АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1078/14Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 45 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від "03" березня 2014 р. по справі за позовом ОСОБА_6 до Виконавчого комітету Черкаської міської ради ,третя особа: Обласне об'єднання колгоспних ринків Черкаської обласної спілки споживчих товариств про визнання незаконним і недійсним та скасування в частині рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради №85 від 25 лютого 1997 року та державного акта на право постійного користування землею серії ЧР №24-143 від 30 травня 1997 року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року позивач звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Черкаської міської ради, третя особа: Обласне об'єднання колгоспних ринків Черкаської обласної спілки споживчих товариств про визнання незаконним і недійсним та скасування в частині рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради №85 від 25.02.1997 р. та державного акта на право постійного користування землею серії ЧР №24-143 від 30.05.1997 р.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради народних депутатів №464 від 31 серпня 1995 року їй була відведена земельна ділянка площею 6 кв. м. по вул. Гоголя, 270 в м. Черкаси в тимчасове користування на умовах оренди.

В подальшому, на підставі рішення ВК Черкаської міської ради №219 від 21 квітня 1997 року їй була відведена земельна ділянка, площею 55,4 кв.м. по вул. Гоголя, 270 в м. Черкаси в тимчасове користування на умовах оренди, в наслідок чого розмір земельної ділянки був збільшений.

Крім того, надання в оренду вказаної земельної ділянки було закріплено ще і в рішенні Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 861 від 24 грудня 1997 року.

На підставі зазначених вище документів, 26 грудня 1997 року між ВК Черкаської міської ради та позивачкою був укладений договір оренди земельної ділянки, площею 55,4 кв. м. під розміщення павільйону продовольчих товарів, зареєстрований в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею того ж дня за № 842.

Крім того, на підставі дозволу Черкаської міської ради та всіх відповідних державних установ, в 1996 році на земельній ділянці по вул. Гоголя, 270 в м. Черкаси ОСОБА_6 за власні кошти, у відповідності з будівельно-технічними нормами, збудувала торгівельний павільйон, площею 55,4 кв.м.

20 жовтня 1997 року вказаний торговий павільйон, був прийнятий в експлуатацію комісією Черкаської міської ради, яка була створена згідно з рішенням міськвиконкому від

18 лютого 1997 року № 62, за результатами чого був складений акт № 141 від 20 жовтня 1997 року.

Позивачка вказувала, що в подальшому, її відносини з Черкаським міськвиконкомом з приводу оренди цієї зе'мельної ділянки підтверджуються листом першого заступника міського голови № 4277-2 від 15 серпня 1999 року, висновком управління містобудування та архітектури міськвиконкому № 358/14 від 12 березня 2001 року про погодження відведення даної земельної ділянки для оренди та листом заступника міського голови № 4946-01-25 від 11 червня 2008 року, а 26 серпня 2004 року вона знову зверталась до Черкаського міськвиконкому із заявою про надання їй в оренду строком на 49 років спірної земельної ділянки.

З огляду на наведене, ОСОБА_6 зазначила, що, починаючи з 1995 року по даний час, вона користується земельною ділянкою, площею 55,4 кв. м. по вул. Гоголя, 270 в м. Черкаси і яка належить Черкаській міській раді.

Однак, як стало відомо, Обласне об'єднання колгоспних ринків Черкаської обласної спілки споживчих товариств , звернулось до господарського суду з позовом до неї, в якому просить суд зобов'язати останню звільнити займану нею з 1995 року земельну ділянку та демонтувати капітальну будівлю - торговий павільйон, оскільки на підставі рішення Черкаського міськвиконкому № 85 від 25 лютого 1997 року об'єднанню була надана в постійне користування земельна ділянка площею 6,9901 га., до якої входить і земельна ділянка площею 55,4 кв. м., якою з 1995 року користується ОСОБА_6 і на якій в 1996 році, тобто ще до виділення об'єднанню, збудований торговий павільйон.

На підставі вищевказаного рішення відповідача, Обласному об'єднанню колгоспних ринків Черкаської обласної спілки споживчих товариств був виготовлений Державний акт на право постійного користування землею серії ЧР № 24-143 від 30 травня 1997 року.

ОСОБА_6 вказувала, що вважає рішення Черкаського міськвиконкому № 85 від 25 лютого 1997 року незаконним, так як при відведенні земельної ділянки в постійне користування об'єднанню її межі з нею не узгоджувались, що є порушенням ч. 2 ст. 198 Земельного кодексу України. На час прийняття оскаржуваного рішення, на спірній земельній ділянці вже знаходився торговий павільйон, збудований позивачем та належний їй. Більше того, магазин являється капітальною спорудою, оскільки має фундамент, цегляні несучі стіни, бетонні перекриття та капітальний дах. Крім того, між позивачем та відповідачем в цей час існували договірні відносини з приводу володіння та користування спірною земельною ділянкою.

