Справа № 265/6213/14-ц
Провадження № 2/265/2550/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2014 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Скоробогатько Г. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Гарант» до ОСОБА_2 про стягнення сум неповернутого спеціального одягу, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення сум неповернутого спеціального одягу. В обґрунтування предявленого позову посилався на те, що відповідно до наказу ТОВ «ОСОБА_1 Гарант» від 13 липня 2012 року ОСОБА_2 було прийнято на роботу в ТОВ «ОСОБА_1 Гарант». На виконання вимог ст. 8 Закону України «Про охорону праці», ст. 163 Кодексу законів про працю України, п. 7.11 Колективного договору ТОВ «ОСОБА_1 Гарант» відповідно до встановлених норм видачі спецодягу ОСОБА_2 видав 3 жовтня 2012 року куртку утеплену із терміном використання до 2 жовтня 2015 року, брюки утеплені із терміном використання до 2 жовтня 2015 року, а також видав 11 грудня 2013 року костюм бавовняний із терміном використання до 10 грудня 2014 року, черевики з металевим носком із терміном використання до 10 грудня 2014 року, що підтверджується підписами ОСОБА_2 у його особистій картці спеціального одягу, спеціального взуття і інших засобів індивідуального захисту. Відповідно до наказу ТОВ «ОСОБА_1 Гарант» від 5 березня 2014 року ОСОБА_2 було звільнено з ТОВ «ОСОБА_1 Гарант» за переведенням. Однак при звільненні відповідач отриманий раніше спецодяг не повернув. Залишкова вартість неповернутого відповідачем спецодягу складає 593,84 грн. На підставі переліченого просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ОСОБА_1 Гарант» 593,84 грн. залишкової вартості неповерненого ОСОБА_2 спецодягу.

Представник позивача, що діє на підставі довіреності, ОСОБА_3, в судовому засіданні на задоволенні заявленого позову наполягав, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.

Відповідач, ОСОБА_2, заявлені до нього позовні вимоги визнав повністю, надавши пояснення, за якими визнав факт неповернення при звільненні виданого йому спеціального одягу. Не заперечував проти ухвалення рішення про стягнення з нього вартості спеціального одягу в сумі 593,84 грн.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За ст. 130 Кодексу законів про працю України (далі за текстом рішення - КЗпП) працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 134 КЗпП відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано недостачею спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування.

Згідно до п. 4.1 «Положення про порядок забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального захисту», затвердженого наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 24 березня 2008 року № 53, засоби індивідуального захисту видаються працівникам безплатно, є власністю підприємства, обліковуються як інвентар і підлягають обов'язковому поверненню при звільненні з підприємства.

Судом було встановлено, що на підставі заяви від 5 липня 2012 року на роботу до ТОВ «ОСОБА_1 Гарант» з 13 липня 2012 року на підставі відповідного наказу був прийнятий ОСОБА_2 (а. с. 3).

При цьому відповідачу було видано на підставі записів у особовій картці спеціальної одежі та засобів індивідуального захисту 3 жовтня 2012 року - куртку утеплену (термін використання 36 місяців), брюки утеплені (термін використання 36 місяців), а також 11 грудня 2013 року - костюм бавовняний (термін використання 12 місяців), чоботи з металевим носком (термін використання 12 місяців). Однак записів про повернення відповідачем зазначеного одягу в картці не міститься (а. с. 4).

Згідно до заяви від 5 березня 2014 року на підставі наказу від 5 березня 2014 року ОСОБА_2 був звільнений з роботи з ТОВ «ОСОБА_1 Гарант» за переведенням до ПАТ «Запоріжвогнетрив» (а. с. 5, 6).

На підставі довідки та розрахунку ТОВ «ОСОБА_1 Гарант» вбачається, що залишкова вартість спеціального одягу, який не був повернутий ОСОБА_2, становить 593,84 грн. (а. с. 7, 8).

З огляду на те, що відповідач повністю визнав заявлені позовні вимоги, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОСОБА_1 Гарант» вартість неповернутого відповідачем спеціального одягу в розмірі 593,84 грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Гарант» до ОСОБА_2 про стягнення сум неповернутого спеціального одягу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН: НОМЕР_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Гарант» на р/р 5530 у ПАТ «ПУМБ», МФО 334851, заборгованість по залишковій вартості спеціального одягу в сумі 593,84 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено у апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а учасниками процесу, що не були присутні при проголошенні, - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя