АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2440/14 Справа № 206/2611/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Сухоруков А. О. Доповідач - Бараннік О.П.
20 березня 2014 року
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 рік березень 20 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Колодяжної Н.Є., Лисичної Н.М.,

пери секретарі - Видюковій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Дніпропетровської міської ради на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори, Дніпропетровської міської ради, треті особи ОСОБА_3, Самарська районна у м. Дніпропетровську рада, Комунальне підприємство «Дніпропетровське МБТІ», про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори та Самарської районної у м. Дніпропетровську ради про визнання незаконною постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2012 року встановлено, що вона, позивачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є двоюрідною сестрою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, і цим же рішенням суду було визначено ОСОБА_2 додатковий строк в три місяці з дня набрання рішеннями суду законної сили для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5.

Звернувшись до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори в межах встановленого судом строку, представниці позивачки ОСОБА_6, яка діяла по довіреності від її імені, постановою державного нотаріуса зазначеної нотаріальної контри від 13.03.2013 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на житловий будинок, який знаходиться за адресою : АДРЕСА_1, після двоюрідного брата ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 з підстав відсутності на руках зареєстрованих належним чином правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок.

Посилаючись таким чином на зазначені обставини, а також на те, що серед документів, що підтверджували родинні відносини позивачки із спадкодавцем та право на житловий будинок АДРЕСА_1, представником позивачки ОСОБА_6 держаному нотаріусу Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори, крім вищезазначеного рішення суду було надано : договір купівлі-продажу від 05 травня 1975 року будинку АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_7 (продавець) і ОСОБА_8, який зареєстрований в Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації 09 червня 1975 року в реєстровій книзі 6 за реєстровим номером 174, і на якому є штамп Дніпропетровського міжміського бюро технічної інвентаризації від 28 травня 1979 року про зміну в назві вулиці і номеру будинку на АДРЕСА_1 та за яким його власником став ОСОБА_8 ; рішення народного суду Самарського району м. Дніпропетровська від 24 січня 1986 року, згідно якого за ОСОБА_9 визнано право власності на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5. За цим же рішенням суду ОСОБА_8 (батько ОСОБА_9) виділено у власність 2/3 частин вказаного будинку ; ухвалу судової колегії у цивільних справах Дніпропетровського обласного суду від 22 лютого 1986 року, відповідно до якої рішення народного суду Самарського району м. Дніпропетровська від 24 січня 1986 року залишено без змін. На цій же ухвалі суду є штамп Дніпропетровського МБТІ про реєстрацію за ОСОБА_9 права власності на 1/3 частину зазначеного будинку 04 лютого 1988 року в книзі 6 за реєстровим № 174 ; будинкову книгу по будинку АДРЕСА_1, з якої вбачається, що в будинку були зареєстровані і проживали ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, їх дочка ОСОБА_12, яка змінила прізвище на ОСОБА_9 та яка після смерті свого батька ОСОБА_8 прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, і ОСОБА_5 (син ОСОБА_9), який після смерті своєї матері, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7, також шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном прийняв у спадщину житловий будинок АДРЕСА_1 в цілому, позивачка вимушена була звернутись з даним позовом до суду.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2013 року за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, на домоволодіння за адресою : АДРЕСА_1, а саме житловий будинок літ. А-1, який складається із приміщень : 1-2 - житлова площею 10,1 кв.м., 1-3 - коридор площею 3,7 кв.м., 1-4 - кухня площею 9,2 кв.м., 1-5 - житлова площею 15,9 кв.м., 1-6 - житлова площею 9,5 кв.м., а також споруду - колодязь. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі Дніпропетровська міська рада, посилаючись на неповно та не всебічно з'ясовані обставини по справі, що мають значення для справи, на недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга Дніпропетровської міської ради підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з матеріальним і процесуальним законом, постановив рішення про визнання за позивачкою ОСОБА_2 права власності на спадкове домоволодіння АДРЕСА_1

Доводи Дніпропетровської міської ради про те, що судом першої інстанції не вірно було встановлено суб'єктний склад осіб, які повинні брати участь у справі, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки, відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008 року при відсутності інших спадкоємців, за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, представницьким органом якої, відповідно до положень Закону України «Про місцеве самоврядування» є виборний орган (рада), який і представляє інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, та які і були залучені до участи у даній справі в якості відповідачів.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду і доводи Дніпропетровської міської ради про те, що факт проживання спадкоємця зі спадкодавцем в одному житловому приміщенні є недостатнім для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину шляхом фактичного вступу, оскільки за положеннями статті 549 ЦК України, яка діяла на момент відкриття спадщини, фактом прийняття спадщини являлось нарівні з іншими доказами і сумісне проживання спадкоємця зі спадкодавцем безпосередньо перед його смертю, що підтверджується записами в домовій книзі будинку АДРЕСА_1 та довідкою № 321 від 16.12.2012 року голови квартального комітету № 24, виданою на ім'я ОСОБА_2 про те, що її двоюрідний брат ОСОБА_5 проживав з матір'ю ОСОБА_9 за адресою : АДРЕСА_1. і на момент її смерті був неповнолітнім /а.с. 18 - 22, 68/.

Що стосується посилань Дніпропетровської міської ради на те, що відповідно до листа комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 04.03.2013 року № 1763 /а.с. 12/ власником 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_13, тоді як відповідно технічного паспорту на домоволодіння /а.с. 97 - 100/ власником зазначеної частини є ОСОБА_14, за свідоцтвом про народження ОСОБА_5 /а.с. 28/ його матір'ю зазначена ОСОБА_9, а згідно зі свідоцтвом про смерть ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_15 /а.с. 29/, то вони також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду, оскільки за рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2012 року факт родинних відносин між позивачкою ОСОБА_2 та ОСОБА_5 належним чином перевірявся, і завдяки цій обставині, на думку судової колегії і стало можливим винесення зазначеного рішення суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 щодо встановлення факту її родинних відносин з двоюрідним братом ОСОБА_5, матір'ю якого була ОСОБА_9.

Таким чином, вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Суд не допустив порушень матеріального та процесуального права, які могли б тягнути за собою скасування рішення.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: