АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2446/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 24 Калашник В. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
Охріменко Н. І. РІШЕННЯ
17 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоОхріменко Н. І.суддівКачана
О. В. , Скіця М. І. при секретаріПосипайко
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Черкаси
апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Смілянського міськрайонного суду
Черкаської області від 31 липня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6,
треті особи: Смілянське управління по
експлуатації газового господарства,
служба у справах дітей Смілянської
райдержадміністрації про усунення
перешкод у користуванні
в с т а н о в и л а :
У травні 2014 року ОСОБА_7 звернулася до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що вона є власником ? частини
будинковолодінням АДРЕСА_1 на підставі
рішення Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 14 жовтня 2009
року.

05 травня 2014 року ОСОБА_8 діючи в
інтересах ОСОБА_7 звернувся до
Смілянського УЕГГ з питанням
переоформлення договору на постачання
природного газу на ОСОБА_7 та просив не
відключати постачання газу.

Однак, 05 травня 2014 року за заявою
ОСОБА_6, без погодження з позивачкою
Смілянське УЕГГ припинило
газопостачання у вказаному
будинковолодінні, що перешкоджає
нормальній життєдіяльності мешканців
з малолітніми дітьми.

В зв'язку з викладеним, позивач
звернулася до суду з позовом про
усунення перешкод у користуванні
будинковолодінням, шляхом поновлення
газопостачання, здійснення між нею і
ОСОБА_6 розподілу особового рахунку з
газопостачання, визнання права
спільного користування системою
газопостачання та зобов'язання
Смілянського УЕГГ надати акт
відключення газопостачання
будинковолодіння.

В ході розгляду справи представник
позивачки уточнив позовні вимоги і
просив суд усунути їй перешкоди у
користуванні будинковолодінням,
зобов'язавши відповідача надати
письмову згоду на поновлення
газопостачання до будинку, а у разі
його відмови вважати, що протягом 10 діб
з дня набрання чинності рішенням суду,
така згода ним надана; здійснити
розподіл особового рахунку з
газопостачання та визнати право
спільного користування системою
газопостачання.

Рішенням Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 31 липня 2014
року позов задоволено частково.
Вирішено усунути ОСОБА_7 перешкоди з
боку ОСОБА_6 у користуванні
будинковолодінням АДРЕСА_1, що належить
їм на праві спільної часткової
власності, зобов'язавши його надати
згоду на поновлення газопостачання. У
разі його відмови вважати, що протягом
10 днів з дня набрання чинності рішенням
суду така згода ОСОБА_6 надана.

Розділити особовий рахунок з
газопостачання на будинковолодіння
АДРЕСА_1, між ОСОБА_7 та ОСОБА_6

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 1243
грн. 60 коп. судових витрат. В
задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням,
ОСОБА_6 звернувся з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
незаконність та необґрунтованість
рішення суду першої інстанції
внаслідок неповного з'ясування судом
обставин справи, порушення норм
процесуального та матеріального права,
просить скасувати оскаржуване рішення
та ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися у судове засідання,
вивчивши та обговоривши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка
правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Рішення Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 31 липня 2014
року не відповідає вказаним вимогам
закону.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Відповідно до ч.3 ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Судом встановлено, що на підставі
рішення Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 14 жовтня 2009
року ОСОБА_7 є власником ? частини
будинковолодінням АДРЕСА_1 (а.с.12). Інша ?
частина будинку знаходиться у
власності ОСОБА_6

Вказане підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, виданого Смілянським виробничим
відділком КП «ЧООБТІ» 06 травня 2010 року
(а.с.13), і даний об'єкт є незавершеним
будівництвом.

З рішення Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 14 жовтня 2009
року вбачається, що сторони по справі
придбали будинок в АДРЕСА_1. Рішенням
виконкому Костянтинівської сільської
ради від 17 січня 1992 року надано дозвіл
на будівництво. 03 березня 1992 року було
видано акт про виділення в натурі
присадибної земельної ділянки. Надалі
сторонами в період шлюбу літню кухню
було перебудовано на житловий будинок.

В судовому засіданні також
встановлено, що договір про надання
послуг з газопостачання з Смілянським
УЕГГ укладений відповідачем ОСОБА_6, і 05
травня 2014 року за його заявою
газопостачання у будинковолодінні в
АДРЕСА_1 було припинено. 05 травня 2014
року ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7
звернувся до Смілянського УЕГГ з
заявою про не відключення постачання
газу у вказаному будинку та просив
укласти договір на газопостачання з
ОСОБА_7

Будучи власником ? частини
будинковолодіння позивач звертаючись
до суду за захистом своїх прав, просила
суд усунути їй перешкоди у
користуванні будинковолодінням,
зобов'язавши відповідача надати
письмову згоду на поновлення
газопостачання до будинку, а у разі
його відмови вважати, що протягом 10 діб
з дня набрання чинності рішенням суду,
така згода ним надана; здійснити
розподіл особового рахунку з
газопостачання та визнати право
спільного користування системою
газопостачання.

Між тим, дані позовні вимоги не
узгоджуються як з переліком можливих
способів захисту, що міститься у ст.16 ЦК
України, так і з положеннями цивільного
процесуального законодавства щодо
визначення кола осіб, які мають
безпосередній зв'язок зі спірними
правовідносинами.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає справи не інакше як за
зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданих відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Перелік можливих способів захисту
міститься у ст. 16 ЦК України, серед яких
відсутні зазначені позивачем способи
захисту, як зобов'язання особи не
чинити перешкод у користуванні майном,
шляхом надання письмової згоди на
вчинення дій та здійснення судом
розподілу особового рахунку.

Так, відповідно до ч.1 ст. 358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Така письмова згода надається
лише добровільно, і виконання в спосіб
захисту відповідно до ст. 16 ЦК України є
неправозгідним.

Правилами надання послуг з
газопостачання, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 09.12.1999 року №2246, визначено, що об'єкт
споживача - територіально відокремлена
газифікована споруда (житловий
будинок, квартира), що належить
споживачеві на правах власності або
користування.

Згідно ст.360 ЦК України співвласник
відповідно до своєї частки у праві
спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах
на управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Згідно п.4 Правил надання послуг з
газопостачання, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 09.12.1999 року №2246, у разі коли об'єкт
споживача перебуває у власності
(користуванні) кількох осіб,
укладається один договір з одним із
співвласників (користувачів) за умови
письмової згоди всіх інших
співвласників, про що робиться
відмітка у договорі.

З матеріалів справи вбачається, що
частки сторін у спірному
будинковолодінні реально не виділені,
окремі прилади обліку споживання газу
не встановлені, дані щодо виготовлення
проектно-кошторисної документації
відсутні.

Виходячи з наведеного вище, колегія
суддів вважає помилковим висновок
районного суду про достатність
правових підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_7

Крім того, ухвалюючи оскаржуване
рішення, судом не враховано наступного.

Згідно ст.30 ЦПК України сторонами в
цивільному процесі є позивач і
відповідач.

Згідно з положеннями цивільного
процесуального законодавства
відповідач - це особа, яка має
безпосередній зв'язок зі спірними
матеріальними правовідносинами та, на
думку позивача, порушила, не визнала
або оспорила його права, свободи чи
інтереси і тому притягується до участі
у цивільній справі для відповіді за
пред'явленими вимогами.

Суд за клопотанням позивача, не
припиняючи розгляду справи, замінює
первісного відповідача належним
відповідачем, якщо позов пред'явлено не
до тієї особи, яка має відповідати за
позовом, або залучає до участі у справі
іншу особу як співвідповідача (ч.1ст.33
ЦПК України).

Відповідно до закріпленого в ст.11 ЦПК
України принципу диспозитивності
цивільного судочинства та за змістом
ч.1 ст.33 ЦПК України залучення судом до
участі у справі особи як
співвідповідача можливе лише як
результат вирішення судом клопотання
позивача про заміну первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 не є
належним відповідачем за вимогами,
висунутими ОСОБА_7, оскільки питання
поновлення газопостачання та
укладення договору на газопостачання з
розподілом особового рахунку
відноситься до компетенції відповідно
газопостачальної організації, якою в
даному випадку є Смілянське УЕГГ.

Однак, позивач не звертався до суду з
клопотанням про заміну первісного
відповідача або залучення
співвідповідачем вказаної
організації, тому суд не здійснив такої
процесуальної заміни.

Згідно діючого законодавства на стадії
апеляційного розгляду суд позбавлений
можливості змінювати процесуальне
положення учасників процесу або
залучати до участі у справі інших
учасників процесу.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції ухвалив передчасне рішення,
яке є необґрунтованим та незаконним, та
підлягає скасуванню з ухваленням
нового про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Смілянського міськрайонного суду
Черкаської області від 31 липня 2014 року -
задовольнити.

Рішення Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 31 липня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6, треті особи: Смілянське
управління по експлуатації газового
господарства, служба у справах дітей
Смілянської райдержадміністрації про
усунення перешкод у користуванні
будинковолодінням - скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
суду касаційної інстанції на протязі
двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :