Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2014 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Пустовойт Т. В., при секретарі Родіній
Н.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Азовзагальмаш», третя особа Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Маріуполі про
відшкодування моральної шкоди,
завданою смертю,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року позивачки звернулися
до суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства
«Азовзагальмаш» (далі
ПАТ«Азовзагальмаш») , третя особа Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м.Маріуполі про
відшкодування моральної шкоди, в
обґрунтування якого зазначили, що
ОСОБА_1 01 серпня 2012 року під час в ПАТ
«Азовзагальмаш» отримав тілесні
ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_3 року
помер у лікувальному закладі. У зв'язку
з втратою близької і рідної людини
позивачки перенесли сильні душевні
страждання і переживання. У ОСОБА_1 був
сильний стрес, вони були щасливі у
шлюбі, жили у злагоді, він щиро любив
свою сім'ю. Змінився спосіб життя
позивачок, оскільки чоловік був
надійною опорою у житті, завжди
допомагав по господарству. Просили
стягнути з відповідача на їх користь по
100000,00грн. кожній на відшкодування
моральної шкоди.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та пояснила, що з чоловіком
прожили разом 42 роки, мають спільну
дочку, онуків. Позивачка працює, в той
же час годувальником сім'ї був
померлий. Після смерті чоловіка в неї
погіршився стан здоров'я, змінився
уклад життя. На нервовому ґрунті в 2013
році зробили операцію, видалили
жовчний міхур. Фонд відшкодував
140000,00грн., щомісяця отримує допомогу в
розмір 1171,79грн. по втраті годувальника.
Також заводом сплачені витрати на
поховання та поминальний обід.

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги також підтримала в
повному обсязі та додатково пояснила,
що вона працювала з батьком в одному
цеху. Їй відомо, що в день нещасного
випадку не працював кран і ОСОБА_3
направили відремонтувати. Батько не
бажав йти, однак його примусили.
Працював один, ОСОБА_4 хтось
зателефонував і він пішов. Карету
швидкої допомоги не пропускали, їй
довелось відповідати на дзвінки. В
лікарні батько на протязі п'яти днів не
приходив до тями. ІНФОРМАЦІЯ_3 року
батько помер. Мати дуже тяжко
переживала втрату, стала замкнутою, не
хотіла ні з ким спілкуватись. Батько
допомагав їй та матері, доглядав за
онукою, був відповідальною людиною, не
міг собі дозволити піти на роботу в
стані алкогольного сп'яніння.
Відпрацював в одному цеху 39 років,
користувався повагою в колективі. З
батьком проживала однією сім'єю.

Представник позивачки ОСОБА_1- ОСОБА_5, в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав повністю та пояснив, що
знаходження ОСОБА_3 в стані
алкогольного сп'яніння у відповідності
до ст.1167 ЦК України не може бути
підставою для відмови у задоволенні
позову. Нещасний випадок стався за вини
відповідача.

Представник відповідача ПАТ
«Азовзагальмаш»- Мельник І.М., який діє
на підставі довіреності, в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав в
повному обсязі мотивуючи тим, що
ОСОБА_3 при здійсненні робіт порушив
інструкцію по охороні праці, ремонтні
роботи проводив в стані алкогольного
сп'яніння. Також просив врахувати
добровільну матеріальну допомогу на
поховання, та те, що позивачкою ОСОБА_1
не надано свідчень щодо прийняття нею
медичних препаратів. На відшкодування
правової допомоги недостатньо
документів.

Представник третьої особи Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Маріуполі,-
Бобровська Н.Є., яка діє на підставі
довіреності, в судовому засіданні
вважала, що позовні вимоги необхідно
задовольнити частково на розсуд суду.
Позивачці ОСОБА_1 було сплачено
140000,00грн., виплачуються щомісячні
страхові виплати по втраті
годувальника. 17.10.2014 року до судового
засідання не з'явилась, надала заяву з
проханням розгляду справи за її
відсутності.

Суд, вислухавши учасників процесу,
вивчивши матеріали справи, вважає,що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
дружиною, а ОСОБА_2 дочкою ОСОБА_3, який
працював електромонтером з ремонту та
обслуговування електроустаткування
ПАТ «Азовзагальмаш». Вони мешкали
однією сім'єю, померлий виявляв
турботу, допомагав дочці доглядати за
онукою.

Вирішуючи питання щодо
обґрунтованості позовних вимог суд
приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.153 КЗпП України на
всіх підприємствах, в установах,
організаціях створюються безпечні і
нешкідливі умови праці, забезпечення
яких ч.2 указаної статті Цього Кодексу
покладено на власника або
уповноважений ним орган.

