Справа № 591/593/14-ц
Провадження № 2/591/689/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2014 року Зарічний
районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді
Клімашевської І. В.,

з участю секретаря
Гребенькової О.М.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Суми цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дитини в твердій грошовій сумі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду і свої
вимоги мотивує тим, що з 21.07.2001 року по
17.10.2008 року, перебувала у шлюбі з
відповідачем. Від шлюбу мають
неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходяться у неї на
утриманні. Оскільки відповідач
добровільно матеріальної допомоги на
утримання сина не надає, позивач
просить стягнути з нього аліменти на
утримання дитини, щомісячно в розмірі
1000 грн., до його повноліття.

В судовому засідання позивачка позовні
вимоги підтримала.

Відповідач визнав заявлені вимоги
частково, зокрема він не заперечує
сплачувати аліментів, але в меншому
розмірі. Посилаючись на не, ще він
офіційно не працює, проживає з
батьками, готовий сплачувати аліменти
в розмірі 350 грн. щомісячно.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 21.07.2001 р. по
17.10.2008 р., сторони перебували у шлюбі,
який було розірвано в судовому порядку
(а.с. 6, 7 ).

Від шлюбу сторони мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 7 ), який перебуває на
утриманні у позивачки.

Згідно ч. 1 ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

Статтею 182 СК України встановлено, що
при призначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я і матеріальне
становище дитини та платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, інших
обставин, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст. 184 цього
кодексу.

Аналогічні роз'яснення містяться в п. 17
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року №3 « Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України про розгляді
справи щодо батьківства, материнства
та стягнення аліментів ».

Відповідно до ст.. 184 СК України, якщо
платник податку має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Статтями 10, 60 ЦПК України визначено, що
кожна особа повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом.

Суд, при визначені розміру аліментів,
враховує майновий стан відповідача,
який є здоровою працездатною особою, не
є інвалідом, домовленість про
утримання дитини між сторонами не
досягнута.

Крім того, суд вважає за доцільне
зазначити, що норми чинного
міжнародного та національного
законодавства закріплюють положення
про те, що кожна дитина має право на
рівень життя, що відповідає фізичному,
розумовому, духовному, моральному та
соціальному розвиткові дитини і
батьки, які відповідають за дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що відповідач
має можливість надавати матеріальну
допомогу на утримання сина в твердій
грошовій сумі - 600 гривень щомісяця, і
такий розмір враховує інтереси дитини
та не порушує права відповідача.

При цьому, посилання відповідача на те,
що він офіційно не працює, а отже не має
можливості сплачувати аліменти в
розмірі більшому ніж 350 грн. щомісячно,
є безпідставними, оскільки незалежно
від працевлаштування, наявності
постійного заробітку чи розміру доходу
батько зобов'язаний утримувати дитину.
Така особа не може бути визнана
неспроможною сплачувати аліменти в
достатньому розмірі, якщо вона, будучи
працездатною, повноцінно не працює без
поважних причин.

У відповідності до п. 1) ч. 1 ст. 367 ЦПК
України, допустити негайне виконання
рішення в межах суми платежу за один
місяць.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з
відповідача необхідно стягнути на
користь держави 243 грн. 60 коп. судового
збору та 200 грн. 00 коп. витрат на правову
допомогу, що підтверджується копією
квитанції ( а.с. 9 ).

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій
сумі в розмірі 600,00 грн. щомісячно до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи стягнення з 03.02.2014 року.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Допустити негайне виконання
рішення суду в межах платежу за один
місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 понесені нею витрати на правову
допомогу в сумі 200,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Сумської області через
Зарічний районний суд м.Суми
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які беруть
участь у справі, але не були присутні
під час проголошення рішення, можуть
оскаржити його протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя
І. В. Клімашевська