Справа № 468/1359/13-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

21.02.2014 року Баштанський районний суд
Миколаївської області в складі
головуючого судді Янчук С.В., при
секретарі Медведєву Д.В., за участю
сторін розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Баштанка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія - ВАН»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «АРЧИ» про визнання
договору купівлі - продажу нерухомого
майна недійсним та витребування його з
чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання недійсним договору купівлі-
продажу нерухомого майна недійсним та
витребування його з чужого незаконного
володіння. На підтвердження позовних
вимог в заяві та в судовому засіданні
представники позивача зазначили, що
нежитлові об'єкти - свиноферма та ВРХ на
праві приватної власності належали
позивачеві про що свідчить свідоцтво
про право власності на нерухоме майно,
виданого на підставі рішення виконкому
Пісківської сільської ради
Баштанського району та зареєстроване в
Баштанському РБТІ. 4 серпня 2011 року
була укладена нотаріально посвідчена
довіреність, якою позивач уповноважив
ОСОБА_2 представляти його інтереси,
пов'язані із продажем нежитлового
об'єкту - свиноферми, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та ВРХ, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_2. Вказані об'єкти
були продані ОСОБА_2 товариству з
обмеженою відповідальністю «Компанія -
ВАН» на підставі договорів
купівлі-продажу: нежитловий об'єкт ВРХ
від 26.08.2011 року загальною вартістю 1414837
гривень та свиноферму загальною
вартістю 1669585 гривень. Умовами
договору, відповідно до п. 3.1,3.2
розрахунок за відчужене майно
встановлений в грошовій формі - грошова
одиниця гривня. Однак грошових коштів
від продажу вказаного майна позивач
від ОСОБА_2 не отримав. Жодного слова в
довіреностях та ніякої усної та
письмової домовленості розрахунків
векселями чи іншими цінними паперами
не було, таким чином звертаючи увагу на
дати укладання договорів про
узгодження та порядок розрахунку від 18
серпня 2011 року та договорів
купівлі-продажу нерухомого майна 23
серпня 2011 року та 26 серпня 2011 року,
зміст договорів купівлі-продажу в
частині порядку розрахунків за
придбані об'єкти не відповідає
договірним умовам схваленими раніше
датою договорів про узгодження цін та
порядку розрахунку. ОСОБА_2 не узгодив
та не повідомив позивача про укладання
договорів, узгодження ціни та порядку
розрахунків вексельною системою, таким
чином не повідомивши про це ввів
позивача в оману, договори є
недійсними, притворними, як результат
домовленості відповідачів між собою.
13.01.2014 року позивач уточнив позовні
вимоги, та просив задовольнити вимоги в
зв»язку з укладенням правочину, який
вчинено в результаті зловмисної
домовленості представника однієї
сторони з другою стороною.

Представники позивача до суду
з'явилися, уточненні позовні вимоги
підтримали у повному обсязі, просили
суд задовольнити. Пояснили, що
нежитлові об'єкти - свиноферма та ВРХ на
праві приватної власності належали
позивачеві, про що свідчить свідоцтво
про право власності на нерухоме майно.
04 серпня 2011 року була укладена
нотаріально посвідчена довіреність,
якою позивач уповноважив ОСОБА_2
представляти його інтереси, пов'язані
із продажем нежитлового об'єкту -
свиноферми, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та ВРХ, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2. Вказані об'єкти були
продані ОСОБА_2 товариству з обмеженою
відповідальністю «Компанія - ВАН» на
підставі договорів купівлі-продажу,
проведено розрахунок простими
векселями. Позивачеві кошти від
продажу його майна повернуто не було,
де вони знаходяться позивачу не
відомо. 06.12.2013р. позивачу стало відомо
про те, що право власності на об"єкти
спору належать ТОВ «АРЧИ». Просили
позов задовольнити та визнати договори
купівлі-продажу нерухомого майна
недійсними.

Відповідач ОСОБА_2 до суду з'явився,
позовні вимоги не визнав, просив
відмовити у повному обсязі. Надав
заперечення та пояснив, що ОСОБА_1 йому
було видано довіреності, відповідно до
яких він як повірений було укладено
договори купівлі-продажу нерухомого
майна, проведено відповідні розрахунки
із застосуванням простих векселів,
встановлено строки оплати договорів.
Також зазначив, що ОСОБА_1 уже подавав
позови до нього про стягнення грошових
коштів і визнавав дійсність вказана
них договорів. В ході дослідження
матеріалів справи судами трьох
інстанцій не було встановлено ознак
недійсності в договорах
купівлі-продажу нерухомого майна. На
підставі вищевикладеного, просив
відмовити в позові повністю.

