РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заочне

Справа №668/12104/14-ц

Пров. №2/668/2777/14

10.10.2014 року Суворовський районний суд м. Херсона у складі

головуючого судді Корецького Д.Б.,

при секретарі Куряніновій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, відділ у справах громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Суворовського ВМ ХМУ УМВС України в Херсонській області, про усунення перешкод в користуванні житлом, шляхом зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на ту обставину, що вона з 10.06.1992 р. і по теперішній час проживає та зареєстрована в кімнаті № 29 по вул. К.Маркса, 104, що в м. Херсоні разом із донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, окрім них за вказаною адресою зареєстрований, але не проживає ОСОБА_4, який в подальшому змінив прізвище та по-батькові на ОСОБА_2. З вересня 1995 р. останній виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації у м. Москва, де по теперішній час проживає.

Відповідач, своєю заявою від 27.12.2013 р., посвідченою тимчасово виконуючою обовязки нотаріуса м. Москва ОСОБА_5 ОСОБА_6 надав згоду та просив зняти його з реєстраційного обліку за адресою: Україна, АДРЕСА_1, у звязку із тим, що він зареєстрований за місцем проживання за адресою: Росія, м. Москва, пров. Ангелов, 2, кв. 325,326.

Самостійно приїхати до м. Херсона відповідач не має можливості, його особисті речі за місцем реєстрацій в кімнаті № 29 по вул. К.Маркса, 104, що в м. Херсоні відсутні, участь в оплаті житлово-комунальних послуг та утриманні кімнати не приймає.

З огляду на наведене позивачка була змушена звернутись за захистом своїх порушених прав до суду.

Просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловою кімнатою № 29 по вул. К.Маркса, 104, що в м. Херсоні із зняттям з реєстрації.

В судовому засіданні адвокат позивачки ОСОБА_7 позовні вимоги підтримала, одночасно звернувшись до суду із заявою про збільшення позовних вимог, в яких просить суд встановити факт належності позивачці правовстановлюючого документу ордера № 110 виданого 04.05.1992 р. ПО ХКЗ ім. Г.І. Петровського, виданого спільним рішенням адміністрації профспілкового комітету комсомолу ПО ХКЗ ім. Г.І. Петровського, де помилково її помилково зазначено, як ОСОБА_8.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома.

Треті особи, в судове засідання, не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином причину неявки суду не повідомили.

За таких обставин, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її адвоката, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що позивачам згідно ордеру № 110 від 04.05.1992 р. виданого на підставі спільного рішення адміністрації, профспілкового комітету та комітету комсомолу ПО ХКЗ ім. Г.І. Петровського від 23.04.1992 р. ОСОБА_9 було надано право на зайняття житлової кімнати № 29 по вул. К.Маркса, 104, що в м. Херсоні. Відповідно до вказаного ордеру склад наймача складався із: ОСОБА_9, ОСОБА_8 дружини та ОСОБА_4 сина.

В силу ч.2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до матеріалів справи та пояснень адвоката позивачки суд вважає за доцільне частково задовольнити вимогу, щодо встановлення факту, а саме встановити факт того, що в ордері № 110 від 04.05.1992 р. виданого на підставі спільного рішення адміністрації, профспілкового комітету та комітету комсомолу ПО ХКЗ ім. Г.І. Петровського від 23.04.1992 р. на зайняття житлової кімнати № 29 по вул. К.Маркса, 104, що в м. Херсоні помилково в графі: "Склад сім*ї" зазначено ОСОБА_8 дружина, замість вірного ОСОБА_1 дружина.

16 листопада 2004 р. ОСОБА_9 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-КГ № 176108, виданого 19.11.2004 р. міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції.

Згідно довідки № 1344 від 13.08.2014 року, виданої КП "Центр" Виконавчого комітету Херсонської міської ради, в кімнаті № 29 по вул. К.Маркса, 104, що в м. Херсоні зареєстровані: позивачка ОСОБА_1 наймач, третя особа ОСОБА_3 - донька та ОСОБА_4 син.

ОСОБА_4 - змінив прізвище та по-батькові на ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про зміну імені серії І-МЮ № 583192 від 26.11.2010 р. виданого Тушинським РАЦС м. Москва.

Відповідач, своєю заявою від 27.12.2013 р., посвідченою тимчасово виконуючою обовязки нотаріуса м. Москва ОСОБА_5 ОСОБА_6 надав згоду та просив зняти його з реєстраційного обліку за адресою: Україна, АДРЕСА_1, у звязку із тим, що він зареєстрований за місцем проживання за адресою: Росія, м. Москва, пров. Ангелов, 2, кв. 325,326.

Станом на дату звернення до суду відповідач з реєстраційного обліку не знявся, в кімнаті не мешкає з вересня 1995 року, на теперішній час проживає та зареєстрований за адресою: Росія, м. Москва, пров. Ангелов, 2, кв. 325,326, особисті речі відповідача в кімнаті відсутні.

У звязку з перебування відповідача на реєстраційному обліку за вказаною адресою, позивачка несе додаткові витрати по оплаті за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до положень ст. 163 Житлового кодексу України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 71. ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК УКраїни визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 ст.391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу у спосіб, визначений договором або законом.

Конституцією України ст.41 та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне право користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Обєктом власності особи може бути, зокрема житло, житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України).

Разом з цим, вирішуючи питання щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі, суд виходив з того, що відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» виселення особи з житлового приміщенням є підставою для зняття її у відповідному органі з реєстраційного обліку. Таким чином, враховуючи відсутність правових підстав у позивача звертатися із такою вимогою до відповідача, враховуючи зазначену норму Закону, яка регулює вказані правовідносини, суд вважає позов в цій частині необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 317,319,391 ЦК України, ст.ст.64,71,72 ЖК України, ст.ст. 10,60,88,212-215,224-226, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт того, що в ордері № 110 від 04.05.1992 р. виданого на підставі спільного рішення адміністрації, профспілкового комітету та комітету комсомолу ПО ХКЗ ім. Г.І. Петровського від 23.04.1992 р. на зайняття житлової кімнати № 29 по вул. К.Маркса, 104, що в м. Херсоні помилково в графі: "Склад сім*ї" зазначено ОСОБА_8 дружина, замість вірного ОСОБА_1 дружина.

Визнати ОСОБА_2 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловою площею, а саме: кімнатою № 29 по вул. К.Маркса, 104, що в м. Херсоні.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляції в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Розяснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої у 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

СуддяОСОБА_10