Справа№592/6019/13-ц
Провадження №2/592/40/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року
м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у
складі: головуючого - судді Котенко О.А.,
при секретарі - Чайка Т.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Суми
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про спонукання до вчинення дій,
позовом третьої особи з самостійними
вимогами - Сумської міської
громадської організації «Садівницьке
об'єднання «Озерне» до ОСОБА_1, третя
особа - Третя Сумська державна
нотаріальна контора про визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом
(а.с.3-4, ) і свої вимоги обґрунтовує тим,
що після її матері, ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, вона стала власником
належного їй майна. Так на підставі
свідоцтва про право власності на
спадщину за законом, вона є власником
приватизованої земельної ділянки,
загальною площею 0,04 га., наданої для
ведення садівництва, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, садівниче товариство
«Міжозерний», ділянка під номером
НОМЕР_1, про що оформлений відповідний
державний акт. В травні 2011 року при
складанні її чоловіком плану земельної
ділянки і вчиненні замірів стало
зрозуміло, що межа фактичного
землекористування із сусідньою
земельною ділянкою, яка належить
відповідачці, прокладена на місцевості
невірно, через що відповідач ОСОБА_2
безпідставно використовує частину
належної їй земельної ділянки. Задля
встановлення твердих меж між їхніми
земельними ділянками вона звернулася
до землевпорядної організації, але для
встановлення твердих меж необхідне
сприяння і співпраця відповідача, як
співвласника суміжної земельної
ділянки. В травні 2013 року вона через
свого чоловіка знову звернулася до
відповідача з наполегливим проханням
вирішити вказане питання, яке
стосується змісту добросусідства і
відновлення її порушеного права на
володіння всією земельною ділянкою,
але відповіді не отримала. Позивач
просить суд ухвалити рішення, яким
зобов'язати відповідача співпрацювати
з нею і сприяти при вчиненні дій
залученою нею земельною ділянкою та
належною відповідачу суміжною
земельною ділянкою, садівниче
товариство «Міжозерний», що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав із
зазначених підстав та просив їх
задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача позовні вимоги не визнав,
надав заперечення на позов в якому
зазначив, що з самого початку
користування земельною ділянкою і до
цього часу відповідно до реєстраційних
документів Держземагентства у
Сумському районі Сумської області
власником сусідньої земельної ділянки
НОМЕР_2 була ОСОБА_3 Після її смерті
право власності на ділянку до інших
осіб не переходило, право користування
її земельною ділянкою у визначений
законом спосіб не реєструвалося.
Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом ОСОБА_1 успадкувала
ділянку № НОМЕР_1 у СТ «Міжозерний».
ОСОБА_2 є власником ділянки НОМЕР_3 і не
має права співпрацювати з позивачкою
оскільки відповідно до землевпорядної
документації їх земельні ділянки не
межують. В матеріалах справи відсутні
будь - які докази того, що ділянка
НОМЕР_1 межує з ділянкою НОМЕР_3, а
навпаки докази надані третьою особою
свідчать про зворотне. Це свідчить про
те, що ОСОБА_1 або дійсно успадкувала
ділянку № НОМЕР_1, яка не межує з
ділянкою відповідача, або у свідоцтві
про право на спадщину за законом
внесені безпідставні помилкові дані,
що має призвести до переробки всієї
документації. Крім того у 2013 році
ОСОБА_2 почала розробляти технічну
документацію на свою земельну ділянку
для отримання правовстановлюючого
документа. У акті прийомки - передачі
межових знаків на зберігання,
погодження та закріплення в натурі меж
земельної ділянки власником сусідньої
земельної ділянки НОМЕР_2 досі
зареєстрована ОСОБА_3 Відділ
Держземагентства у Сумському районі
Сумської області чітко надав
відповідь, що наданий позивачкою
кадастровий номер не присвоєний,
державної реєстрації земельної
ділянки не проводилося. Просив суд у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зобов'язання до співпраці з
позивачем та сприяння при вчиненні дій
відмовити за необгрунтованністю.

