________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/7728/13-ц
Провадження № 2/520/2100/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2014 року Київський районний суд м.
Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі - Камінської О.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м.Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю
третіх осіб управління
Держземагентства в м.Одесі Одеської
області, Одеської міської ради про
встановлення юридичного факту та
визнання недійсним державного акту про
право власності на земельну ділянку,
суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, уточнивши у судовому засіданні
позовні вимоги, просить встановити
юридичний факт, а саме - визнати факт
того, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 - одна і та ж сама
особа, встановити юридичний факт, що
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що померла
ІНФОРМАЦІЯ_7, є рідною донькою ОСОБА_5,
що померла ІНФОРМАЦІЯ_6, визнати
недійсним державний акт на земельну
ділянку серії ЯМ №018518, кадастровий
номер :38:016:0088, виданий 24 жовтня 2012
року на ім'я ОСОБА_2. При цьому позивач
посилається на те, що ОСОБА_5 є його
бабусею, а ОСОБА_4 є його матір'ю та
рідною донькою ОСОБА_5 В зв'язку з
невідповідністю даних, вказаних у
особистих документах зазначених осіб,
позивач не має можливості оформити
документи на спадщину після смерті
ОСОБА_5

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
просила задовольнити їх у повному
обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у
судовому засіданні позов не визнала,
надала заперечення на позов та
посилалась на численні розбіжності у
документах ОСОБА_4, а також на
відсутність письмових доказів того, що
ОСОБА_4 є рідною донькою ОСОБА_5, в
зв'язку з чим просила у задоволенні
позову відмовити.

Представники третіх осіб управління
Держземагентства в м.Одесі Одеської
області, Одеської міської ради до
судового засідання не з'явилися,
сповіщалися належним чином, заяв про
поважність причин неявки до суду не
надавали.

Вислухавши учасників процесу, свідків,
вивчивши матеріали справи, справу
№1512/2424/2012, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні,
ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_5 (свідоцтво
про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_8 актовий
запис №995) та після її смерті до П'ятої
одеської державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини звернулась ОСОБА_4, 1942 року
народження, при цьому зазначивши в
заяві, що чоловіка та інших
спадкоємців немає.

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_4 (свідоцтво
про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_7, актовий
запис №1750) та після її смерті ОСОБА_1
звернувся до Першої одеської державної
нотаріальної контори з питання видачі
йому свідоцтва про право на спадщину за
законом на земельну ділянку за адресою:
АДРЕСА_1, належну ОСОБА_5, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_6.

Листом Першої одеської державної
нотаріальної контори №4329/02-14 та
Постановою Першої одеської державної
нотаріальної контори №1002/02-31 від 27.05.2013
року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на майно, яке померла ОСОБА_4
прийняла після смерті ОСОБА_5, так як
встановити документально, що померла
ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 є рідною донькою
померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 не
можливо.

Відповідно до свідоцтва про народження
ОСОБА_1 від 12 жовтня 1972 року, (актовий
запис №1127) батько - ОСОБА_7, мати -
ОСОБА_4.

Як вбачається зі свідоцтва про
одруження батьків ОСОБА_1, рік
народження ОСОБА_4 зазначений - 1942.

Згідно матеріалів спадкової справи
№188/2010, до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_7
ОСОБА_4, на підтвердження родинних
відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позивач
надав до нотаріальної контори
свідоцтво НОМЕР_1, видане повторно 27
серпня 1957 року Бижбулякським р/б ЗАГС
Башкірської АССР про народження ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками якої зазначені:
ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Однак, згідно архівної довідки №2324/3.12,
у відділі актів реєстрації актів
громадянського стану управління
юстиції в Одеській області є запис акту
про шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9, шлюб
зареєстровано 13 березня 1939 року
відділом реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Іллічівської районної Ради народних
депутатів м.Одеси, прізвище після
шлюбу: йому - ОСОБА_8, їй - ОСОБА_8.

Таким чином, з 13 березня 1939 року ОСОБА_9
змінила прізвище і в подальшому її
прізвище не змінювалось. Даний факт
підтверджується також витягом з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян про реєстрацію шлюбу із
зазначенням відомостей про другого з
подружжя №4 від 13 березня 2012 року,
а також свідоцтвом про народження
ОСОБА_2 від 23 листопада 1939 року, актовий
запис №3360, в якому батьками зазначені
ОСОБА_8 та ОСОБА_5.

Очевидними розбіжностями у
представлених позивачем документах є
також рік народження ОСОБА_4 - 1941 та
написання імені - Еліонора.

Відповідь Управління ЗАГС Республіки
Баркоштостан №1273 від 08 грудня 2012 року
на запит позивача свідчить про те, що в
архіві відділу запису актів цивільного
стану Біжбулякського району
Управління ЗАГС Республіки
Башкортостан дані на ОСОБА_3 1942 р.н.
відсутні.

