Справа №333/6919/14-ц
Провадження №2/333/2716/14
Ухвала

Іменем України

03 вересня 2014 року м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя Тучков С.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, треті особи ОСОБА_3, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4,

в с т а н о в и в:

До Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, треті особи ОСОБА_3, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, в якій позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно 1/6 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належала померлій 11.02.2013 року ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.ст.119 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі, зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до ч.5 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

На підставі ч.4 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1827,00 гривень, при чому зазначено ціну позову 50000,00 гривень.

Згідно вимог ст.80 Цивільного процесуального кодексу України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову складається з дійсної (ринкової) вартості майна на час звернення до суду.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що позовна заява оплачується судовим збором залежно від ціни позову, яка визначається виходячи з вартості відшукуваного майна. Відповідно до підпункту «а» пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Так як відповідно до ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України в позовній заяві щодо вимог майнового характеру обовязково повинна бути зазначена ціна позову, тобто тягар доказування вартості спірного майна несе позивач, тому він повинен обґрунтувати у позовній заяві ціну позову та надати суду відповідні докази цього.

На підтвердження вартості спірного майна позивачем надано лише довідку Приватного підприємства «Запорізька нерухомість» вих.№491 від 06.08.2014 року.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Крім того, позивачем не надано документів, які б підтверджували, що Приватне підприємство «Запорізька нерухомість» є субєктом оціночної діяльності та має достатній фаховий рівень підготовки оцінювача за програмою базової підготовки для самостійного проведення оцінки майна.

Таким чином, позивачу в позовній заяві треба вказати ціну позову ринкову вартість 1/6 частину спірної квартири (для чого звернутися до субєкта оціночної діяльності, який надасть висновок про вартість зазначеного майна) та згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» сплатити судовий збір, виходячи з реальної вартості спірної частини квартири на час звернення до суду. У разі неможливості встановити точну ціну позову (ринкову вартість спірного майна) позивач повинен надати суду відповідні докази та клопотання про визначення судом попереднього розміру судового збору.

Крім того, позивачем на підтвердження сплати судового збору надано не оригінал квитанції, а її дублікат, не зазначаючи причин неможливості надання суду оригіналу документу, підтверджуючого сплату судового збору.

Також п.8 листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10-1386/0/4-12 від 27.09.2012 року «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про судовий збір»» передбачено, що якщо позовну заяву було залишено судом без розгляду з підстав, передбачених частиною першою статті 207 ЦПК України, а позивач у порядку частини другої цієї статті знову звернувся з позовом до суду в загальному порядку, він вправі використати при цьому первісний документ про сплату судового збору, але за умови, що суму відповідного збору йому не було повернуто (частина четверта статті 6 Закону). За наявності сумнівів у тому, чи було здійснено таке повернення, суд має право витребувати у позивача належні докази (зокрема, довідку органу Державної казначейської служби України про те, що сума судового збору позивачеві з Державного бюджету України не поверталася).

Отже, позивачу необхідно надати суду довідку органу Державної казначейської служби України про те, що сума судового збору позивачеві з Державного бюджету України не поверталася.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст.121 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.119-121 Цивільного процесуального кодексу України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.118, 119-121 ЦПК України, суддя, -

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, треті особи ОСОБА_3, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви три дні з дня отримання ним копії даної ухвали.

Роз'яснити позивачу, що якщо він у встановлений строк не усуне зазначені недоліки, то позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков