У Х В А Л А

17 листопада 2014 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ТДВ СК «Плюс» про відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та адвокат ОСОБА_2 звернулися в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 та ТДВ СК «Плюс» про відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди.

Позовна заява подана з порушенням вимог п.п. 5, 6, ч. 2, ч.ч. 3-5 ст. 119 ЦПК України, оскільки не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, до заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору, у позовній заяві не зазначено дати її подання та позовна заява не відповідає іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0.2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати та немайнового характеру у розмірі 0.2 розміру мінімальної заробітної плати. Згідно ч. 3 ст. 6 Закону Україна «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Підстав для звільнення від сплати судового збору за подання даного позову, передбачених ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не встановлено, оскільки зміст позовної заяви не містить відповідного клопотання та його обгрунтування.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

У відповідності до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає позов у межах заявлених позовних вимог, однак всупереч вказаних вимог Закону, зміст позовної заяви не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину порушення, невизнання або оспорювання його цивільного права відповідачем ТДВ СК «Плюс», зокрема, про звернення позивача до страхової компанії, здійснення страхових виплат або відмови у їх здійсненні.

Крім того, позивачем не зазначено фактичне місце перебування (знаходження) відповідача, оскільки в позовній заяві зазначена адреса його реєстрації та приєднано ухвалу апеляційного суду, з якої вбачається, що відповідачу ОСОБА_3 призначено реальну міру покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Тому, необхідно вказати в позовній заяві адресу місця установи відбування покарання відповідачем, оскільки згідно з ч. 6 ст. 76 ЦПК України особі, яка бере участь у справі, і відбуває покарання у виді позбавлення волі на певний строк, повістка та інші судові документи вручаються під розписку адміністрацією місця утримання цієї особи.

Як вбачається з позовної заяви, така подана ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2, однак у порушення вимог ч. 8 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви не додано довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження адвоката.

Згідно розяснень, наданих у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Частиною 1 ст. 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи наведене, вважаю, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ч. 1 ст. 121 ЦПК України та залишити її без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 121 ч. 1 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ТДВ СК «Плюс» про відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди залишити без руху.

Повідомити позивачу про необхідність усунення недоліків заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку, якщо недоліки не будуть усунені в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4