Згідно запису акту про народження,
витребуваного П'ятою одеською
державною нотаріальною конторою у
Біжбулякському райвідділі ЗАГС та
датованого 03 серпня 1999 року,
ІНФОРМАЦІЯ_9 зроблено запис про
народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, матір'ю
якої вказано ОСОБА_9, віком 20 років.

Однак, згідно паспорту громадянина
України НОМЕР_2, виданого відділом
внутрішніх справ Іллічівського
райвиконкому м.Одеси 3 січня 1979 року,
ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_10. Таким
чином, на момент здійснення запису про
народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_5
виповнилося повних 21 рік.

Зазначений факт не відповідає також
особистим даним, вказаним ОСОБА_4 у
графі 19 особистого листка по обліку
кадрів, наданого до Одеського
інженерно-будівельного інституту, в
якому рік народження матері зазначений
- 1922.

Повторне свідоцтво про народження
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, видане 27 серпня 1957
року має відомості, що народилася
зазначена особа в с.Бижбуляк
Бижбулякського району Баш АССР.

Згідно повторного свідоцтва НОМЕР_3 від
12 жовтня 1972 року про одруження
зазначено, що ОСОБА_7 одружився зі
ОСОБА_11 1942 р.н., та місце народження
останньої засвідчено: с. Б. Шибуляки
Башк.АССР.

В свідоцтві від 30 грудня 1995 року про
одруження ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зазначено,
що ОСОБА_4 народилася у с.Бишбуляки,
Бишбулякський р-н, Башкірія.

Аналізуючи зазначені письмові докази
та численні неточності в особистих
даних особи, суд приходить до висновку
про неповну обізнаність особи, в
інтересах якої видавалися
відповідними органами вище перелічені
документи про реальні особисті дані.

Крім того, розбіжності є і в доказах
наданих позивачем до Київського
районного суду м.Одеси та доказах, які
надавалися до Приморського районного
суду м.Одеси за заявою ОСОБА_1 про
встановлення факту родинних відносин,
а саме відносно того, що ОСОБА_1 є онуком
ОСОБА_5, а ОСОБА_4, 1942 року народження є
донькою ОСОБА_5 Зокрема, до Київського
районного суду м.Одеси надано
особистий листок по обліку кадрів
ОСОБА_4, відмінний від того, який
надавався до Приморського районного
суду м.Одеси, та такий, в якому всупереч
вимогам діловодства відсутня
фотокартка особи. Під час розгляду
справи №2-о/1522/516/11 у Приморському
районному суді м.Одеси ОСОБА_1 не надав
інформацію про те, що у його матері є
рідний брат ОСОБА_2 Свідки заявника
ОСОБА_12 та ОСОБА_7 заперечували факт
наявності у ОСОБА_5 інших дітей, окрім
ОСОБА_4.

Судом враховується і той факт, що між
датою звернення до П'ятої одеської
державної нотаріальної контори у 1999
році та датою смерті ОСОБА_4 у 2010 році
пройшов значний проміжок часу, однак
зазначена особа за вказаний період
часу не усунула розбіжності, які
начебто мали місце у особистих
документах.

У матеріалах справи відсутні докази
того, що за своє життя ОСОБА_4
зверталася до відповідних органів з
питання відновлення особистих
документів або виправлення помилок
допущених у них.

Згідно ст.59 ЦПК України, обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст.61 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд критично оцінює надані у якості
доказів фотокартки сім'ї ОСОБА_1,
оскільки представник ОСОБА_2 факт
приналежності ОСОБА_1 до складу родини
ОСОБА_2 не визнав.

Листівки, доручення, довідки, надані
позивачем, не підтверджують факту, що
ОСОБА_4, 1942 року народження є донькою
ОСОБА_5, а тому судом до уваги не
беруться.

Свідки з боку позивача та з боку
відповідача, допитані у судовому
засіданні, надали судові суперечливі
відомості, так свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснили,
що є сусідами по дачі, спілкувалися з
сім'єю ОСОБА_5 нерегулярно, в літній
період. Свідок ОСОБА_16 підтвердила, що
ОСОБА_4 народилася у 1941 році у Башкирії,
є донькою ОСОБА_5, надала пояснення щодо
того, що ОСОБА_9 знала особисто, однак
коли народилася ОСОБА_5 не знає. Факт
розбіжностей у документах пояснила їх
втратою, однак, на підтвердження
періоду втрати в одному випадку
називає 1941 рік, в іншому випадку - 1947
рік. Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що з
ОСОБА_4 була знайома, але через велику
різницю у віці довірливих відносин не
мала. Не змогла пояснити, чому ОСОБА_4 в
заяві про прийняття спадщини не
вказала інших спадкоємців.

Показання свідка ОСОБА_7, суд до уваги
не приймає, оскільки свідок є рідним
батьком позивача та заінтересованою
особою у вирішенні справи. Крім того,
свідок не зміг пояснити, чому під час
розгляду справи у Приморському
районному суді м.Одеси за заявою ОСОБА_1
про встановлення факту родинних
відносин він не надав інформацію про
наявність у його дружини брата - ОСОБА_2.

Свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 суду пояснили,
що добре знають членів родини ОСОБА_2,
але з ОСОБА_4 ніколи не зустрічалися.

Судом не приймаються до уваги і
посилання представника відповідача,
якими обґрунтовується наявність у
позивача документів ОСОБА_5 Так,
представник відповідача посилається
на те, що під час витребування
Київським районним судом м.Одеси у
справі №2-А-7081/11 документів у Одеському
міському управління земельних
ресурсів, представник ОСОБА_2
ознайомилася з рішенням виконавчого
комітету Одеської міської рад №550, за
яким ОСОБА_4 було безоплатно надано у
власність земельну ділянку за адресою:
АДРЕСА_2. Згідно довідки Президії ради
об'єднання садових товариств від 3.07.1996
року за ОСОБА_4 було оформлено садову
ділянку по АДРЕСА_2, яка раніше належала
ОСОБА_20 В подальшому ОСОБА_4 було
оформлено свідоцтво про право
власності на садовий будинок за
вказаною адресою, та відчужено його.
Представник відповідача вважає, що
саме з даного моменту ОСОБА_4 могла
отримати доступ до інформації про сім'ю
ОСОБА_20 та ОСОБА_2, у зв'язку з чим в
подальшому було оформлено договір
купівлі-продажу квартири між ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3. Факти
шахрайства, на які посилається
представник відповідача відповідним
документами не підтверджені,
встановити зазначені обставини у
зв'язку із смертю ОСОБА_5, ОСОБА_4
неможливо.

З даного питання були надані пояснення
позивачем, щодо того, що він є за фахом
істориком та займається збором
різноманітних документів.

Згідно ст.3 ЦПК України, кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Згідно ч.1 ст.234 Цвільного
процесуального кодексу України, окреме
провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.6 ст.235 ЦПК України, якщо під час
розгляду справи у порядку окремого
провадження виникає спір про право,
який вирішується в порядку позовного
провадження, суд залишає заяву без
розгляду і роз'яснює заінтересованим
особам, що вони мають право подати
позов на загальних підставах.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України,
суд розглядає в порядку окремого
провадження справи про: встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Згідно ч.1 ст.16 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Однак, позивач звернувся до суду з
вимогою про встановлення юридичних
фактів, що стосуються інших осіб:
ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Розглядаючи вимогу про визнання
недійсним державного акту на земельну
ділянку серії ЯМ №018518, кадастровий
номер :38:016:0088, виданий 24.10.2012 року
на ім'я ОСОБА_2, суд приходить до
наступного.

ОСОБА_2, 1939 року народження, є сином
ОСОБА_5. Родинні відносини осіб
підтверджуються свідоцтвом ГД №993070
про народження ОСОБА_2

Право ОСОБА_2 на спадщину після смерті
матері було підтверджено рішенням
Київського районного суду м.Одеси від 22
березня 2012 року, яке є чинним. Судом
було встановлена належність матері
ОСОБА_2 державного акту про право
власності на земельну ділянку.

Згідно листа Управління Держкомзему у
м.Одесі від 21.12.2011 року, державний акт
серії ІІІ-ОД №024313 на земельну ділянку
площею 0,0523 га за адресою: АДРЕСА_4 був
зареєстрований на ім'я ОСОБА_5 31.07.1998
року.

В подальшому, правомірність оформлення
державного акту на ім'я ОСОБА_2 на
спадкове майно-земельну ділянку за
адресою: АДРЕСА_1 була перевірена
органами державної влади: Одеською
міською радою, виконавчим комітетом
Одеської міської ради, Центром
державного земельного кадастру,
Управлянням Держкомзему у м.Одесі.

Таким чином, ОСОБА_1 не довів, чим саме
порушені його інтереси в результаті
видачі ОСОБА_2 державного акту на право
власності на земельну ділянку.

При таких обставинах, суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_1
необґрунтованими, не доведеними та
такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, за участю третіх осіб
управління Держземагентства в м.Одесі
Одеської області, Одеської міської
ради про встановлення юридичного факту
та визнання недійсним державного акту
про право власності на земельну
ділянку - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10 -
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Cуддя
Огренич І. В.