Третя особа з самостійними вимогами -
Сумська міська громадська організація
«Садівницьке об'єднання «Озерне»
звернулася до суду з позовом і свої
вимоги обґрунтовує тим, що до складу
СМГО «Садівницьке об'єднання «Озерне»
входять садові товариства, серед яких є
і СТ «Міжозерний». Садові товариства
об'єдналися у об'єднання для
задоволення потреб його членів,
вирішення всіх питань життєдіяльності
товариств, представництва інтересів в
різноманітних організаціях різних
форм власності. Також функцією
об'єднання є нагляд за дотриманням
законодавства його членами та іншими
особами при користуванні земельними
ділянками. Відповідно до додатку №5
рішення виконавчого комітету Сумської
міської ради народних депутатів № 613
від 22.10.1993 року про передачу у приватну
власність громадянам земельних
ділянок для ведення садівництва ОСОБА_3
надавалася земельна ділянка НОМЕР_2.
Земельна ділянка НОМЕР_4 (фактично №
НОМЕР_1) надавалася ОСОБА_4, брату ОСОБА_3
На сьогоднішній день земельну ділянку
№ НОМЕР_1 обробляють спадкоємці ОСОБА_4,
але чи оформили вони право в спадщину
не відомо. Таким чином ОСОБА_3 у 1993 році
надавалася для ведення садівництва
земельна ділянка НОМЕР_2. Відповідач
ОСОБА_1 успадкувала від своєї матері
земельну ділянку, яка не знаходилася у
власності останньої. Земельна ділянка
№ НОМЕР_1 є власністю іншої особи.
Нотаріус при оформленні свідоцтва про
право на спадщину спирався на
Державний акт на право власності на
земельну ділянку та технічну
документацію, розроблену
землевпорядною організацією, яка в
свою чергу керувалася первісними
документами та роз'ясненнями власника
ділянки. Хто допустив цю значну помилку
у нумерації ділянок невідомо.
Відповідно внаслідок допущених
помилок при оформленні ділянки право
власності на ділянку № НОМЕР_1 визнано
за ОСОБА_1, хоча вона мала успадкувати
ділянку НОМЕР_2. Просить суд ухвалити
рішення, яким визнати недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 04.08.2009 року, видане
державним нотаріусом Третьої Сумської
державної нотаріальної контори
Єременко В.М. про спадкування ОСОБА_1
земельної ділянки № НОМЕР_1 у садовому
товаристві «Міжозерний», кадастровий
номер :10:021:0525 після померлої
ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за
№2-71.

Свідок ОСОБА_6 - колишній чоловік ОСОБА_2
пояснив, що суміжним землекористувачем
з земельною ділянкою ОСОБА_2 була
ОСОБА_3, зараз цю земельну ділянку
обробляють ОСОБА_1 з чоловіком. ОСОБА_2 30
років користується своєю земельною
ділянкою, між земельними ділянками є
межа. До нього та ОСОБА_2 підходили
ОСОБА_1 та зазначали про те, що у них
(ОСОБА_1) земельна ділянка меншого
розміру, просили передати їм 2 метри
земельної ділянки

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, представника
третьої особи з самостійними вимогами,
показання свідка, перевіривши
матеріали справи, вважає позов ОСОБА_1
обгрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню, а позов третьої особи з
самостійними вимогами таким, що
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_3 була
власником земельної ділянки, площею 0,04
га в садівницькому товаристві
«Міжозерний», яка була передана їй у
приватну власність згідно з рішенням
виконавчого комітету Сумської міської
ради від 22.10.1993 року №613, що
підтверджується державним актом на
право приватної власності на землю
серія СМ №02524, виданого Сумською
міською радою 03.03.1995 року,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №2394 (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_3 зазначену земельну
ділянку успадкувала її донька - позивач
ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом
про право на спадщину за законом (а.с.5).

Відповідний реєстраційний напис
державним нотаріусом зроблений в
державному акті на право приватної
власності на землю (а.с.6).

З державного акту на право приватної
власності на землю серії СМ №02524 (а.с.6)
вбачається, що власником суміжної
земельної ділянки з ділянкою, яка
належить позивачці, є відповідач
ОСОБА_2

З державного акту на право приватної
власності на землю, який виданий
ОСОБА_2, вбачається, що згідно з
рішенням виконавчого комітету
Сумської міської ради ОСОБА_2 передано
у приватну власність 0,05 га земельної
ділянки для ведення садівництва в
садівницькому товаристві «Міжозерний»
(а.с.34). Управління Держземагентства у
Сумському районі повідомило, що право
власності на земельну ділянку, площею
0,05 га за адресою м.Суми, садівниче
товариства «Міжозерний» діл.НОМЕР_3
зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с.104).

З додатку №5 до рішення міськвиконкому
від 22.10.1993 року №613 (а.с.65) вбачається, що
ОСОБА_3, а також ОСОБА_2 були передані у
приватну власність земельні ділянки,
площею по 0,04 га. Але в державному акті
на право власності на землю ОСОБА_2
зазначена площа земельної ділянки -
0,05га.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що межа між
земельною ділянкою, яка належить їй, та
земельною ділянкою ОСОБА_2, прокладена
на місцевості невірно, тому звернулася
до землевпорядної організації для
здійснення, в тому числі і правильних
вимірів земельної ділянки. Позивач
ОСОБА_1 уклала договір із
землевпорядною організацією - ПП
«Кадастр-С» для виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості), державної реєстрації
земельної ділянки.

