РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2014
м.Радомишль

Радомишльський районний суд
Житомирської області у складі:
головуючого судді: Свінцицького Л.В.,

при секретарі: Білошицькій І.Ю.,

за участю:позивача-ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Радомишльського районного суду
Житомирської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до виконавчого
комітету Межиріцької сільської Ради,
про визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з
зазначеним позовом, в якому зазначила,
що більше 10 років вона доглядала за
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Ще при
житті він склав заповіт, яким після
своєї смерті заповів позивачці все
своє. Однак при житті він право
власності на житловий будинок за
АДРЕСА_1 не оформив тому позивач
просить визнати за нею в порядку
спадкування за заповітом на вказаний
будинок.

Позивачка в судовому засіданні
підтримала свої позовні вимоги з
підстав викладених в позовній заяві в
повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, надіслав до суду заяву,
в якій просить слухати справу без їх
участі, позовні вимоги визнає і просить
суд задовольнити позов.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про його
смерть, виданим виконкомом Межиріцької
сільської ради Радомишльського району
Житомирської області 29.08.2012 року. Після
його смерті залишилось спадкове майно,
що складається з житлового будинку
АДРЕСА_1. Житловий будинок належав
померлому, на підставі записів в по
господарській книзі №5, згідно якої
ОСОБА_3 був зареєстрований Головою
двору з 1992 року та до дня смерті. Дана
обставина підтверджується довідкою
Виконавчого комітету Межиріцької
сільської ради Радомишльського району
Житомирської області № 98 від 16.04.2013
року. Крім того судом встановлено, що
ОСОБА_3 на момент смерті був
зареєстрований та проживав у
вищевказаному будинку.

Також належність житлового будинку
ОСОБА_3 підтверджується довідкою
Комунального підприємства «
Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації» №239 від
05.06.2013 року, в якій зазначено, що йому їй
належить житловий будинок АДРЕСА_1, але
право власності на даний будинок за
ОСОБА_3 не зареєстровано.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла
позивачка шляхом подачі заяви до
нотаріуса в установлений законом
шестимісячний строк, та шляхом
доглядом за будинком та земельною
ділянкою.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в своїй постанові « Про судову
практику у справах про спадкування» № 7
від 30.05.2008 року у п. 20 «... у разі
неприйняття спадщини або відмови від
її прийняття всіма спадкоємцями за
заповітом, а також у разі не охоплення
заповітом усієї спадщини право на
спадкування за законом одержують
спадкоємці відповідної черги»

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, враховуючи те, що
обставини, на які посилався позивач як
на підставу для задоволення позову,
знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні, а позовні вимоги позивача
ґрунтуються на вимогах закону, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до положень ст.ст. 100, 101 ЦК
України (в редакції 1963 року) громадяни
могли мати у власності житловий
будинок, причому глава 10 "Особиста
власність" цього ж кодексу не
пов'язувала наявність такого права з
його обов'зковою державною
реєстрацією.

Приймаючи до уваги викладене та те, що
іншим шляхом права позивача на
спадкове майно захистити неможливо,
тому суд його позовні вимоги
задовольняє.

Керуючись ст.ст. 3, 10-11, 15, 57-60, 88, 212-215, 294
Цивільного процесуального кодексу
України, ст.ст. 327, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1268,
1269Цивільного кодексу України ст. ст.
100,101, ЦК України (в редакції 1963 року), суд
-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Житомирської
області через Радомишльський районний
суд протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя
Свінцицький Леонід Валентинович