АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6803/14
Головуючий 1-інст. - Сенаторов В.М.
Справа 2-734/08/13
Доповідач - Зазулинська Т.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого
судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

суддів колегії
- КРУГОВОЇ С.С.

- МІНЕНКОВОЇ Н.О.

за участю
секретаря - Пруднікової О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харковаі
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Київського районного
суду міста Харкова від 30 липня 2008 року
по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4
про розірвання шлюбу та поділ
спільного майна, -

в с т а
н о в и л а :

У листопаді 2007 року ОСОБА_5
звернулась до Київського районного
суду міста Харкова з позовом, в якому
просила розірвати шлюб м іж нею і
ОСОБА_4та поділити спільне нажите
майно, загальною вартістю 101973,00 грн., у
тому числі квартиру АДРЕСА_1 і гараж №
НОМЕР_1 в ГБК " Околиця-1", визгнавши за
нею право власності на 3/4 частини ква
ртири, пилосос "Фіоліліпс", праску
"Філіпс", музичний центр "Айва", кухонний
комбайн "Філіпс" DVD-плеєр ВВК, дітячу
кімнату " Малгося".

Рішенням Київського районного
суду міста Харкова від 30 липня 2008 року
розірвано шлюб між ОСОБА_5 і ОСОБА_4,
зареєстрований 22.11.1997 року у міському
відділі реєстрації актів
громадянського стану, актовий запис №
1008. Визнано за ОСОБА_4 право власності в
порядку поділу майна подружжя на
квартиру АДРЕСА_3 та гараж № НОМЕР_1, що
знаходиться в ГБК "Околиця-1" смт.
Кулиничі Харківського району
Харківської області. Стягнуто з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_5 в рахунок поділу
майна подружжя грошову компенсацію в
розмірі 287 000 грн., що дорівнює
еквіваленту 39 250 євро до 1 листопада 2008
року, замість належних ОСОБА_5 часток у
цьому майні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати вказане рішення в частині
стягнення з нього на користь ОСОБА_5 в
рахунок поділу спільного майна
подружжя грошову компенсацію в розмірі
287 000 грн., що дорівнює еквіваленту 39 250
євро до 1 листопада 2008 року, замість
належної ОСОБА_5 ? частки квартири
АДРЕСА_1 та ? частки гаражу № НОМЕР_1, що
знаходиться в ГБК "Околиця-1" смт.
Кулиничі Харківського району
Харківської області.

В обгрунтуванння скарги посилається
на те, що рішення винесене з порушенням
матеріального та процесуального права,
не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК
України, тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що при визначенні суми
компенсації, стягнутої з відповідача,
суд виходив з того, що між сторонами
було досягнуто згоди про розмір
компенсації, але, в мотивувальній
частині рішення суд не вказує, з яких
саме підстав це вбачається.

Вказує, що матеріали справи містять
мирову угоду, підписану сторонами, але
вона не затверджена ухвалою суду, у той
час як відповідно до приписів ч. 4 ст. 175
ЦПК України, у разі укладення сторонами
мирової угоди суд постановляє ухвалу
про закриття провадження у справі, при
цьому судом дану вимогу закону не було
виконано.

Звертає увагу, що згідно приписів ч. 4
ст. 372 ЦК України, договір про поділ
нерухомого майна, що є у спільній
сумісній власності, укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню. Також ця
думка міститься в ч. 2 ст. 69 Сімейного
кодексу України, де зазначено, що
дружина і чоловік мають право
розділити майно за взаємною згодою.
Договір про поділ житлового будинку,
квартири, іншого нерухомого майна, а
також про виділ нерухомого майна
дружині, чоловікові зі складу усього
майна подружжя має бути нотаріально
посвідчений. Матеріали справи не
містять доказів того, що між сторонами
було укладено нотаріально посвідчений
договір про поділ нерухомого майна,
тому суд помилково вважав згоду між
сторонами досягнутою. Натомість, суд
ухвалив рішення про стягнення з
відповідача суми компенсації в розмірі
287 000,00 грн., що дорівнює 39 250,00 євро, в
порушення приписів норм ст. 69-72 СК
України, де вказано, що вартість майна,
яке підлягає поділу, визначається за
погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди - виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.

Сверджує, що судом не було взято до
уваги його законної вимоги про
визначення дійсного розміру вартості
майна на момент розгляду справи.

Наголошує, що згідно приписів ч. 5 ст.
71 СК України присудження одному з
подружжя грошової компенсації можливе
лише "...за умови попереднього внесення
другим із подружжя відповідної
грошової суми на депозитний рахунок
суду", проте даної процедури не було
вчинено, а суд при винесенні
оскаржуваного рішення помилково не
звернув на це уваги.

Заслухавши доповідь судді; пояснення
учасників процесу; перевіривши
матеріали справи і доводи апеляційної
скарги, судова колегія доходить
висновку про те, що скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судовим розглядом встановлено, що
сторони перебували у шлюбі, який був
зареєстрований 22 листопада 1997 року
міським відділом реєстрації актів
громадянського стану міста Харкова,
актовий запис № 1008, мають сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду першої інстанції в
частині розірвання шлюбу між сторонами
не оскаржено і апеляційним судом не
переглядається.

В суді апеляційної інстанції
позивач заявила, що спір про поділ
іншого, крім квартири і гаражу майна,
ваідсутній і вказані пояснення
підтвердзжені ваідповідач5ем та його
представником.

Таким чином, спірним є нерухоме
майно: трикімнатна квартира АДРЕСА_2 та
гараж № НОМЕР_1 в ГБК "Околиця-1" в
смт.Кулиничі придбані за нотаріально
посвідченими договорами
купівлі-продажу від 16.10.2002 року і 04.11.2005
року, покупцем в яких вказано
ОСОБА_4.(а.с.6-7,10)

Оскарживши рішення суду першої
інстанції відповідач просив про його
скасування, проте не зазначив яким
чином він вважає за необхідне вирішити
спір щодо поділу вказаного майна. Як
пояснив його представник ОСОБА_4
заперечує проти поділу квартири і
гаражу з тих підстав, що вклав більшу
частину коштів у їх придбання.

Проте, вимог про визнання квартири
і гаражу його особистою власністю
ОСОБА_4 до суду не заявляв, а оскільки
договори їх купівлі-продажу укладені
під час перебування сторін у
зареєстрованому шлюбі, відповідно до
ст.ст.22,28 КпШС ( який діяв на час
придбання квартири) та ст.ст.60,70 СК
України ( який діяв на час придбання
гаражу) зазначене нерухоме майно є
спільною сумісною власністю подружжя,
і їх частки в цьому майні є рівними.

Пунктом 25 постанови
ПленумуВерховного Суду України від
21.12.2007 року № 11 " Про практику
застосування судами законодавства при
розгляду справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя" роз"яснено про те,що
вирішуючи питання про поділ майна, що є
об"єктом права спільної сумісної
власності подружжя , зокрема
неподільної речі, суди мають
застосовувати положення частин 4,5 ст.71
СК України щодо обов"язкової згоди
одного з подружжя на отримання
грошової компенсації та попереднього
внесення другим із подружжя на
депозитиний рахунок суду. За
відсутності такої згоди присудження
грошової компенсації молже мати місце
з підстав, передбачених ст.365 ЦК за
умови звернення подружжя ( одного з них)
до суду з таким позовом та попереднього
внесення другим із подружжя на
депозитиний рахунок судувідповідної
грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не
вчинив таких дій, а неподільні ре5чі не
можуть бути ркально поділені між ними
відповідно до їх часток, суд визнає
ідеальні частки подружжя в цьому майні
без його реального поділу і залишає
майно у їх спільній частковій
власності.

Ухвалюючи рішення про залишення
квартири і гаражу у власності ОСОБА_4 зі
стягненням на користь ОСОБА_5 грошової
компенсації вартості її частки суд
першої інстанції не врахував
вищенаведені вимоги закону та
роз"яснення Пленуму Верховного Суду
України, не звернув уваги на те, що
відповідач не вніс на депозитний
рахунок суду будь-якої суми.

Неповне з"ясування обставин, що
мають значення для справи і
неправильне застосування норм
матеріального права в ідповідно до
п.п1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України

є підставою для скасування рішення і
ухвалення нового рішення по суті
позовних вимог.

На стадії апеляційного розгляду
позивач просить визнати за нею прапво
власності на 1/2 частку квартири і на 1/2
частку гаражу. Вказані її вимоги
грунтуються на законі і підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст.303,304, п.2 ч.1 ст.307,
п.п1,4 ч.1 ст.309, ст.ст.313,314,316,317,319,324 ЦПК
України судова колегія , -

В И Р І Ш И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду
міста Харкова від 30 липня 2008 року в
оскаружваній частині скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_5
задольнити. Визнати за ОСОБА_5 в порядку
поділу спільного майна подружжя право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_2 і на 1/2 частину гаражу № НОМЕР_1,
що знаходиться в Гаражно-будівельному
кооперативі "Околиця-1" в смт.Кулиничі
Харківського району Харківської
області.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення. Касаційна скарга на
рішення апеляційного суду може бути
подана про ягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя -

Судді колегії -

Копія вірна. Суддя -