Одним з обов'язків замовника ОСОБА_1 за
цим договором (а.с.19-20) є обов'язок
повідомити власників (користувачів)
суміжних земельних ділянок про дату і
час проведення робіт із закріплення
межовими знаками меж земельної ділянки
в натурі (на місцевості).

Згідно з ст.103 ЗК України власники та
землекористувачі земельних ділянок
зобов'язані співпрацювати при вчиненні
дій, спрямованих на забезпечення прав
на землю кожного з них. Відповідно до ч.1
ст.106 ЗК України власник земельної
ділянки має право вимагати від
власника сусідньої земельної ділянки
сприяння встановленню твердих меж.

Відповідач ОСОБА_2 відмовляється брати
участь у проведенні робіт по
закріпленню межовими знаками меж
земельної ділянки, що підтвердив в
судовому засіданні допитаний як свідок
колишній чоловік ОСОБА_2 - її
представник за довіреністю ОСОБА_6,
зазначивши, що і так існує межа між їх
земельними ділянками.

Дійсно в свідоцтві про право на
спадщину за законом, яке видане ОСОБА_1
щодо спадкування земельної ділянки,
зазначено, що приватизована земельна
ділянка, загальною площею 0,04 га, надана
для садівництва, знаходиться за
адресою м.Суми, садівниче товариство
«Міжозерний», ділянка під номером
НОМЕР_1, кадастровий номер :10:021:0525,
що належала спадкодавцю на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю серія СМ №02524,
виданого Сумською міською радою 03.03.1995
року (а.с.5).

Під час розгляду справи було
встановлено, що інформація відносно
кадастрового номеру та номеру
земельної ділянки була внесена
нотаріусом в свідоцтво про право на
спадщину з довідки про правовий статус
земельної ділянки, яка була видана
ОСОБА_1 Сумською регіональною філією
Сумського міжрайонного реєстраційного
відділення Центру державного
земельного кадастру для подання в
нотаріальну контору.

Викладене підтверджується довідкою
про правовий статус земельної ділянки,
яка міститься в матеріалах спадкової
справи (а.с.137-147).

Сумська міська громадська організація
«Садівницьке об'єднання «Озерне»
доводить, що свідоцтво про право на
спадщину за законом щодо спадкування
земельної ділянки має бути визнано
недійсним, оскільки земельна ділянка
під номером НОМЕР_1 ніколи не належала
на праві власності спадкодавцю, тому
оформлення на неї права власності
вважає незаконним.

Вимоги третьої особи з самостійними
вимогами не підлягають задоволенню.

Згідно з Статутом СМГО «Садівницьке
об'єднання «Озерне» (а.с.124-134) до складу
Сумської міської громадської
організації «Садівницьке об'єднання
«Озерне» входить садівниче товариство
«Міжозерне» в районі Баранівки.
Основними завданнями СМГО
«Садівницьке об'єднання «Озерне» є
надання допомоги членам організації у
вирішенні питань ведення садівництва і
городництва, розробка і надання
пропозицій щодо вирощування
садово-городньої продукції за новими
технологіями, реалізація рішень зборів
організації. З письмових пояснень
представника третьої особи вбачається,
що у власності чи користуванні СМГО
«Садівницьке об'єднання «Озерне» землі
не має.

Підставою для звернення до суду може
бути порушення прав, свобод чи
інтересів позивача. Спадкування ОСОБА_1
після ОСОБА_3 земельної ділянки в
садівничому товаристві «Міжозерний»
не зачіпає прав та інтересів третьої
особи, оскільки третя особа не є
спадкоємцем після ОСОБА_3, ОСОБА_1 не є
членом СМГО «Садівницьке об'єднання
«Озерне», а успадкована позивачем
земельна ділянка не межує із землею
третьої особи.

Згідно з ст.1301 ЦК України свідоцтво про
право на спадщину визнається недійсним
за рішенням суду, якщо буде
встановлено, що особа, якій воно видане,
не мала права на спадкування, а також в
інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до п.27 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
№7 «Про судову практику у справах про
спадкування» іншими підставами для
визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину можуть бути визнання
заповіту недійсним, визнання відмови
від спадщини недійсною, визнання шлюбу
недійсним, порушення у зв"язку з
видачею свідоцтва про право на
спадщину прав інших осіб тощо.

