Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц/778/326/14
інстанції Дмитрюк О.В.
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Онищенко
Е.Асуддів:Ломейко В.О. Кухаря С.В.при
секретаріКамінській О.Є.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» на рішення
Шевченківського районного суду
м.Запоріжжя від 22 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного
акціонерного товариства «Сведбанк»,
Публічного акціонерного товариства
«Омега-Банк», Публічного акціонерного
товариства «Альфа Банк», Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи», третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Інспекція з питань захисту прав
споживачів у Запорізькій області про
захист права споживача шляхом визнання
недійсним положення договору, -

В С Т
А Н О В И Л А:

ОСОБА_5 звернулася до суду з вказаним
позовом посилаючись на те, що 25.04.2008
року між нею та ВАТ «Сведбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Сведбанк», укладено кредитний договір
№0703/0408/71-076, за п.1.1 якого банк
зобов'язується надати позичальнику
грошові кошти у вигляді кредиту у
розмірі 75 000 доларів США, на строк з
25.04.2008 року по 25.04.2032 року включно та на
умовах, передбачених у цьому договорі,
а позичальник зобов'язується повернути
кредит, сплатити проценти за
користування кредитом та виконати свої
зобов'язання у повному обсязі у
терміни, передбачені цим договором.

Отримані кошти за кредитним договором
призначалися для розрахунків за
договором купівлі - продажу між
позивачем та ОСОБА_6, ОСОБА_7 з метою
придбання квартири АДРЕСА_1, тому
зазначений договір носить споживчий
характер.

П. 10.11 вказаного кредитного договору, є
несправедливим та дискримінаційним
щодо неї, оскільки містить збільшений
строк позовної давності, що становить 10
років, лише для відповідача, в той час,
як її у праві на збільшену позовну
давність обмежує.

Вважає, що вказаний пункт кредитного
договору є несправедливим відносно неї
як споживача кредитних послуг, чим
порушено рівність сторін договору та
спричинило істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
споживача. Включенням вказаного пункту
до кредитного договору відповідач
порушив ч. 5 ст. 11, ст.ст. 18, 21 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
ч. 1 ст.203 ЦК України.

У зв'язку з незаконністю пункту 10.11
кредитного договору №0703/0408/71-076 від
25.04.2008 p., вона звернулася до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Запорізькій області. За результатами
проведеної перевірки Інспекція з
питань захисту прав споживачів у
Запорізькій області зазначила про
незаконність включення ВАТ «Сведбанк»
вказаного пункту кредитного договору
та запропонувала звернутися до суду із
вимогою визнати недійсним
дискримінаційне положення кредитного
договору.

Враховуючи наведені норми
законодавства та обставини справи,
позивач просить визнати недійсним п.10.11
кредитного договору №0703/0408/71-076 від
25.04.2008 року, укладеного між Відкритим
акціонерним товариством «Сведбанк» та
ОСОБА_5.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 22 листопада 2013
року позов задоволено. Визнано
недійсним пункт 10.11 кредитного
договору №0703/0408/71-076 від 25.04.2008,
укладеного між Відкритим акціонерним
товариством «Сведбанк» та ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі ТОВ «Кредитні
ініціативи» посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати, ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, виходив з того, що п. 10.11
кредитного договору в якому позивач є
стороною, є несправедливим щодо неї,
оскільки містить збільшений строк
позовної давності, що становить 10
років, лише для банку, в той час, як її у
праві на збільшену позовну давність
обмежує.

Проте погодитись із таким висновком
суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону рішення суду
першої інстанції не відповідає.

Судом попередньої інстанції
встановлено, що 25.04.2008 року між ОСОБА_5
та ВАТ «Сведбанк», було укладено
кредитний договір №0703/0408/71-076, за п.1.1
якого банк зобов'язується надати
позичальнику грошові кошти у вигляді
кредиту у розмірі 75 000 доларів США, на
строк з 25.04.2008 року по 25.04.2032 року
включно та на умовах, передбачених у
цьому договорі, а позичальник
зобов'язується повернути кредит,
сплатити проценти за користування
кредитом та виконати свої зобов'язання
у повному обсязі у терміни, передбачені
цим договором (а.с. 6-9).

Відповідно до п. 10.11 вказаного
кредитного договору, сторони
домовились, що строк позовної давності
за будь-якими вимогами Банку, що
випливають з цього договору,
встановлюється тривалістю десять
років (а.с. 9).

