Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарях - Кравцовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачки про розірвання шлюбу.

Сторони знаходяться в зареєстрованому
шлюбі з 1990 року. Шлюб зареєстрований
01.06.1990 року відділом реєстрації актів
громадянського стану Ленінградського
району м. Києва, про що в книзі
реєстрації актів про укладення шлюбу
зроблено відповідний запис за № 831.

Від шлюбу мають двох дітей -
повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
та неповнолітнього сина
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач в судовому засіданні підтримує
вимоги, мотивуючи тим, що сім'я
розпалась, оскільки шлюб виявився не
вдалим, на протязі останнього часу
життя поступово погіршувалось, що в
кінцевому результаті привело до
припинення шлюбних відносин,
відсутності взаєморозуміння, більше 2
років назад ним порушена подружня
вірність і створена фактично інша
сім'я, на протязі 3 років вони з
відповідачкою припинили спільне
проживання, проживають окремо, живуть
відокремлено один від одного, сімейні
стосунки не підтримують, ведуть
роздільне господарство та мають різний
бюджет і тому в подальшому підстав для
збереження їх сім'ї не має.

Зазначає, що житлових спорів на час
звернення до суду з цією позовною
заявою про розірвання шлюбу між ними не
існує.

Посилається на те, що по домовленості
між ними неповнолітній син залишається
проживати з відповідачкою, а на його
утримання він надає матеріальну
допомогу добровільно. Просить позов
задовольнити, наполягаючи на
розірванні шлюбу.

Відповідачка в судовому засіданні
позов не визнає, обґрунтувавши
поясненнями, однак оскільки це бажання
позивача просить шлюб розірвати, в
розпаді сім'ї вважає винним позивача,
який порушив подружню вірність.

Вислухавши пояснення позивача,
відповідачки, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов доведений та підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Так частина друга ст. 104 СК України
визначає, що шлюб припиняється
внаслідок його розірвання.

Зі змісту статті 105 СК України
вбачається, що шлюб припиняється
внаслідок його розірвання за позовом
одного з подружжя на підставі рішення
суду, відповідно до статті 110 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні,
сторони припинили сімейно-шлюбні
відносини, ведення спільного
господарства та бюджету, позивач
фактично створив нову сім'ю, наполягає
на розірванні шлюбу і вважає
примирення неможливим.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
неможливим в подальшому зберегти їх
сім'ю, шлюб сторін досить тривалий час
носить формальний характер, а тому
суперечить їх інтересам та інтересам
їхнього неповнолітнього сина.

На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110,
112 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 208,
209, 213-215, 218, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Шлюб зареєстрований відділом
реєстрації актів громадянського стану
Ленінградського району м. Києва від
01.06.1990 року, актовий запис за № 831 між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачці
залишити прізвище: «ОСОБА_2».

Рішення суду після набрання ним
законної сили направити до Відділу
реєстрації актів цивільного стану
Подільського районного управління
юстиції у м. Києві для внесення
відомостей до Державного реєстру
актів цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб, відповідно до вимог ч. 2
ст. 115 СК України.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя В. С. Декаленко