Представник відповідача ТзОВ
«Компанія - ВАН» - Антонян Р.В. до суду
з'явився, надав заперечення, пояснив, що
договір було заключено відповідно до
вимог законодавства, зареєстровано
приватним нотаріусом, а також в
електронному реєстрі прав власності на
нерухоме майно, згідно з актами
прийому-передачі векселі на вказані
суми були передані відповідно до умов
договору, ціна, строк та інші умови
договору були визначені та дотримані
обома сторонами. Посилання
представників позивача на введення їх
в оману є безпідставними та не
доведеними. Помилка внаслідок власного
недбальства, незнання закону чи
неправильного його тлумачення однією
із сторін не є підставою для визнання
правочину недійсним. Також,
представником відповідача Антонян Р.В.
також пояснив, що відповідно до якого
нерухоме майно, що є предметом спору, до
серпня 2011 р. належало ПП АФ «Хлібодар»,
власником якого був ОСОБА_1 Останнім у
2011р. було розпочато переговори про
відчуження корпоративних прав ПП АФ
«Хлібодар», в результаті чого він
вийшов і складу власників, і замість
корпоративних прав ПП АФ «Хлібодар»,
увійшов в склад засновників та
директорів ТОВ «РВ Агро». ОСОБА_6
залишив новому власнику все майно
видав довіреності на ОСОБА_2 та
Антоняна Р.В, для переоформлення
належного йому майна. Виходячи з цього,
позовні вимоги не визнав повністю,
просив відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи ТзОВ «АРЧИ»
до суду не з'явився, надавши
заперечення, відповідно до якого ТОВ
«Компанія - ВАН» є засновником ТОВ
«АРЧИ» із розміщенням частини у
статутному капіталі у розмірі 100%.
Протоколом загальних зборів
засновників від 05.03.2012р. було збільшено
статутний капітал за рахунок
додаткових майнових внесків ТОВ
«Компанія - ВАН», серед яких було
нерухоме майно: ВРХ та об'єкт
свиноферми. ТОВ «АРЧИ» було проведено
державну реєстрацію права власності на
нерухому майно, яке було передано в
якості внесків до статутного капіталу.
На момент передачі нерухомого майна
ТОВ «Компанія - ВАН» не мала обмежень
щодо розпорядження майном,
вищезазначене майно не було предметом
обтяження, під арештом не перебувало,
відносно нього були відсутні будь-які
судові спори та права третіх осіб.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є
незаконними, безпідставними та
необґрунтованими. Виходячи з цього
просили відмовити в задоволенні позову
в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи (копії
договору купівлі-продажу від 23.08.2011р. та
26.08.2011р.; витяги з Державного реєстру
правочинів №10292998; №10303427; витяги про
державну реєстрацію №31079635; №19792386;
№31096630; №19792645; договори №1 та №2 про
узгодження ціни та порядку розрахунків
від 18.08.2011р.; довіреність від 04.08.2011р. на
ім'я ОСОБА_2, Антоняна Р.В.; заяви про
скасування довіреності; витяг з
Єдиного держреєстру юридичних осіб,
серії АБ №047242; №047243; витяг про
реєстрацію права власності №1795365;
свідоцтва про право власності від
07.03.2006 року; акт прийому передачі від
23.08.2011р., 26.08.2011р., простий вексель серії
АА №1507912, №1507913, акт прийому передачі
векселя від 23.08.2011р., 26.08.2011р.. копію
рішення Заводського районного суду від
03.04.2012р., ухвали Апеляційного суду
Миколаївської області від 21.05.2012р,
ухвали Вищого спеціалізованого суду
від 06.02.2013р.; заяву про забезпечення
позову віл 13.08.2013р., копії квитанцій,
ухвалу Апеляційного суду від 04.09.2012р.,
від 08.10.2013р., заяву про забезпечення
доказів від 11.10.2013р., протокол про
надання доступу до матеріалів від
01.11.2013р, виписка по особовим рахункам з
18.08.2011р. по 01.09.2011р.; відповідь ГУЮ в
Миколаївській області від 20.11.2013р.
№06-18/9-11-265; уточнення до позовної зави
від 18.12.2013р. та 13.01.2014р., заяву про
забезпечення позову від 13.01.2014р., ухвалу
Апеляційного суду Миколаївської
області від 13.01.2014р., заяву ОСОБА_1
зареєстровано в реєстрі за №981; договір
купівлі-продажу від 10.02.2009р., витяг з
державного реєстру №6971455; договір
оренди земельної ділянки від 04.10.2007р.,
акт прийому передачі від 27.08.2008р.,
04.10.2007р., витяг з реєстру серії АВ №726497;
№726498; №726499; договір купівлі-продажу
худоби №1 від 25.08.2011р., акт прийому
передачі худоби від 25.08.2011р., договір
купівлі-продажу та акт прийому
передачі птахів №2 від 26.08.2011р., статут
ПП АФ «Хлібодар», статут ТзОВ «АРЧИ»,
свідоцтво про право власності від
08.06.2012р., 30.05.2012р., витяг про державну
реєстрацію №34419808, №343140424; №4596233; №4564507,
протокол загальних зборів від 05.03.2012р.,
акт прийому передачі від 06.03.2012р.,
письмові пояснення ОСОБА_1 від 07.02.2014р.,
пенсійне посвідчення ОСОБА_1, довідку
Миколаївської центральної районної
лікарні віл 21.01.2014р. №372), допитавши
свідків: ОСОБА_7, ОСОБА_8, суд приходить
до висновку про обґрунтованість
позовних вимог і можливість
задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що
04.08.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
Антоняном Р.В. було укладено
нотаріально посвідчену довіреність,
відповідно до якої ОСОБА_1 уповноважив
останніх представляти його інтереси та
наділив усіма необхідними
повноваженнями.

23 серпня та 26 серпня 2011 року було
укладено два договори купівлі-продажу
про продаж нерухомого майна:
свиноферми, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та ВРХ, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2.

29.08.2011 року позивачем ОСОБА_1,
відповідні довіреності були скасовані
після того як він дізнався про продаж
його майна та неотримання ним коштів за
дані договори.

Так із змісту доручення, яке видане
ОСОБА_1, на ім'я Антоняна Романа
Вахтанговича та ОСОБА_2, кожен із яких
діє самостійно, вбачається, що
останніх було уповноважено на
представлення інтересів з усіма
необхідними повноваженнями,
пов»язаних з продажем належної ОСОБА_1,
особистою власності на підставі
Свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, а саме: нежитлова
будівля, що знаходиться в АДРЕСА_3, та
нежилого об»єкту свиноферми, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
визначаючи при цьому, строки (терміни)
та інші умови такого договору на
власний розсуд без будь-якого
додаткового узгодження з ОСОБА_1, для
чого надав своїм представникам право: -
представляти його інтереси у зв'язку з
цим у будь-яких підприємствах,
установах та організаціях незалежно
від організаційної форми та
підпорядкування щодо замовлення,
одержання необхідних для мене
документів та при підписанні договорів
купівлі-продажу зазначеного вище
майна( втому числі - у відповідній
державній адміністрації, виконавчих
органах, в органах нотаріату, бюро
технічної інвентаризації, житлово -
експлуатаційних органах та
організаціях, будь-яких інших
компетентних організаціях та
установах, у томі числі в органах газо-,
електро-,тепло-, водопостачання та
зв'язку, органах внутрішніх справ) та
інших, не обумовлених у цій довіреності
підприємствах, установах та
організаціях з усіх питань, на
вирішення яких представник(и) мною
уповноважений (і) і до компетенції
вказаних структур належить їх розгляд
по суті; -замовляти та одержувати
довідки та документи, які відповідно до
вимог чинного законодавства є
необхідними для укладення договору (ів)
купівлі-продажу зазначеного вище
майна, довідки про стан нерухомості
(ей), технічну документацію, примірник
(и) укладеного (их) договору (ів)
купівлі-продажу чи його/їх копії,
витяги з державних та єдиних реєстрів,
тощо; -подавати від його імені будь-які
заяви до будь-яких органів та які
адресовані будь-яким особам з питання
продажу зазначеного вище майна( утому
числі, але не виключно, заяви,
необхідність у яких буде викликана
моїми інтересами як власника
відчужуваного майна чи вимогами
чинного законодавства (зокрема,
сімейного, цивільного законодавства та
законодавства про нотаріат: про мій
сімейний стан - неодружений та про те,
що відчужуване майно належить мені на
праві особистої приватної власності,
про видачу витягу з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, щодо замовлення витягу з Реєстру
прав власності на нерухоме майно тощо)
та обґрунтовувати інформацію, прохання
і побажання відносно них; -укласти
договір (ори) купівлі-продажу
зазначеного вище майна, при цьому на
власний розсуд визначати ціну, можливі
строки (терміни) та інші умови
договору(ів); -розписуватися за нього на
заявах, договорах,інших документах та в
їх одержанні; здійснювати оплату
наданих послуг, виконаних робіт,
сплачувати державне мито, податки та
інші належні з мене платежі, в тому
числі якщо вони будуть передбачені
умовами договорів цивільно-правового
характеру, що укладатимуться;
одержувати належні мені грошові кошти
за договором купівлі-продажу
зазначеного вище майна у будь-якому
розмірі; мати вільний доступ до
відчужуваного майна; узгоджувати від
мого імені всі питання, які можуть
виникнути в процесі реалізації
довіреності, а також виконувати всі
дії, передбачені чинним законодавством
України для такого роду уповноважень
та які будуть необхідними і доцільними
для правильного й ефективного
виконання дорученого.

Відповідно до вказаної довіреності,
надано одержувати належні йому грошові
кошти за договором купівлі-продажу
зазначеного майна, що включає готівку в
касі, кошти на рахунках в банках,
електронні гроші, які емітуються у
відкрито циркулюючій системі, та
можливість використання вказаних
грошових коштів підприємствами а також
фізичними особами без обмежень та на
власний розсуд.

Окрім цього в довіреності від 04.08.2011
року надано можливість відповідачу на
власний розсуд визначати ціну, що є
фундаментальним економічним
критерієм, який означає кількість
грошей, за яку продавець згоден
продати, а покупець готовий купити
одиницю товару. Ціна певної кількості
товару складає його вартість, тому
правомірно говорити про ціну як
грошову вартість одиниці товару.

Для визнання правочину недійсним на
підставі ст. 232 ЦК України необхідним є
встановлення умислу в діях
представника: представник усвідомлює,
що вчиняє право чин всупереч
інтересам довірителя та бажає (або
свідомо допускає) їх настання, а також
наявність домовленості представника
однієї сторони з іншою стороною і
виникнення через це несприятливих
наслідків для довірителя. При цьому не
має значення, чи одержав учасник такої
домовленості, яку-небудь вигоду від
здійснення правочину, чи правочин був
вчинений з метою завдання шкоди
довірителю (п. 22 вищезазначеної
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 6 листопада 2009 року).

Згідно роз'яснень, словосполучення
«зловмисна домовленість», це навмисні
дії представника, тобто він усвідомлює,
що вчиняє правочин всупереч інтересам
довірителя та бажає (або свідомо
допускає) їх настання. Іншими словами,
для визнання правочину недійсним
необхідна наявність навмисної змови
представника однієї сторони з іншою
стороною і виникнення внаслідок цього
несприятливих наслідків для
довірителя.

Наявність умислу в діях відповідача
ОСОБА_2, що вчинив правочин всупереч
інтересам довірителя ОСОБА_1, свідчить
і той факт , що в період видачі
довіреності в серпні 2011 року ОСОБА_2 мав
відповідні довіреності від Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Компанія - Ван», та періодично
представляв інтереси вказаного
товариства, що було підтверджено
безпосередньо ОСОБА_2, в судовому
засіданні.

На думку суду, належного виконання
договору купівлі-продажу не відбулося,
так як покупець ТОВ «Компанія -Ван» не
сплатила за вищевказане майно, а саме:
нежитлові будівлі, що знаходяться в
АДРЕСА_3, та нежилого об»єкту
свиноферми, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, позивачу грошові кошти.

Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об»єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість і
взаємний зв'язок доказів в їх
сукупності.

За таких обставин суд вважає, що в
наявності є порушення права позивача,
за захистом якого спрямоване звернення
до суду, позов є обгрунтованим,
підтвердженим належними доказами, а
тому він підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319, 323-325
ЦПК України - суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія ВАН»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «АРЧИ» про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
нерухомого майна та витребування його
з чужого незаконного володіння -
задовольнити.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу нежитлового об»єкту
ферми ВРХ, що розташований за адресою:
АДРЕСА_2, укладений 26.08.2011 року між
ОСОБА_2, який діяв від імені ОСОБА_1 на
підставі довіреності від 14.08.2011 року та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія -ВАН»
посвідчений ОСОБА_8, приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу за реєстраційним
№-740.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу нежитлового об»єкту,
свиноферми, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, укладений 23.08.2011 року між
ОСОБА_2, який діяв від імені ОСОБА_1 на
підставі довіреності від 04.08.2011 року та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «КОМПАНІЯ -ВАН»,
посвідчений ОСОБА_8, приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу за реєстраційним
№-728.

Витребувати з чужого незаконного
володіння, а саме від Товариства з
обмеженою відповідальністю «АРЧИ» на
користь ОСОБА_1 нежитлові об»єкти: -
ферма ВРХ, що розташована за адресою:
АДРЕСА_2; - свиноферму, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у вигляді сплаченого
судового збору в розмірі 3 441,00 ( три
тисячі чотириста сорок одну) гривну .

Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України
повний текст рішення буде складено 26
лютого 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Миколаївської області через
Баштанський районний суд, шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення, або протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення в порядку ч.1 ст.294 ЦПК України.

СУДДЯ: