Перемишлянський районний суд Львівської області
Справа № 449/60/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2014 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Борняк Р.О.

при секретарі Кісіль С.З.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл майна подружжя

В С ТА Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про розподіл майна подружжя, а саме квартири АДРЕСА_1 покликаючись на те, що в період шлюбу з ОСОБА_4, який був розірваний 15.11.2010р. рішенням Перемишлянського районного суду, ними разом була придбана зазначена квартира, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 15.08.2005р. Враховуючи, що кожна річ набута за час шлюбу є обєктом права спільної сумісної власності подружжя і частки майна дружини та чоловіка є рівними, просить розподілити між ними сумісно набуте майно, визнавши за ним право власності на 1/2 ідеальну частку квартири по вул. Богуна, 3/7 в м. Перемишляни Львівської області.

В ході судового розгляду позивач та його представник повністю підтримали заявлений позов, покликаючись на мотиви викладені у позовній заяві та просили його задоволити.

Представник відповідачки в судовому засіданні позовні вимоги заперечив та пояснив, що позивачем не надано будь-яких доказів того, яка частка коштів внесена ним на момент купівлі-продажу квартири, а отже відповідно до ч.1 ст.57 СК України квартира є майном набутим відповідачкою за час шлюбу за власні кошти, а тому просить в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення та доводи сторін, проаналізувавши обставини та матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення, мотивуючи це наступним.

Стаття 60 СК України вказує, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільного сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу. Крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Статтею 70 СК України, встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 08.08.2003р. перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний відповідно до рішення Перемишлянського районного суду від 15.11.2010р.

З огляду договору купівлі-продажу квартири ВСС№142296 від 15.08.2005р., технічного паспорта на квартиру та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8914784 від 11.11.2005р. вбачається, що ОСОБА_4 купила у ОСОБА_5 та ОСОБА_5 квартиру, що розташована в м. Перемишляни по вул. Богуна, дім №3, квартира №7, загальною площею 48,3 кв. м. за ціною 18000,00грн.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач ОСОБА_4 не скористалася цим наданим їй правом та не надала суду доказів на спростування тверджень позивача про те, що вищезазначена квартира, яка зареєстрована за нею, придбана не за спільні кошти подружжя.

Враховуючи суть спірних правовідносин, слід врахувати, що суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

З врахуванням встановлено суд вважає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4О, перебуваючи у шлюбі з 08.08.2003р. по 15.11.2010р., в цей період придбали квартиру АДРЕСА_1, тому дане майно суд вважає таким, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності, частки в якому дружини та чоловіка є рівними, а відтак таке підлягає поділу, виходячи із рівності часток кожного співвласника.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1400,00 грн.

Відтак суд, керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 185, 212, 215 ЦПК України та ст.ст. 60, 69, 70 СК України, ст.ст. 368, 372 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільним майном подружжя.

Здійснити поділ квартири АДРЕСА_1, що є об'єктом спільної власності подружжя визнавши за ОСОБА_3 право власності на 1/2 ідеальну частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4 в користь позивача ОСОБА_3 судові витрати по справі в сумі 1400.00грн.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення та апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Львівської області.

Суддя ОСОБА_6