Статтею 13 Закону України «Про охорону
праці», передбачено що роботодавець
зобов'язаний створити на робочому
місті в кожному структурному
підрозділу умови праці відповідно до
нормативно-правових актів, а також
забезпечити додержання вимог
законодавства щодо прав працівників у
галузі охорони праці.

Нормами ст.ст. 23, 1167 ЦК України
визначені загальні підстави
відшкодування моральної шкоди, яка
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
передбачених законом.

Виходячи з аналізу ст.1167 ЦК України,
зобов'язання з відшкодування моральної
шкоди виникає за наявності: 1) моральної
шкоди як наслідку порушення особистих
немайнових прав або посягання на інші
нематеріальні блага; 2) неправомірних
рішень, дій чи бездіяльності
заподіювача шкоди; 3) причинного зв'язку
між неправомірною поведінкою і
моральною шкодою; 4) вини заподіювача
шкоди.

У трудовому праві протиправне діяння
розглядається також як порушення
власником або уповноваженим ним
органом обов'язку щодо забезпечення
безпечних умов праці і нездійснення
ним усіх залежних від нього заходів
щодо охорони праці працівників.

Причинний зв,язок як елемент
правопорушення виражає зв,язок
протиправної поведінки власника або
уповноваженого ним органу і моральної
шкоди, що настала, де протиправність
виступає причиною, а моральна шкода -
наслідком.

Вина власника або уповноваженого ним
органу при заподіянні працівникові
моральної шкоди має подвійне значення:
при наявності вини настає
відповідальність за заподіяну
працівникові моральну шкоду, а її форма
та ступінь впливають на визначення
розміру відшкодування. Вина власника -
це його психічне ставлення до
здійснюваного порушення трудових прав
працівника, яке може діставати свій
вияв у формах умислу, необережності
(простої та грубої), а також
неосвіченості (необізнаності). Форма
вини власника або уповноваженого ним
органу - це окреслене в законі
поєднання певних ознак (елементів) його
свідомості та волі, в якому
відображається психічне ставлення до
свого протиправного діяння та його
негативних наслідків. Ступінь вини
власника - це оціночна, кількісна
категорія, яка багато в чому визначає
тяжкість вчиненого ним діяння і
впливає на визначення розміру
відшкодування заподіяної працівникові
моральної шкоди.

З акту №50 про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом (форма Н-1) та
акту проведення спеціального
розслідування нещасного випадку, що
стався 01.08.2012 р. о 09год. 15хв. на ПАТ
«Азовзагальмаш» (форма Н-5), вбачається,
що смерть електромонтера з ремонту та
обслуговування електроустаткування
ПАТ «Азовзагальмаш» ОСОБА_3 настала в
результаті закритої черепно- мозкової
травми: перелом кісток склепіння
черепа с крововиливом в речовину
головного мозку, ускладнене набряком
головного мозку та легень.

Основною причиною настання нещасного
випадку є невиконання посадових
обов'язків, що виразилось у порушенні
вимог нарядної системи в частині
постійного нагляду за членами бригади,
чим порушено п.3.14 Посадової інструкції
енергетика цеху №109 ПАТ
«Азовзагальмаш», затвердженої
начальником цеха №109 ПАТ
«Азовзагальмаш», п.3.2.7 Правил безпечної
експлуатації електроустановок
споживачів НПАОП 40.1-1.21-98, затверджених
наказом Держнаглядохоронпраці від
09.01.98р. №4. Супутня причина невиконання
вимог інструкції з охорони праці№463
для електромонтерів по ремонту і
обслуговуванню електроустаткування та
інших електротехнічних робітників,
виконуючі ремонтні, монтажні та
випробувальні роботи в діючих
електроустановках ПАТ
«Азовзагальмаш», затвердженою наказом
генерального директора ПАТ
«Азовзагальмаш» від 27.06.2008р. №179 та
п.2.3.11 Правил безпечної експлуатації
електорустановок споживачів НПАОП
40.1-1.21-98, затверджених наказом
Держнаглядохоронпраці від 09.01.98р. №4. До
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу були притягнуті
начальник цеху №109 ПАТ «Азовзагальмаш»
ОСОБА_8, енергетик цеху №109 ПАТ
«Азовзагальмаш»ОСОБА_4 Нещасний
випадок визнано таким, що пов'язаний з
виробництвом. В крові потерпілого
виявлено спирт в кількості 0,8%.

В судовому засіданні встановлено, що
смерть ОСОБА_3 настала з вини
відповідача, що підтверджується актом
розслідування нещасного випадку,
складеним по формі Н-5 від 05.09.2012 року.

Отже, твердження відповідача, що
причиною нещасного випадку стало
порушення ОСОБА_3 інструкції по
охороні праці та знаходження у стані
алкогольного сп'яніння є
неспроможними.

Статтею 1168 ЦК України передбачено, що
моральна шкода, завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові (дружині), батькам
(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а
також особам, які проживали з нею
однією сім'єю.

Відповідно до вимог ст.1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
обов,язків.

За змістом ч.ч.1-3 ст.23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає, зокрема у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я та у душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.3 Постанови №4 Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995р.
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» ( надалі - Постанова № 4 від 31.03.1995
р.) під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

За абзацем 2 пункту 5 Постанови № 4 від
31.03.1995 р. - відповідно до загальних
підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювана, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

При цьому, п.9 Постанови №4 від 31.03.199 р
зазначено, що розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням у
кожному конкретному випадку ступеню
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема враховуються характер і
тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, тяжкість завданої травми,
наслідки тілесних ушкоджень,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках.

У відповідності до ст.1193 ч.2 ЦПК України
якщо груба необережність потерпілого
сприяла виникненню або збільшенню
шкоди, то залежно від ступеня вини
потерпілого (а в разі вини особи, яка
завдала шкоди, - також залежно від
ступеня її вини) розмір відшкодування
зменшується, якщо інше не встановлено
законом.

Констатуючи наявність факту
заподіяння моральної шкоди, суд
керується критеріями загальнолюдських
цінностей. Зрозуміло, що втрата
дружиною та дитиною близької людини,
чоловіка та батька, який мешкав разом з
ними, допомагав, підтримував,
турбувався про дружину та дитину, був
для них опорою і надією на майбутнє,
поза всяким сумнівом, пов'язана з
глибокими душевними стражданнями, що
за законом підлягають компенсації, в
тому числі й грішми.

З урахування викладеного, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню. При цьому суд,
визначаючи розмір суми, що підлягає
стягненню у відшкодування моральної
шкоди, враховує глибину моральних та
фізичних страждань позивачок. При
цьому суд враховує, ступніть вини
постраждалого та відповідача у
нещасному випадку. Виходячи з
принципів розумності, поміркованості й
справедливості, суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
відшкодування завданої позивачкам
моральної шкоди ОСОБА_1, в розмірі
80000,00грн., ОСОБА_2 в розмірі 60000,00грн.

Згідно із ч.1 ст.84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної допомоги.

Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

З квитанції до прибуткового касового
ордеру від 31.03.2014 року вбачається, що
ОСОБА_1 згідно умов укладено з
адвокатом ОСОБА_5 договору про надання
правової допомоги сплачено 609,00грн.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» від 20.12.2011
року, розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних справах, в
яких така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб'єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Враховуючи граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
з ПАТ «Азовзагальмаш» на користь
ОСОБА_1 слід стягнути 487,00грн. витрат на
правову допомогу.

Також відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню на
користь держави судовий збір в розмірі
1400,00грн., від сплати якого, відповідно
до закону, звільнені позивачі.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 5, 10, 60,88,209,212-215 ЦПК України,
ст.ст.153, 173, 237-1 Кодексу законів про
працю України, ст.13 Законом України
«Про охорону праці», ст.23, 1167, ЦК
України, Постановою Пленуму
Верховного суду України №4 від 31.03.1995р
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
"Азовзагальмаш, третя особа Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Маріуполі про
відшкодування моральної шкоди,
завданою смертю- задовольнити
частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Азовзагальмаш" (13504334) на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (картковий
рахунок НОМЕР_2, МФО одержувача 305299,
рахунок одержувача НОМЕР_4, ОКПОУ 14360570,
ПАТ «КБ «Приватбанк») моральну шкоду в
розмірі 80000,00грн. та витрати на правову
допомогу в розмірі 487,00грн.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Азовзагальмаш" (13504334) на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (картковий
рахунок НОМЕР_3, відділення ПУМБ «РЦ в
м.Маріуполь», МФО одержувача 334851, код
одержувача НОМЕР_1» моральну шкоду в
розмірі 60000,00грн.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Азовзагальмаш" (13504334) на
користь держави судовий збір у розмірі
1400,00грн.

На рішення може бути подана апеляція в
Апеляційний суд Донецької області
через Іллічівський районний суд м.
Маріуполя Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

З повним текстом рішення можливо буде
ознайомитися після 21.10.2014 року.

Суддя:
Т. В. Пустовойт