За таких обставин, ухваливши рішення, відповідач фактично позбавив позивача права володіння та користування магазином, який був нею збудований за свої кошти, завдавши їй значної матеріальної шкоди, а тому ОСОБА_6 просила суд визнати незаконним і недійсним та скасувати рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради №85 від 25 лютого 1997 року в частині надання Обласному об'єднанню колгоспних ринків Черкаської обласної спілки споживчих товариств в постійне користування земельної ділянки, площею 55,4 кв.м по вул. Гоголя, 270.

Крім того, позивачка просила суд визнати незаконним і недійсним та скасувати в частині надання Обласному об'єднанню колгоспних ринків Черкаської обласної спілки споживчих товариств в постійне користування земельної ділянки, площею 55,4 кв.м по вул. Гоголя, 270, державний акт на право постійного користування землею серії ЧР № 24-143 від 30 травня 1997 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №89.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість та незаконність даного рішення, неповне з'ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції вказав, що рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради №85 від 25 лютого 1997 року в частині надання Обласному об'єднанню колгоспних ринків Черкаської обласної спілки споживчих товариств в постійне користування земельної ділянки, площею 55,4 кв.м по вул. Гоголя, 270 в м. Черкаси прийнято у межах та у спосіб, передбачений земельним законодавством, який діяв на момент прийняття рішення. Право у ОСОБА_6 на земельну ділянку починаючи з 1998 року не виникало. Земельною ділянкою позивачка користувалась на підставі договору від 30 грудня 2002 року між Черкаським обласним об'єднанням ринків та ОСОБА_6 про надання місця для тимчасового розташування палатки, кіоску, павільйону та відшкодування витрат на утримання та експлуатацію ринку в м.Черкаси, за умовами якого об'єднання ринків надає місце на Центральному ринку для тимчасового розташування палатки, кіоску, павільйону, розміром 55,4 кв.м.

Крім того, районний суд вважав, що названа справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 звернулося до суду з цим позовом у порядку цивільного судочинства як фізична особа.

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що випливають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли, розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як вбачається з витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ОСОБА_6 має статус фізичної особи-підприємця і не перебуває у процесі припинення. (а.с.25)

Зі змісту рішення ВК Черкаської міської ради від 31 серпня 1995 року №464 вбачається, що за результатами розгляду клопотань юридичних осіб, земельна ділянка, площею 6 кв.м, була виділена ОСОБА_6 в тимчасове користування на умовах оренди під торговий кіоск. (а.с. 6)

Рішенням ВК Черкаської міської ради від 21 квітня 1997 року №219 позивачці була відведена земельна ділянка, площею 55,4 кв.м. під павільйон громадського харчування. (а.с. 7)

26 грудня 1997 року між ВК Черкаської міської ради та приватним підприємцем ОСОБА_6 було укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки під розміщення павільйону продовольчих товарів. (а.с. 9)

За таких обставин, оскільки земельна ділянка була виділена позивачці як фізичній особі-підприємцю під розміщення павільйону громадського харчування, тобто, для ведення підприємницької діяльності, правовідносини, які мали місце між сторонами по справі носять господарський характер.

У силу вимог ч.3 ст.61 ЦПК України, господарський характер правовідносин та статус ОСОБА_6 як фізичної особи-підприємця, визнаний рішенням Господарського суду Черкаської області від 26 вересня 2013 року у справі за позовом обласного об'єднання колгоспних ринків Черкаської обласної спілки споживчих товариств до фізичної особи-суб'єкті підприємницької діяльності ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Згідно зі п.6 ч.1 ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму ВСУ від 16 квітня 2004 року №7 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ від 19 березня 2010 року №2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб'єктного складу їх учасників. Ті земельні та пов'язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами.

Таким чином, спір між сторонами виник з приводу земельних правовідносин між юридичними особами та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, а тому цей спір мав вирішуватися в порядку господарського, а не цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження по справі з підстав, визначених ст. 205 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 205, 307, 310, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 -задаовльнити частково

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від "03" березня 2014 р. по справі за позовом ОСОБА_6 до Виконавчого комітету Черкаської міської ради ,третя особа: Обласне об'єднання колгоспних ринків Черкаської обласної спілки споживчих товариств про визнання незаконним і недійсним та скасування в частині рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради №85 від 25 лютого 1997 року та державного акта на право постійного користування землею серії ЧР №24-143 від 30 травня 1997 року.

скасувати, а провадження по справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту проголошення.

Головуючий : Б. Б. Вініченко

Судді : С. І. ОСОБА_8 ОСОБА_4