Справа № 558/818/13-ц
провадження 2/558/31/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 року
Демидівський районнний суд

Рівненської області

У складі:

одноособово судді Олексюк А.О.

при секретарі Савковій Г.М.

з участю:

позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною
заявою, в якій просить стягнути з
ОСОБА_2 заборгованість за договором
позики в сумі 14 238 гривень 50 копійок.

В обгрунтування позовних вимог
позивач вказав, що 9 квітня 2012 року між
ним та ОСОБА_2 було укладено договір
позики грошових коштів, посвідчений
приватним нотаріусом Демидівського
районного нотаріального округу
Рівненської області. ОСОБА_2 позичила у
нього гроші в сумі 25 236 гривень. Згідно
з договором, вона була зобов'язана
повернути дані кошти частинами,
щомісячно до 15 травня 2013 року. Взяті на
себе зобов'язання відповідачка
виконала частково, загальна
заборгованість по договору позики
становить 14 238 гривень 50 копійок.

Позивач, посилаючись на норми
ст.ст. 525,526,530,1049 Цивільного кодексу
України вважає , що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Позивач просить суд стягнути з
відповідачки ОСОБА_2 на його користь
заборгованість за договором позики в
сумі 14 238 гривень 50 копійок без
урахування встановленого індексу
інфляції та річних процентів від
простроченої суми.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позов підтримав повністю з
підстав викладених у позовній заяві та
пояснив, що відповідачка на сьогодні
борг не повернула, а тому просить його
позов задоволити повністю.

Відповідачка ОСОБА_2 позов
визнала повністю, суду пояснила, що
дійсно позичала у ОСОБА_1 грошові кошти
в сумі 25 236 гривень. Частково кошти
повернула, заборгованість становить 14
238 гривень 50 копійок.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідачки, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

У відповідності з ч.4 ст.174 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Згідно зі ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Частина друга статті 1074 Цивільного
кодексу України вказує на те,що
підтвердженням укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

В судовому засіданні досліджено
договір позики грошових коштів від
9.04.2012 року (а.с.9). Встановлено, що ОСОБА_2
позичила у ОСОБА_1 гроші в сумі 25 236
гривень терміном до 15 травня 2013 року.
Договір позики вчинений у письмовому
вигляді, завірений круглою печаткою та
рукописним підписом приватного
нотаріуса Демидівського районного
нотаріального округу Рівненської
області ОСОБА_3

Норми ст. 526 Цивільного кодексу України
вказують на те, що зобов'язання повинно
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та чинного
законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 та ч.1 ст.1050
Цивільного кодексу України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем ) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо
позичальник не повернув суму позики,
він зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до ст. 625 ЦК України.
Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. При цьому боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

Згідно з нормами ст.ст.79, 88
Цивільного процесуального кодексу
України,стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати, які складаються з судового
збору та витрат , пов'язаних з розглядом
справи. Однією із складових витрат,
пов'язаних з розглядом справи, є
витрати на правову допомогу.

В матеріалах справи в наявності
письмові докази, які підтверджують
сплату позивачем ОСОБА_1 судового збору
та грошових коштів на правову допомогу
( а.с.1, а.с.11).

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.
526, 527, 530, 1050 Цивільного кодексу України,
ст. ст . 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість за договором позики в
сумі 14 238 (чотирнадцять тисяч двісті
тридцять вісім) гривень 50 копійок та
судові витрати: 229 (двісті двадцять
дев'ять) гривень 40 копійок судового
збору, та 500 (п»ятсот) гривень 00 копійок
витрат за надання правової допомоги.

Рішення може бути оскаржене до судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Рівненської області
через Демидівський районний суд шляхом
подання в десятиденний строк з дня його
проголошення, апеляційної скарги.

Суддя Демидівського районного суду

Рівненської області
А.О.Олексюк