У Х В А Л А

26.12.2014 р. м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимого на стороні позивача ОСОБА_3 про виділення частки та усунення перешкод в користуванні квартирою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимого на стороні позивача ОСОБА_3 про виділення частки та усунення перешкод в користуванні квартирою.

Позовна заява не відповідає вимогам п. 4 ч. 2, ч. 5 ст. 119 ЦПК України, оскільки не містить ціну позову щодо вимог майнового характеру, до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0.2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, немайнового характеру у розмірі 0.2 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону Україна «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» передбачено, що з 1 січня 2014 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1218 гривень.

Ціну позову визначає позивач у позовній заяві. З позовних заяв про право власності на майно, про визнання права на частку в майні, про виділення частки із загального майна, судовий збір сплачується виходячи із вартості майна або його частки. У позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обовязковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

Позивачка при подачі позовної заяви не обґрунтувала наведену нею оцінку ціни позову та не надала документ, що підтверджує сплату судового збору у передбаченому законом розмірі відповідно до кожної самостійної вимоги. Оскільки позивачкою заявляються одночасно вимоги майнового та немайнового характеру, то необхідно додати документ, що підтверджує сплату судового збору за подання до суду позовної заяви, яка складається з кількох самостійних вимог, за ціною позову, визначеною загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до п.п. 3, 5, 6 ч. 2, ч. 4 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; позовна заява має відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Зміст позовних вимог позивачкою не конкретизований, а саме в частині виділення їй частки у спільній сумісній власності та варіанту розподілу.

Згідно розяснень, наданих у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Враховуючи наведене, вважаю, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ч. 1 ст. 121 ЦПК України та залишити її без руху, надавши позивачці строк для усунення вказаних недоліків, з поданням до суду позовної заяви в новій редакції відповідно до вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Керуючись ст. 121 ч. 1 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимого на стороні позивача ОСОБА_3 про виділення частки та усунення перешкод в користуванні квартирою залишити без руху.

Повідомити позивачці про необхідність усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку, якщо недоліки не будуть усунені в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сарай А.І.