АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/8258/14
інстанції: Гайдук Л.П.
Категорія: стягнення аліментів
Доповідач: Коростійова В.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року судова
колегія судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської
області в складі:

головуючого - Коростійової
В.І.,

суддів: - Гуцал Л.В.,
Крилової Т.Г.,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Дзержинського районного
суду міста Харкова від 15 жовтня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про стягнення аліментів та додаткових
витрат на утримання неповнолітніх
дітей, -

в с т а н о в и л а:

1 липня 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з вказаним позовом, який уточнила
14 жовтня 2014 року.

Просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на
утримання дітей - ОСОБА_5 і ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі -
по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно з
моменту звернення до суду із позовом до
досягнення ними повноліття; додаткові
витрати у зв'язку з розвитком
здібностей дітей по сплаті за навчання
у хореографічній школі і «Ekcelent English
School» - по 250 грн. і 280 грн. щомісячно на
кожну дитину; у зв'язку із хворобою
ОСОБА_5, яка хворіє на атопічний
дерматит еритоматозно-сквамозної
форми - на придбання ліків, косметичних
засобів по 252,96 грн. щомісячно і
дієтичного харчування - 1656 грн.
щомісячно; санітарно-курортне
лікування, вартисть путівки складає 4900
грн. на рік.

В обгрунтовання позову посилалась на
те, що діти проживають з нею і
знаходяться на її утриманні. ОСОБА_3 є
батьком дітей, зобов'язаний їх
утримувати, проте від цього обов'язку
ухиляється. Має дохід 25000 грн.
щомісячно, є людиною забезпеченою. Вона
є безробітною, перебуває на обліку у
центрі зайнятості, де отримує 500 грн.

Відповідач проти позову заперечував,
посилаючись на те, що щомісячно
надсилає позивачці на утримання двох
дітей 1000 грн. Крім дітей ОСОБА_6 і ОСОБА_5
він утримує трьох неповнолітніх дітей
від інших шлюбів. На його утриманні
знаходяться батьки пенсіонери. Його
дохід є мінливим і складає близько 5000
грн. на місяць. З урахуванням його
майнового і сімейного стану, має
можливість надавати допомогу дітям
ОСОБА_6 і ОСОБА_5 не більше, ніж 1500 грн.
щомісячно на двох дітей. Він придбав
для ОСОБА_4 квартиру, яку вона здає в
оренду і отримує за це дохід.

Рішенням Дзержинського районного суду
міста Харкова від 15 жовтня 2014 року
позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4: аліменти на утримання
доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій
грошовій сумі - 500 грн. щомісячно,
починаючи з 1 липня 2014 року, а з 1 жовтня
2014 року - 1000 грн. щомісячно, та додаткові
витрати - по 255 грн. щомісячно, починаючи
з 1 липня 2014 року до повноліття дитини;
аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 по
1000 грн. щомісячно, починаючи з 1 липня 2014
року, а з 1 жовтня 2014 року - 1500 грн.
щомісячно, а також додаткові витрати -
по 255 грн. щомісячно до досягнення
дитиною повноліття, починаючи з 1 липня
2014 року, а також одноразово - витрати на
лікування 758,89 грн. і на
санітарно-курортне лікування 4900 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просе
рішення суду першої інстанції
скасувати і ОСОБА_4 у позові відмовити.
При цьому посилається на: неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Перевіряючи законність і
обгрунтованість судового рішення
відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України
- у межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції,судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - зміні, з підстав,
передбачених п.п. 3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК
України.

Судом першої інстанції встановлено і
підтверджено наявними у справі
доказами, що ОСОБА_4 і ОСОБА_3 мають
спільних дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1, і
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12, 13).

Встановлено також і не заперечується
відповідачем ОСОБА_3, що діти мешкають з
матір'ю - ОСОБА_4

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

З огляду на це, суд першої інстанції
дійшов обгрунтованого висновку про те,
що ОСОБА_3 зобов'язаний утримувати
своїх доньок.

Правильно суд обрав і спосіб сплати
аліментів.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Вибір способу сплати аліментів
залежить від конкретних обставин
справи, зокрема від того, чи є заробіток
(доход) платника аліментів стабільним,
який характер має його дохід
(натуральна чи грошова форма), який
порядок сплати є найбільш зручним для
одержання аліментів, тощо. При виборі
способу сплати аліментів суд повинен
виходити із того, щоб інтереси дитини
були найбільш захищеними.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.184 СК України,
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд, за заявою
платника або одержувача, може
визначити розмір аліментів у твердій
грошовій сумі. Розмір аліментів,
визначений у твердій грошовій сумі,
підлягає індексації відповідно до
Закону.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 працює у ТОВ «РТМ-Україна» на
посаді директора технічного і його
середньомісячний заробіток складає 2700
грн. (а.с.47)

Крім того, ОСОБА_3 зареєстрований у
державній податковій інспекції у
Київському районі міста Харкова як
фізична особа-підприємець, займається
рекламною діяльністю.

За таких обставин, суд дійшов
обґрунтованого висновку, що ОСОБА_3 має
нерегулярний, мінливий дохід і
визначив спосіб сплати аліментів - у
твердій грошовій сумі.

Проте суд визначив розмір аліментів
без урахування вимог ст.182 СК України, з
огляду на це, судова колегія вважає за
необхідне рішення суду першої
інстанції у частині стягнення
аліментів змінити.

Відповідно до ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан та матеріальне
становище платника аліментів:
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків , дочки, сина, інші
обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів
судова колегія виходить із вимог ст.182
СК України.

При цьому виходить із того, що на час
ухвалення оскаржуваного рішення
ОСОБА_4 не працювала, перебувала на
обліку у Харківському міському центрі
зайнятості, як безробітна, де
отримувала дохід 555,11 грн. (а.с.98)
Наразі проходить термін стажування на
посаді головного спеціаліста відділу
інформаційно-комп'ютерного
забезпечення апарату обласної
державної адміністрації. ОСОБА_3 працює
директором технічним у ТОВ
«РТМ-Україна» і отримує
середньомісячну заробітну плату 2700
грн. Крім того, займається рекламним
бізнесом, від якого згідно даних
державної податкової інспекції у
Київському районі міста Харкова у 2014
році доходу не отримував (а.с.52, 111-116).

ОСОБА_3, крім ОСОБА_5 і ОСОБА_6, має ще
трьох неповнолітніх дітей, яких
повинен утримувати: ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.53, 56, 59).

Рішенням Київського районного суду
міста Харкова від 9 червня 2010 року
ОСОБА_3 зобов'язано сплачувати на
утримання синів ОСОБА_8 і ОСОБА_7 по 1000
грн. щомісячно до їх повноліття (а.с.129)

Доньку ОСОБА_9 відповідач утримує
добровільно.

За таких обставин, судова колегія
визначає розмір аліментів на утримання
ОСОБА_5 і ОСОБА_6 по 700 грн. щомісячно на
кожну дитину.

Підлягає зміні рішення суду першої
інстанції і у частині стягнення з
ОСОБА_3 додаткових витрат на утримання
дітей.

Відповідно до ст.185 СК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або

покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

Судом першої інстанції встановлено
і підтверджено наявними у справі
доказами, що ОСОБА_5 і ОСОБА_6
навчаються: у Харківській
хореографічній школі, оплата за
навчання у якій складає 250 грн.
щомісячно на кожну дитину; у «Ekcelent English
School», оплата за навчання у якій складає
280 грн. щомісячно на кожну дитину
(а.с.15-17).

Судова колегія вважає, що участь
батька і матері дітей у зазначених вище
додаткових витратах має бути рівною, а
тому вважає за необхідне стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 додаткові
витрати на навчання дітей ОСОБА_5 і
ОСОБА_6 у Харківській хореографічній
школі - по 125 грн. щомісячно на кожну
дитину та у «Ekcelent English School» - по 140 грн.
щомісячно на кожну дитину на весь
період їх навчання у вказаних
навчальних закладах.

У частині стягнення додаткових
витрат у зв'язку з хворобою ОСОБА_5 з
приводу алергії і дерматиту, а саме - на
дієтичне харчування, медикаментозне
лікування та санітарно-курортне
лікування, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
відмовою у позові у зв'язку з
недоведеністю у цій частині позовних
вимог.

Із довідки головного лікаря
комунального закладу «Харківська
міська поліклініка №14» від 2 червня 2014
року, виданої на запит представника
позивачки, і довідки цього медичного
закладу вбачається, що ОСОБА_5
перебуває на диспансерному обліку з
приводу атопічного дерматиту
еритоматозно-сквомозна розповсюджена
форма харчової алергії, потребує
відповідного медичного і
санітарно-курортного лікування та
дієтичного харчування (а.с.26-33).

На підтвердження витрат на
медикаментозне лікування відповідачка
не надала відповідних рецептів лікарів
щодо необхідності придбання ліків та
чеків і рахунків на їх придбання.

На підтвердження витрат на дієтичне
харчування позивачка не надала доказів
того, що дієтичне харчування ОСОБА_5
визначено дієтологом чи лікарем, який
лікує дитину, за нормами Міністерства
охорони здоров'я України, як і довідок
відповідних органів місцевого
самоврядування, торгівельних
організацій щодо середньої ціни на
продукти харчування у період їх
придбання.

Необхідність санітарно-курортного
лікування не підтверджена випискою їз
історії хвороби ОСОБА_5 щодо
необхідності санаторно-курортного
лікування відповідного спрямування та
довідкою про вартість такої путівки
відповідного санаторно-лікувального
закладу.

Керуючись ч.1 ст.303, ст.304, п.3 ч.1 ст.307,
п.п. 3, 4 ч.1 ст. 309, ст.313, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Дзержинського районного суду
міста Харкова від 15 жовтня 2014 року
змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 і
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій
сумі по 700 (сімсот) гривень щомісячно на
кожну дитину, починаючи з 1 липня 2014
року до досягнення ними повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у
твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
додаткові витрати на навчання дітей
ОСОБА_6 і ОСОБА_5 у Харківській
хореографічній школі - по 125 (сто
двадцять п'ять) гривень щомісячно на
кожну дитину та у «Ekcelent English School» - по 140
(сто сорок) гривень щомісячно на кожну
дитину, починаючи з 1 липня 2014 року - на
весь час навчання.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: