АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження №22-ц/792/251/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

у складі: головуючої судді Варвус
Ю.Д.,

суддів: Купельського А.В.,
Пастощука М.М.

при секретарі: Рудому
В.М.

з участю: представника апелянта
ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, її
представника ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» на рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 11 грудня 2013
року, по справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_4 до Другого міського відділу
Державної виконавчої служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції, третя особа без
самостійних вимог на стороні позивача
служба у справах дітей Хмельницької
міської ради, третя особа без
самостійних вимог на стороні
відповідача публічне акціонерне
товариства «Універсал Банк» про
визнання дій неправомірними,

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_2, звертаючись до
суду з вказаним позовом, зазначала, що 18
червня 2013 року державним виконавцем
Другого міського відділу ДВС
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції при примусовому
виконанні виконавчого листа прийнято
постанову про передачу майна
стягувачеві в рахунок погашення боргу
та акт про передачу майна стягувачеві в
рахунок погашення боргу. Разом з
позивачем, у будинку проживає її
неповнолітня донька.

У зв'язку з цим позивач просила суд
визнати неправомірними дії державного
виконавця по виконавчому провадженні
із виконання виконавчого листа № 2-5972
від 19 листопада 2010 року Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області про звернення стягнення на
предмет застави - житловий будинок
загальною площею 125 кв.м. та

земельну ділянку площею 1000 кв.м., що
розташовані за адресою АДРЕСА_1 та
належить ОСОБА_2 в межах

________________________________________________________________________
__

Головуючий у першій інстанції: Чевилюк
З.А. Провадження № 22-ц/792/251/13

Доповідач: Купельський А.В.
Категорія: 57

суми 781310 грн. в частині передачі цього
майна на реалізацію шляхом продажу
будинку та земельної ділянки на
прилюдних торгах.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 11 грудня 2013 року позов
задоволено. Визнано неправомірними дії
державного виконавця по виконавчому
провадженні із виконання виконавчого
листа № 2-5972 від 19 листопада 2010 року
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області про звернення
стягнення на предмет застави - житловий
будинок загальною площею 125 кв.м. та
земельну ділянку площею 1000 кв.м., що
розташовані за адресою АДРЕСА_1, в
частині передачі майна, шляхом продажу
будинку та земельної ділянки на
прилюдних торгах.

Не погоджуючись з таким рішенням, ПАТ
«Універсал Банк» в апеляційній скарзі
просить його скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Вважає, що рішення є незаконним,
прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
не повністю встановлено обставини
справи.

Посилається на те, що судом не було
взято до уваги те, що при укладенні
договору іпотеки, позивач підписала
заяву, що неповнолітня донька в будинку
за адресою АДРЕСА_1 не зареєстрована.
Апелянт зазначає, що всупереч умовам
договору іпотеки, ОСОБА_2 прописала
неповнолітню доньку без згоди
іпотекодержателя.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
ознайомившись з доводами апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, і це
підтверджується матеріалами справи, що
14 грудня 2011 року в порядку примусового
виконання виконавчого листа
Хмельницького міськрайонного суду №
2-5972/10 від 18 листопада 2010 року про
звернення стягнення на предмет іпотеки
житловий будинок та земельну ділянку
за адресою АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2
проведено опис майна та постановою від
18 червня 2013 року вирішено передати
житловий будинок та землю стягувачеві
ПАТ «Універсал Банк», в порядку ст. 62
Закону України «Про виконавче
провадження». Прилюдні торги не
відбулися у зв'язку із відсутністю заяв
про участь у торгах.

За вказаною адресою, крім ОСОБА_2
зареєстрована неповнолітня донька
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

При передачі зазначеного нерухомого
майна на реалізацію, дозвіл органу
опіки та піклування на реалізацію не
отримувався.

Задовольняючи позов, суд виходив з
того, що відповідно до норм Сімейного
кодексу України, дозвіл на вчинення
правочинів щодо нерухомого майна
дитини надається органом опіки та
піклування після перевірки, що
проводиться протягом одного місяця, і
лише в разі гарантування збереження
права дитини на житло.

З таким висновком погоджується колегія
суддів апеляційного суду.

Відповідно до статті 1 Закону
України "Про виконавче провадження"
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень піших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів і
посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 статті 52
вищенаведеного Закону передбачено, що
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації.

Згідно частини 8 статті 54
вказаного Закону примусове звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
"Про іпотеку".

Відповідно до частин 1 та 3 статті
33 Закону України "Про іпотеку" у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет
іпотеки здійснюється на підставі
рішення суду, виконавчого напису
нотаріуса або згідно з договором про
задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно частини 1 статті 41
вищенаведеного Закону, реалізація
предмета іпотеки, на який звертається
стягнення за рішенням суду або за
виконавчим написом нотаріуса,
проводиться, якщо інше не передбачено
рішенням суду, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України "Про виконавче
провадження", з дотриманням вимог цього
Закону.

Отже, положення зазначеної статті
Закону України "Про іпотеку"
передбачає, що реалізація предмета
іпотеки здійснюється з урахуванням
положень Закону України "Про виконавче
провадження", яким, зокрема,
встановлено, що виконавчі дії
проводяться відповідно до положень
цього Закону та інших законів.

Статтею 12 Закону України "Про
основи соціального захисту бездомних
громадян та безпритульних дітей"
передбачено, що Держава охороняє і
захищає права та інтереси дітей під час
вчинення правочинів щодо нерухомого
майна. Неприпустиме зменшення або
обмеження прав та інтересів дітей під
час вчинення будь-яких правочинів щодо
жилих приміщень. Органи опіки та
піклування здійснюють контроль за
дотриманням батьками та особами, які їх
замінюють, житлових прав і
охоронюваних законом інтересів дітей
відповідно до закону. Для вчинення
будь-яких правочинів щодо нерухомого
майна, право власності на яке, або право
користування яким мають діти,
необхідний попередній дозвіл органів
опіки та піклування, що надається
відповідно до закону.

Відповідно до частини 4 статті 177
Сімейного кодексу України дозвіл на
вчинення правочинів щодо нерухомого
майна дитини надається органом опіки
та піклування після перевірки, що
проводиться протягом одного місяця, і
лише в разі гарантування збереження
права дитини на житло.

На виконання частини 10 статті 177
Сімейного кодексу України постановою
Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 N
866 був затверджений Порядок
провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини.

Так, пунктом 67 вказаного Порядку
передбачено, що дозвіл на вчинення
правочинів щодо нерухомого майна,
право власності на яке або право
користування яким має дитина,
надається районною, районною у м. Києві
та Севастополі держадміністрацією,
виконавчим органом міської, районної в
місті ради за поданням служби у справах
дітей, після проведення зазначеною
службою перевірки документів за місцем
знаходження майна протягом одного
місяця з дня надходження заяви на
вчинення правочинів щодо нерухомого
майна дитини лише у разі гарантування
збереження її права на житло і
оформляється рішенням, витяг з якого
видається заявникам службою у справах
дітей.

Як зазначено у статті 3 Конвенції
"Про права дитини", схваленої
резолюцією 44 сесії Генеральної
Асамблей ООН від 20.11.89 N 44/25,
ратифікованої Постановою Верховної
Ради України від 27.02.91 N 789-ХП, що в усіх
діях щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Основним законом, який визначає
охорону дитинства в Україні як
стратегічний загальнонаціональний
пріоритет і з метою забезпечення
реалізації прав дитини на життя,
охорону здоров'я, освіту, соціальний
захист та всебічний розвиток
встановлює основні засади державної
політики у цій сфері є Закон України
"Про охорону дитинства" (Преамбула
закону).

Відповідно до статті 18 вказаного
Закону Держава забезпечує право дитини
на проживання в таких
санітарно-гігієнічних та побутових
умовах, що не завдають шкоди її
фізичному та розумовому розвитку. Діти
- члени сім'ї наймача або власника
жилого приміщення мають право
користуватися займаним приміщенням
нарівні з власником або наймачем.
Органи опіки та піклування зобов'язані
здійснювати контроль за додержанням
батьками або особами, які їх замінюють,
майнових та житлових прав дітей при
відчуженні жилих приміщень та купівлі
нового житла.

Отже, у випадку наявності
будь-якої правової колізій, неповноти,
нечіткості або суперечливості
законодавства, що регулює спірні
правовідносини, що стосуються
інтересів дитини, з урахуванням
положень статті 3 Конвенції "Про права
дитини", пріоритети повинні вдаватися
якнайкращому забезпеченню інтересів
дитини.

З урахуванням положень вищенаведеного
законодавства, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, та визнав
неправомірними дії державного
виконавця по виконавчому провадженні
із виконання виконавчого листа № 2-5972
від 19 листопада 2010 року Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області про звернення стягнення на
предмет застави - житловий будинок
загальною площею 125 кв.м. та земельну
ділянку площею 1000 кв.м., що розташовані
за адресою АДРЕСА_1, в частині передачі
майна, шляхом продажу будинку та
земельної ділянки на прилюдних торгах.

Посилання апелянта, що судом не було
взято до уваги, що при укладенні
договору іпотеки, позивач підписала
заяву, що неповнолітня донька в будинку
за адресою АДРЕСА_1 не зареєстрована, що
всупереч умовам договору іпотеки,
ОСОБА_2 прописала неповнолітню доньку
без згоди іпотекодержателя не може
бути підставою для скасування рішення
суду. Вищезазначене спростовує
зазначене посилання.

Інші доводи апеляційної скарги,
ретельно досліджені судом, висновків
суду не спростовують і не дають підстав
вважати, що судом допущені порушення
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне,
обґрунтоване, відповідає обставинам
справи, постановлене з дотриманням
вимог процесуального права, колегія
суддів не вбачає підстав для його
скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 11 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду
А.В. Купельський