Видачею ОСОБА_1 свідоцтва про право на
спадщину на земельну ділянку, площею 0,04
га в садівничому товаристві
«Міжозерне» не порушені права та
інтереси третьої особи з самостійними
вимогами, тому вимоги СМГО
«Садівницьке об'єднання «Озерне»
задоволенню не підлягають.

На письмові запити суду Управлінням
Держземагенства у Сумському районі
надавалася різна інформація щодо
нумерації земельної ділянки, якою
володіє та користується ОСОБА_1 Так, у
відповіді Управління Держземагенства
у Сумському районі від 20.11.2013 року
(а.с.151) зазначено, що право власності на
земельну ділянку, площею 0,04 га в
садівничому товаристві «Міжозерний»
діл.НОМЕР_2 згідно рішення виконкому
Сумської міської ради №613 від 22.10.1993
року зареєстровано за ОСОБА_3, а у
відповіді від 15.11.2013 року (а.с.160)
зазначено, що право власності на
земельну ділянку, площею 0,04 га в
садівничому товаристві «Міжозерний»
діл.НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_3

Можлива помилка в нумерації земельної
ділянки, якою володіє та користується
ОСОБА_1, не є підставою для відмови в
задоволенні її позову.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є власниками і
користувачами сусідніх земельних
ділянок, із державних актів на право
власності на землю вбачається, що у
сторін є спільна межа земельних
ділянок. З наданого плану земельних
ділянок садівницького об'єднання
«Озерне» також вбачається, що ділянка,
власником якої є ОСОБА_1, яку вона
успадкувала після смерті ОСОБА_3, межує
з земельною ділянкою, яка належить на
праві власності ОСОБА_2

З врахуванням викладеного, суд вважає
необхідним зобов'язати ОСОБА_2
співпрацювати з ОСОБА_1 і сприяти при
вчиненні дій залученою ОСОБА_1
землевпорядною організацією по
встановленню твердих меж між належною
ОСОБА_1 земельною ділянкою та належною
ОСОБА_2 суміжною земельною ділянкою,
садівниче товариство «Міжозерний», що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Згідно з ст.88 ЦПК України з відповідача
ОСОБА_2 на користь позивача підлягає
стягненню судовий збір в розмірі
114грн.70коп.

Стосовно стягнення витрат на правову
допомогу. ОСОБА_1 укладений договір про
надання правової допомоги з адвокатом
ОСОБА_7 07.10.2013 року за позовом СМГО
«Садівницьке об'єднання «Озерне»
(а.с.110-114) і сплачені витрати на правову
допомогу в розмірі 1000грн. Згідно з
Законом України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» розмір компенсації витрат на
правову допомогу не може перевищувати
40 відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій.
Безпосередньо в суді представник
позивача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_7
приймав участь у судових засіданнях
після укладення договору 30.10.2013 року - 60
хвилин, 10.01.2014 року - 30хвилин, 06.02.2014 року
- 30 хвилин, а також 18.02.2014 року - 40 хвилин.
Тільки за участь в трьох судових
засіданнях 30.10.2013 року, 10.01.2014 року та
06.02.2014 року, всього 120 хвилин, розмір
витрат становить 946грн. Враховуючи
участь представника ОСОБА_7 в судовому
засіданні 18.02.2014 року 40хвилин,
ознайомлення з матеріалами справи в
суді, підготовка заперечень на позовну
заяву третьої особи, є обґрунтованим
стягнення витрат на правову допомогу в
розмірі 1000грн.

Керуючись ст.ст.103, 106, 107 ЗК України,
ст.ст.1225, 1301 ЦК України ст..ст.125, 126 ЗК
України в редакції Закону України від
05.03.2009 року №1066-УІ, ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 209,
213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 співпрацювати з
ОСОБА_1 і сприяти при вчиненні дій
залученою ОСОБА_1 землевпорядною
організацією по встановленню твердих
меж між належною ОСОБА_1 земельною
ділянкою та належною ОСОБА_2 суміжною
земельною ділянкою, садівниче
товариство «Міжозерний», що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

В задоволенні позову третьої особи з
самостійними вимогами - Сумської
міської громадської організації
«Садівницьке об'єднання «Озерне» до
ОСОБА_1 про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину,
відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
114грн. 70коп. в відшкодування судового
збору.

Стягнути з Сумської міської
громадської організації «Садівницьке
об'єднання «Озерне» на користь ОСОБА_1
1000грн. в відшкодування витрат на
правову допомогу.

На рішення суду протягом десяти днів з
дня його проголошення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Сумської області через Ковпаківський
районний суд м.Суми. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя
О.А. Котенко