Позивач обґрунтовуючи позов вважає, що
включенням вказаного пункту до
кредитного договору відповідач
порушив вимоги ч. 5 ст. 11, ст.ст. 18, 21
Закону України «Про захист прав
споживачів», ч. 1 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів» до
договорів із споживачами про надання
споживчого кредиту застосовуються
положення цього Закону про
несправедливі умови в договорах.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Закону України
«Про захист прав споживачів» продавець
(виконавець, виробник) не повинен
включати у договори із споживачем
умови, які є несправедливими. Умови
договору є несправедливими, якщо
всупереч принципу добросовісності
його наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
споживача.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 21 Закону
України "Про захист прав споживачів"
крім інших випадків порушень прав
споживачів, які можуть бути
встановлені та доведені виходячи з
відповідних положень законодавства у
сфері захисту прав споживачів,
вважається, що для цілей застосування
цього Закону та пов'язаного з ним
законодавства про захист прав
споживачів права споживача вважаються
в будь-якому разі порушеними, якщо:
порушується принцип рівності сторін
договору, учасником якого є споживач.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
повинне виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
ЦК.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов, певних
змістом зобов'язання (неналежне
виконання)

Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні
зобов'язання наступають правові
наслідки, установлені договором або
законом.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про
банки і банківську діяльність"
відносини банку з клієнтом регулюються
законодавством України, нормативно -
правовими актив Національного банку
України та угодами (договорами) між
клієнтом та банком. Кредитний договір є
консенсуальним, оплатним та
двостороннім. Кредитний договір
вважається укладеним з моменту
досягнення згоди по всім істотним
умовам договору.

Отже, вказаний кредитний договір, є
укладеним, про що свідчать підписи
кожної із сторін і є обов'язковим до
виконанні сторонами відповідно до ст.
526 Цивільного кодексу України, згідно
вимог якої зобов'язанні має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодекс), інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що
договір є обов'язковим до виконання
сторонами.

Загальними вимогами для чинності
правочину згідно ст. 203 ЦК України є
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

Так сторони за вказаним кредитним
договором у п. 10.11 домовились, що строк
позовної давності за будь-якими
вимогами Банку, що випливають з цього
договору, встановлюється тривалістю
десять років.

Позивач на дату укладення Договору,
який є предметом спору, мав необхідний
обсяг цивільної дієздатності, що не
заперечується ним.

Зовнішнє волевиявлення позивача
відповідало його внутрішній волі,
умови договору є йому зрозумілими що
підтверджується п. 10.1. Кредитного
договору, відповідно до якого, зокрема,
позичальник усвідомлює та підтверджує,
що умови договору для нього є
зрозумілими, відповідають його
інтересам, є розумними та
справедливими.

Правочин щодо збільшення строку
позовної давності вчинено у формі,
встановленій законом, а саме: в
письмовій формі, відповідно до вимог
ст.ст. 259 ЦК України та підписаний
власноручно ОСОБА_5 і цей факт нею не
оспорюється.

Відповідно до ст. 3 ЦК України,
загальними засадами цивільного
законодавства є зокрема, свобода
договору, яка полягає у визнанні за
суб'єктом цивільного права можливості
укладати договори (або утримуватись
від укладення договорів) і визначати їх
зміст на сні розсуд відповідно до
досягнутої з контрагентом
домовленості.

На думку колегії суддів п. 10.11.
кредитного договору №0703/0408/71-076 від
25.04.2008 року не суперечить загальним
принципам цивільного права, положенням
законів, галузевих законодавчих актів
та нормативно-правових актів,
прийнятих відповідно до Конституції
України.

Збільшення строку позовною давності
для однієї із сторін договору не
говорить про порушується принцип
рівності сторін договору, чи про
істотний дисбаланс договірних прав та
обов'язків на шкоду споживача. Це лише
збільшення строку на право звернення
до суду і тільки у разі порушення умов
договору споживачем, а не встановлення
дисбалансу щодо предмету договору,
його суттєвих положень визначених
законом.

Таким чином, з огляду на вищевикладене,
колегія суддів приходить до висновку
про відсутність правових підстав для
визнання п. 10.11. кредитного договору
недійсним, а тому рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2013
року у цій справі скасувати та
ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_5 про захист
права споживача шляхом визнання
недійсним положення договору
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: