013 року(дивись справу № 2-371/12).

Судом встановлено, що ОСОБА_2
відповідно до договору
купівлі-продажу від 04.05.1988 р.
укладеного з ОСОБА_21, купив у неї
3/20(три двадцятих) частин житлового
будинку з відповідною частиною
господарських будівель в АДРЕСА_2.

ОСОБА_2 здійснив прибудову до будинку
АДРЕСА_2 та отримав право власності
на цю прибудову, а саме житловий
будинок АДРЕСА_1,заг.пл.190,4
кв.м.,зареєстрований у ЛОКП БТІ та ЕО
11 серпня 1999 року за № 11299, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності від 22 червня 1999 року.

Вдповідно до вимог ст.15 ЦК України
кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті
обставини,на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або
заперечень,крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Позивачами не доведено суду, в чому
саме порушено право позивачів
відповідачами, оскільки ОСОБА_6 є
власником квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується витягом про
реєстрацію право власності на
нерухоме майно від 17.01.2005 р.(а.с.16).

ОСОБА_7 відповідно до договору
дарування від 29.08.2003 року прийняла в
дар 14/40 (чотирнадцять сорокових)
частин будинку за адресою АДРЕСА_2 та
є власником 14/40 частин будинку
АДРЕСА_2 (а.с.13,109).

Судом не приймаються до уваги
твердження представника позивача,про
те,що не існує двох будинків за
№НОМЕР_1 та АДРЕСА_1,оскільки такі
твердження протирічать дійсним
обставинам справи,зокрема в
наявності суду є дві
інвентаризаційні справи, в яких
зазначено два будинковолодіння, з
окремими входами,з окремими номерами,
з окремими площами.

Позивачем ОСОБА_6 представлено
докази,щодо знаходження у його
власності лише квартири АДРЕСА_2,а не
частки в будинку.

Позивачка ОСОБА_7 є власником 14/40
частин будинку АДРЕСА_2,однак не
зазначено якої площі,яка їй належить
в будинку,які приміщення знаходяться
у її власності,яка частина будинку
по АДРЕСА_2.

Отже,сторони не подали жодних
доказів про реальний поділ будинку
між ОСОБА_2,ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Відповідно, суд вважає, що позивачі
безпідставно звернулись із
зазначеними вище позовними вимогами,
оскільки щодо дійсності їхніх прав
на площу в будинку АДРЕСА_2 в суд не
представлено, а твердження
представника позивачів базується на
голослівних припущеннях щодо факту
приналежності приміщень в будинку,
так як не проведено реальний
розподіл часток та не встановлено
приналежності приміщень
будинковолодіння по АДРЕСА_2 між його
власниками.

Відтак, на підставі наведеного
вище,суд приходить до висновку, що
позовні вимоги до задоволення не
підлягають.

Керуючись ст.ст.3, 10,11,15, 57, 60,61, 88,169, 209,
212-215 ЦПК України, ст.ст.15,16,386,393 ЦК
України суд,-

В И Р І
Ш И В :

у задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
Шевченківської районної адміністрації
Львівської міської ради, ОСОБА_2,
Обласного комунального підприємства
Львівської обласної ради "Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки" про визнання
незаконним та скасування п.1.1.
розпорядження голови Шевченківської
районної адміністрації Львівської
міської ради № 683 від 22 червня 1999 року
щодо визнання за ОСОБА_2 права
приватної власності на житловий
будинок АДРЕСА_1, який складається з
5-ти кімнат, загальною площею по
будинку 190,4 кв.м., житловою площею 86,2
кв.м.; про визнання недійсним свідоцтва
про право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 від 22 червня 1999 року,
видане на ім'я ОСОБА_2,на підставі
розпорядження Шевченківської
районної адміністрації Львівської
міської ради від 22.05.1999 року № 683; про
визнання незаконною та скасування
реєстрацію права власності на будинок
АДРЕСА_1, здійснену ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" 11
серпня 1999 року за реєстраційним
номером 11299 - відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подачі протягом десяти днів з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: В. В. Свірідова