Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/754/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Кулінка Л.Д.
УХВАЛА

25.02.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючої судді: Дьомич Л.М.,

суддів: Єгорової С.М., Пищиди М.М.

з участю секретаря: Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційними скаргами
товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "КЗК" та
публічного акціонерного товариства
"Дочірній Банк Сбербанк Росії" ухвалу
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 19 грудня 2013 року у
справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "ТРИ СТАР
Трейдінг" до ОСОБА_3, товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агропромислова компанія "Ніка" про
стягнення боргу, штрафу та відсотків за
користування чужим майном, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 товариство з обмеженою
відповідальністю "ТРИ СТАР Трейдінг"
звернулося до суду з позовом про
солідарне стягнення з ОСОБА_3 та
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромислова
компанія "Ніка" боргу в сумі 1485782,00 грн.;
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромислова
компанія "Ніка" штрафу у розмірі 760000,00
грн. та відсотків за користування
чужими коштами в сумі 412 273,96 грн.

19 грудня 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю "ТРИ СТАР Трейдінг"
подало письмову заяву про
забезпечення позову, шляхом накладення
арешту на зерно кукурудзи в кількості
9801460 кг., що належить ТОВ
«Агропромислова компанія «Ніка» та
знаходиться в елеваторі за адресою: м.
Кіровоград, селище Нове, вул.
Ливарна,1-Р. (а.с.23-24). Заяву про
забезпечення позову обгрунтовано тим,
що відповідачі можуть вчинити дії
направлені на відчудження майна, що
утруднить виконання рішення суду.

Ухвалою Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 19 грудня 2013 року заяву
про забезпечення позову задоволено.
Накладено арешт на зерно кукурудзи в
кількості 9801460 кг, що належить ТОВ
«Агропромислова компанія «Ніка» та
знаходиться в елеваторі за адресою: м.
Кіровоград, селище Нове, вул.
Ливарна,1-Р.(а.с.26-27).

Не погоджуючись з ухвалою суду,
товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "КЗК"
подало апеляційну скаргу, в якій
ставить питання про скасування ухвали
як такої, що постановлена з порушенням
норм процесуального права, оскільки
частина арештованого зерна кукурудзи є
власністю ТОВ «Торговий дім «КЗК».
Через накладення арешту на зерно
кукурудзи оскаржуваною ухвалою суду
першої інстанції ТОВ «Торговий дім
«КЗК» не має змоги розпоряджатися
належним йому зерном через протидію
цьому з боку представників ТОВ «Три
Стар Трейдінг», яким арештоване зерно
передано на зберігання державним
виконавцем.

Публічним акціонерним товариством
"Дочірній Банк Сбербанк Росії" також
подано апеляційну скаргу, в якій
ставиться питання про її скасування,
оскільки арешт майна ТОВ
«Агропромислова компанія «Ніка» в
частині майна яке передано ПАТ
"Дочірній Банк Сбербанк Росії" в
заставу, судом накладено
необґрунтовано та не враховано
наслідків арешту для банку, як
заставодержателя ТОВ «Агропромислова
компанія Ніка» та ТОВ «Торговий дім
«КЗК» згідно договорів застави від 04
грудня 2013 року за № 2, № 3. Також ПАТ
"Дочірній Банк Сбербанк Росії"
посилається на те, що заходи
забезпечення позову, які просив вжити
позивач не є співмірними із заявленими
позовними вимогами.

Колегія суддів, заслухавши
представників ПАТ "Дочірній Банк
Сбербанк Росії", товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромислова
компанія "Ніка", товариства з обмеженою
відповідальністю "ТРИ СТАР Трейдінг",
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
ухвала суду скасуванню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 210 ЦПК України
ухвала суду, що постановляється як
окремий документ, складається з
мотивувальної частини із зазначенням
мотивів, з яких суд дійшов висновків, і
закону, яким керувався суд,
постановляючи ухвалу.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачено, що
позов забезпечується, зокрема:
накладенням арешту на майно і грошові
кошти, що належать відповідачеві і
знаходяться у нього або в інших осіб;
забороною вчиняти певні дії. Суд може
застосувати кілька видів забезпечення
позову.

Згідно роз'яснень викладених у п. 9
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006 року № 9 "Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову", забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи після відкриття
провадження у ній (за винятком випадку,
передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України),
якщо невжиття заходів забезпечення
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд приймає до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Постановляючи ухвалу про забезпечення
позову, суд першої інстанції визнав
обґрунтованими доводи позивача,
викладені у заяві про забезпечення
позову про те, що предметом позову є
стягнення значних грошових коштів,
відповідач не бажає виконувати свої
зобов'язання, внаслідок чого розмір
штрафних санкцій збільшується, при
цьому має можливість здійснити
будь-які дії щодо відчуження і
приховування належного йому майна, що у
майбутньому утруднить чи зробить
неможливим виконання рішення суду.

З наданих судом першої інстанції
матеріалів справи виходить, що 15
грудня 2013 року між ТОВ «Три Стар» та ТОВ
«ТРИ СТАР Трейдінг» був укладений
договір уступки права вимоги по
зобов'язанням ТОВ «Агропромислова
компанія «Ніка», який засновано на
договорі поставки №15/7/13 від 15 липня 2013
року та на додатковій угоді № 1 від 25
вересня 2013 року до вказаного договору
поставки.(а.с.7-10; а.с.14; а.с.17-18)

На підставі договору уступки права
вимоги ТОВ «ТРИ СТАР Трейдінг» отримав
право вимагати від ТОВ «Агропромислова
компанія «Ніка» належного виконання
зобов'язання за договором поставки.
Згідно умов якого ТОВ «Агропромислова
компанія «Ніка» зобов'язався поставити
ТОВ «ТРИ СТАР» сільськогосподарську
продукцію власного виробництва, а саме
насіння соняшника врожаю 2013 року в
кількості 1151,51 тон за ціною 3 300 грн. за
одну тону. (а.с.7-10). Відповідач
зобов'язувався поставити товар у
відповідності до умов договору в строк
не пізніше 1 жовтня 2013 року в кількості
1151,51 тон. Але взяті зобов'язання щодо
поставки товару виконав не належним
чином.

На думку позивача перебування майна у
боржника дає йому можливість
безперешкодно відчужити це майно,
будь-яким особам, що призведе до
неможливості виконання рішення у разі
задоволення позову.

Покладений в основу оскаржуваної
ухвали висновок суду не повною мірою
узгоджується з положеннями ст.ст.151-153
ЦПК щодо підстав та порядку
забезпечення позову, з наведеними
роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду
України.

Так, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд першої
інстанції у повному обсязі не взяв до
уваги інтереси інших осіб права яких
можуть бути порушенні в разі
задоволення заяви про забезпечення
позову .

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» передбачено, що
вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушенні у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів. Наприклад, обмеження
можливості господарюючого суб'єкта
користуватися та розпоряджатися
власним майном іноді призводить до
незворотних наслідків, тощо.

Відповідачем ТОВ «Агропромислова
компанія «Ніка» з ПАТ «Дочірній Банк
Сбербанк Росії» 12.12.2013 р. було укладено
договір застави (а.с.68) належного йому
на праві власності рухомого майна, а
саме зерно кукурудзи в кількості 4 100
(чотири тисячі сто) тон, балансова
вартість якого за вказаним договором
складає 4 348 337 (чотири мільйони триста
сорок вісім тисяч триста тридцять сім
гривень) грн.

ТОВ «Торговий дім»КЗК» є власником
4365000 кг кукурудзі, яка згідно договору
на здійснення сушіння від 01.10.2013 р. з ТОВ
«АРК «Ніка» по теперішній час
знаходиться на території елеватору
підприємства відповідача. Все належне
ТОВ «Торговий дім»КЗК» зерно за
договором застави від 12.12.2013 року
перебуває в заставі ПАТ «Дочірній банк
Сбарбанк Росії». Дана юридична особа
вказує, що через накладення арешту на
зерно кукурудзи оскаржуваною ухвалою
суду першої інстанції підприємство не
має змоги розпоряджатися належним йому
зерном.

Оскільки судом першої інстанції не
було дотримано всіх положень права, що
регулює порядок і умови забезпечення
позову, то колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню, а
оскаржувана ухвала підлягає
скасуванню, з передачею питання на
новий розгляд до суду першої інстанції
у відповідності до положень п. 3 ст. 312
ЦПК України.

При новому розгляді питання, суду
першої інстанції необхідно всебічно,
повно, та об'єктивно перевірити
обґрунтованість доводів заяви
позивача та взяти до уваги інтереси
інших осіб, права яких можуть бути
порушенні в разі задоволення заяви про
забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК
України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "КЗК" та публічного акціонерного
товариства "Дочірній Банк Сбербанк
Росії"- задовольнити частково.

Ухвалу Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 19 грудня 2013 року
- скасувати та передати питання на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і оскарженню
не підлягає.

Головуюча:

Судді: