Справа № 127/1009/14-ц
Провадження № 2/127/1555/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2014 року Вінницький
міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді
Сичук М.М.,

при секретарі Гороховій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні власністю шляхом
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні
власністю шляхом визнання особи такою,
що втратила право на користування
житловим приміщенням, мотивуючи свої
вимоги тим, що 25 серпня 1990 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син
ОСОБА_3

17 грудня 2001 року позивач придбав
квартиру АДРЕСА_1 та зареєстрував своє
місце проживання та місце проживання
своєї сім'ї за вказаною адресою.

Рішенням Замостянського районного
суду м. Вінниці від 07 березня 2008 року
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
розірвано.

Після розірвання шлюбу, а саме з
початку 2008 року ОСОБА_2 вивезла свої та
синові речі з квартири позивача, яка
належить йому на підставі рішення
Замостянського районного суду м.
Вінниці від 22 червня 2010 року, з того
часу позивач не підтримує зв'язок з
колишнього дружиною та сином.

З березня 2008 року відповідачі в
квартирі не з'являлися та не
проживають, не оплачують комунальні
послуги та не несуть витрати по
утриманню житла.

Тому позивач змушений звернутись
з даним позовом до суду та просить суд
усунути перешкоди в користуванні
квартирою шляхом визнання
відповідачів такими, що втратили право
користування даним житлом.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив суд
його задовольнити.

Відповідачі в судовому засіданні позов
визнали та не заперечили проти його
задоволення.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали цивільної справи,
судом встановлено наступне.

25 серпня 1990 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1
у сторін народився син ОСОБА_3

17 грудня 2001 року ОСОБА_1 придбав
квартиру АДРЕСА_1 та зареєстрував своє
місце проживання та місце проживання
своєї сім'ї за даною адресою.

Рішенням Замостянського районного
суду м. Вінниці від 07 березня 2008 року
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
розірвано.

Судом встановлено, що після розірвання
шлюбу, а саме з початку 2008 року ОСОБА_2
вивезла свої та синові речі з даної
квартири, яка належить ОСОБА_1 на
підставі рішення Замостянського
районного суду м. Вінниці від 22 червня
2010 року з того часу позивач з ними
зв'язок не підтримує.

Отже, відповідачі з березня 2008 року в
квартирі не з'являлися та не
проживають, не оплачують комунальні
послуги та не несуть витрати по
утриманню житла.

Про відсутність відповідачів за місцем
реєстрації також свідчить Акт
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Водник" від
19 листопада 2013 року, про те що з 2008 року
у квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3
зареєстровані, але не проживають. На
даний час у даній квартирі проживає
позивач та його дочка ОСОБА_3

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст. ст. 319, 321 ЦК
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Статтею 405 ЦК України, передбачено, що
члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Таким чином, ОСОБА_1 є власником
квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення
Замостянського районного суду м.
Вінниці від 22 червня 2010 року, а
відповідачі зареєстровані у даній
квартирі, але не проживають протягом
тривалого часу, а саме з березня 2008
року, тобто відсутні без поважних
причин понад один рік, що позбавляє їх
на право користування даною квартирою
та призводить до порушення права
позивача на вільне розпорядження моїм
правом.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК
України, власникові належать право
володіння, користування та
розпорядження майном.

Згідно ст. 386 ЦК України держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності. Власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Виниклі правовідносини регулюються ст.
ст. 16, 29, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 16, 29, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України,
ст.ст. 10, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

Вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Усунути перешкоди в
користуванні ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1
належної йому на праві власності,
визнавши ОСОБА_2 та ОСОБА_3, такими, що
втратили право на користування даним
житлом.

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Вінницької області протягом
десяти днів з дня проголошення.

Суддя: