Справа №2/259/326/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2014 року
місто Донецьк

Куйбишевський районний суд м.
Донецька у складі:

головуючого - судді
Ларіонової Н.М.,

при секретарі Малай Н.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі районного суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
домоволодіння,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду і просить
визнати за нею в порядку спадкування за
законом право власності на житловий
будинок, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3 Позов мотивований
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько
ОСОБА_3, після смерті якого залишилося
спадкове майно у вигляді житлового
будинку з житловою прибудовою та
надвірними будівлями АДРЕСА_1.
Спадкоємцями першої черги є позивачка
та відповідачка, яка не претендує на
спірне домоволодіння та відмовилася
від нього на користь позивачки. Після
смерті батька ОСОБА_3 позивачка
звернулася до нотаріальної контори для
оформлення своїх спадкових прав, однак
отримала відмову у здійснені
нотаріальних дій, мотивовану тим, що
правовстановлюючий документ на
спадкове майно - дублікат договору на
право забудови вільної земельної
ділянки - не є документом, який би
підтверджував право власності
спадкодавця на житловий будинок з
житловою прибудовою та з надвірними
побудовами, що знаходиться за вказаною
адресою.

В судовому засіданні позивачка
підтримала свої позовні вимоги та дала
пояснення, аналогічні викладеним в
позові обставинам, пояснивши, що тільки
в судовому порядку має можливість
захистити спадкові права, оскільки при
житті її батько ОСОБА_3 не оформив
правовстановлюючій документ.

Відповідачка до судового засідання не
з'явилася, надала суду заяву, в якій
просить розглянути справу за її
відсутності, в зв'язку зі станом
здоров'я через похилий вік не може бути
присутньою в судовому засіданні.
Вказує, що позов визнає повністю, на
спадкове майно не претендує.

Суд, встановивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, приходить до
таких висновків.

Матеріалами справи встановлено, що на
підставі дублікату договору на право
забудови вільної земельної ділянки від
26.01.1948 р., посвідченого 24.02.1948 р.
державною нотаріальною конторою м.
Сталіно Донецької області,
зареєстрованого за № 9032 у
Куйбишевському райкомгосп, виданого
сталінською державною нотаріальною
конторою 20.05.1950 р., реєстраційний № 27691,
ОСОБА_3 була виділена земельна ділянка
площею 800 кв.м. для будівництва
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Ради
депутатів трудящихся від 24.07.1968 р. № 46,
був затверджений акт прийому в
експлуатацію житлового будинку літ А-1
по АДРЕСА_1, та господарські споруди
згідно акту.

Таким чином, на час розгляду справи
вищевказане домоволодіння не є
самочинно збудованим та право
власності у ОСОБА_3 виникло на підставі
ЦК України (1963 р.), який не передбачав
обовьязкову державну реєстрацію
об'єктів нерухомого майна.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що
підтверджено свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданого міським ВДРАЦС
Куйбишевського районного управління
юстиції у м. Донецьку ІНФОРМАЦІЯ_3 Після
його смерті залишилось спадкове майно
у вигляді вищевказаного домоволодіння.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2, виданого ЗАГС
м. Сталіно 19.08.1947 р., та свідоцтвом про
укладання шлюбу серії НОМЕР_3, виданого
Куйбишевським ЗАГС м. Донецька 17.08.1974 р.

Відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є
донькою ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_4, виданого Куйбишевським ЗАГС м.
Донецьк 23.11.1953 р., та свідоцтвом про
укладання шлюбу серії НОМЕР_5, виданого
Палацом Щастя м. Донецька 26.07.1974 р..

У відповідності зі ст.1261 ЦК України (в
редакції 2003 року) спадкоємцем першої
черги за законом після смерті ОСОБА_3 є
діти спадкодавця - ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
Інших спадкоємців не має (дружина
спадкодавця - ОСОБА_4 померла раніше,
ІНФОРМАЦІЯ_4).

Згідно повідомлення з П'ятої донецької
державної нотаріальної контори від
03.12.2013 р. № 1630/01-16 після смерті ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, до П'ятої
донецької державної нотаріальної
контори 18.02.1999 р. звернулася ОСОБА_1,
відкрита спадкова справа № 115/1999.
Свідоцтво про право на спадщину не
видавалося. Після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 відкрита спадкова
справа № 32/2013 приватним нотаріусом
ОСОБА_5

Відповідно до ст.1268 ч.1 ЦК України,
спадкоємець за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно заяви ОСОБА_2 № 93 від 18.09.2013 р., зі
спадкової справи № 32/2013 р. Донецького
міського нотаріального округу,
вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її
батько ОСОБА_3, який залишив на ім'я
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заповіт, посвідчений
П'ятою донецькою державною
нотаріальною конторою 10.08.2001 р. за
реєстровим № 3-60. Вона також є
спадкоємицею І черги. Вказано, що
ОСОБА_2 відмовляється від прийняття
спадщини за законом і за заповітом на
користь ОСОБА_1

Таким чином, спадщину після смерті
ОСОБА_3 прийняла позивачка, оскільки у
відповідності до ст.ст.1269 ч.1, 1270 ч.1 ЦК
України звернулася до нотаріуса у
встановлений законом строк з письмовою
заявою після смерті батька, а
відповідачка у відповідності до ст.1273
ч.1 ЦК України відмовилася від
прийняття спадщини після смерті батька
на користь позивачки.

Відповідно до постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії № 262/02-31 від
09.11.2013 р., виданої приватним нотаріусом
ДМНО ОСОБА_5, ОСОБА_1 відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті її батька ОСОБА_3
на житловий будинок з житловою
прибудовою та надвірними побудовами,
що знаходяться у місті АДРЕСА_1
мотивоване тим, що правовстановлюючий
документ на спадкове майно - дублікат
договору на право забудови вільної
земельної ділянки - не є документом,
який би підтверджував право власності
спадкодавця на житловий будинок з
житловою прибудовою та з надвірними
побудовами, що знаходиться у АДРЕСА_1.

Згідно домової книги на житловий
будинок АДРЕСА_1, у вказаному житловому
будинку зареєстрованим ніхто не
значиться.

Як вбачається з технічного паспорту
станом на житловий будинок АДРЕСА_1, яке
належить та зареєстровано за ОСОБА_3 на
підставі саме дублікату договору на
право забудови вільної земельної
ділянки від 26.01.1948 р., посвідченого
24.02.1948 р. державною нотаріальною
конторою м. Сталіно Донецької області,
виготовленого БТІ м.Донецька станом на
15.05.2013 р., вказане домоволодіння
складається з: житлового будинку А,
загальною площею 58,9 кв.м., житловою - 24,6
кв.м., житлової прибудови літ А1-1,
загальною площею 13,6 кв.м., житловою 13,6
кв.м., прибудови літ «а», прибудови літ.
«а1», ганку літ «а2», погребу літ «а3»,
літньої кухні «Б», ганку літ. « б», сараю
літ. «В», душу літ «Г», убиральня літ.
«Д», ганку літ. «д», навісу літ. «Е»,
сараю літ «Ж», навісу літ. «З»,
трубопроводу +, огородження № 1-4,
тротуару І.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що позивачка не оформила
спадщину у нотаріальній конторі,
оскільки при житті її батько ОСОБА_3 не
оформив правовстановлюючий документ
на спірне домоволодіння.

Згідно ст. 346 п. 11 ЦК України право
власності припиняється у зв'язку зі
смертю власника. Крім того, у
відповідності до ст.3 ч.4 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» (від
01.07.2004 р.) передбачено, що права на
нерухоме майно, яка виникло до набуття
чинності даним Законом, вважається
дійсним в разу відсутності державної
реєстрації, передбаченою цим Законом,
при умові, що на час виникнення прав
діяло законодавство, яке не
передбачало обов'язкової реєстрації
таких прав.

У відповідності до ст.328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.

На підставі ст.16 ч.2 п.1 ЦК України
способом захисту цивільних справ є
визнання права.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що позивачка позбавлена
іншої можливості захистити свої
спадкові права, крім визнання цього
права власності в судовому порядку.

Визнання відповідачем позову не
суперечить закону, не порушує права і
інтереси відповідачів або інших осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги є обґрунтованими,
заснованими на законі, знайшли своє
підтвердження в ході судового
розгляду, у зв'язку з чим підлягають
задоволенню.

На підставі ст.ст.16, 328, 1261, 1267, 1268, 1269 ЦК
України (у ред. 2003 р.), керуючись ст.ст.10,
11, 60, 212, 213, 214-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на домоволодіння -
задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок та надвірні побудови,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та
складається з: житлового будинку А,
загальною площею 58,9 кв.м., житловою - 24,6
кв.м., житлової прибудови літ А1-1,
загальною площею 13,6 кв.м., житловою 13,6
кв.м., прибудови літ «а», прибудови літ.
«а1», ганку літ «а2», погребу літ «а3»,
літньої кухні «Б», ганку літ. « б», сараю
літ. «В», душу літ «Г», убиральня літ.
«Д», ганку літ. «д», навісу літ. «Е»,
сараю літ «Ж», навісу літ. «З».

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Куйбишевський районний суд
м.Донецька шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Куйбишевського

районного суду м. Донецька
Н.М.
Ларіонова