Справа № 456/1789/13-ц
Провадження № 2/456/111/2014
УХВАЛА

іменем України

"06" лютого 2014 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі головуючого судді Шрамка Р. Т. з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1 розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси і кредит" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договором та клопотання ОСОБА_2 про зняття забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти боржника, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач подав заяву про зняття забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти боржника оскільки, кошти, які є на рахунку належать Приватбанку, що доводиться позовною заявою і рішенням суду і суд не вправі був накладати арешт на грошові кошти і майно, а тому просить заяву задоволити.

Суд, розглянувши заяву відповідача вважає, що дійсно згідно ст..151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, згідно ст.152 ч.3 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Представник позивача заперечив вимоги заяви та пояснив, що апеляційним судом ухвала суду про забезпечення позову залишена без змін, а тому просить заяву відхилити.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно ухвали Стрийського міськрайонного суду від 29.04.2013р. судом накладено арешт на все майно боржника та грошові кошти в межах суми заборгованості 14430733 грн. 85 коп.. Згідно ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 17.09.2013р. вказана ухвала про забезпечення позову залишена без змін. Апеляційним судом вказано, що враховуючи характер позовних вимог, можливість ускладнення вирішення спірних майнових відносин в майбутньому та виконання рішення суду без забезпечення позову в заявлений спосіб, суд, при вирішенні даного питання та оскаржуваної ухвали про забезпечення позову, дотримався вимог ст..ст.151-152 ЦПК України, в тому числі і щодо процедури розгляду заяв позивачів про забезпечення позову.. Всупереч твердженням апелянта (ОСОБА_2, ОСОБА_3І.), обраний спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, відповідає можливому виду забезпечення позову, передбаченому ст..152 ЦПК України (а.с.180).

Згідно рішення господарського суду Львівської області від 27.01.2014р, яке долучила відповідач ОСОБА_2, вбачається, що Приватбанк з метою врегулювання досудового спору надсилав претензію від 17.10.2013р., з вимогою погасити борг проте, дана претензія залишена без відповіді.

Тобто, відповідачу ОСОБА_2 станом на 17.10.2013р. достовірно було відомо, про накладення арешту на її грошові кошти однак, вона, зловживаючи своїми правами жодними чином не повідомила Приватбанк про виниклу ситуацію з метою врегулювання питання, а тому суд, розглянувши подану заяву та матеріали цивільної справи вважає, що заява до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.. 151, 152, 153, 293, 294 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про зняття забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти боржника відповідно до ухвали Стрийського міськрайонного суду від 29.04.2013р. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4