Справа № 461/8452/13 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/783/6754/14 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Тропак О.В., Федоришина А.В.

з участю секретаря: Іванової О.О.,

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції у Львівській області на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 18 липня 2014 року, по справі за скаргою ОСОБА_2, про визнання постанови державного виконавця Галицького ВДВС Львівського МУЮ Шелінської Ю.А. про повернення виконавчого документа неправомірною та зобв»язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 18 липня 2014 року скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Визнано постанову державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Шелінської Ю.А. про повернення виконавчого докумета стягувачеві від 27 червня 2013 року ВП №35247497, неправомірною.

Зобов'язано державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Шелінську Ю.А. відновити виконавче провадження ВП №35247497 з примусового виконання виконавчого листа №2-1327/10.

Вирішено питання судових витрат.

Ухвалу суду оскаржив Галицький відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції.

В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні скарги. Вважає, що ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права, при неповно з»ясованих обставинах справи. Зазначає, що державним виконавцем вчинено усі необхідні виконавчі дії, але майно боржника, на яке можливо було звернути стягнення, виявлено не було.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення скаржника, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргу слід відхилити.

Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 17 травня 2010 року у справі №2-1327/2010 позов ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з Кредитної спілки «Християнська злагода» 42750 грн. заборгованості та 427,50 грн. судового збору. Рішення суду вступило в законну силу.

Згідно зазначеного рішення, 1 червня 2010 року Галицьким районним судом м.Львова видано стягувачу виконавчий лист.

Оскаржуваною постановою державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ від 27 червня 2013 року (ВП №35247497) повернуто виконавчий лист №2-1327/10, виданий 1 червня 2010 року Галицьким районним судом м.Львова, оскільки вжиті державним виконавцем заходи, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», щодо розшуку майна боржника виявились безрезультатними.

Також, в постанові вказано, що у відповідності до вимог ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», п.п. 4.5.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року, майно виявлене при виконанні ухвали Залізничного районного суду м. Львова №6-213, виданої 13.07.2010 року, яка постановлена у порядку ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження, передано стягувачу.

Частиною 5 статті 124 Конституції України визначено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа.

Статтею 30 цього Закону визначено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, статтею 11 даного Закону, передбачений обов'язок державного виконавця вживати заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Встановлено, що 14 листопада 2012 року відкрито виконавче провадження, а 23 листопада 2012 року - таке об'єднано із зведеним виконавчим провадженням, де стягувачем є громадянин ОСОБА_4, за виконавчим листом №0907/8435/2011, виданим 13 вересня 2012 року Івано-Франківським міським судом, а не ОСОБА_2.

У відповідності до вимог частини 4 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» оскаржувана постанова державного виконавця не мотивована, державним виконавцем не зазначено, які виконавчі дії ним вчинено для того, щоб можна було встановити, що ці дії виявились безрезультатними.

Суд прийшов до вірного висновку, що доводи скаржника, викладені у скарзі підтверджені наявними у матеріалах справи доказам та доведено її обґрунтованість, відтак у відповідності до вимог ч.2 ст.38 ЦПК України зобов'язано державного виконавця поновити його порушені права.

З такими висновками суду, які не спростовані доводами апеляційної скарги, слід погодитись.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала відповідає вимогам закону, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст.312, п.6 ч.1 ст. 314, ст. 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції у Львівській області відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 18 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий:

Судді: