Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/1351/14
Головуючий у 1 інстанції: Колесник С.Г.
Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року
м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі

Головуючого: Кочеткової І.В.

суддів Маловічко С.В.

Воробйової І.А.

при секретарі: Свинаренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
ухвалу Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 05 лютого 2014 року у справі
за заявою Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
про повторне виселення ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_3, -

В С Т А
Н О В И Л А:

У серпні 2012 року ПАТ "Банк "Фінанси та
Кредит" звернулось до суду з позовом до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, треті особи -
Відділ громадянства, міграції та
реєстрації фізичних осіб ГУМВСМ
України Ленінського району м.
Запоріжжя, Служба управління у справах
дітей Ленінського району м. Запоріжжя,
про виселення.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 21 травня 2013 року, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Запорізької області від 21 серпня
2013р., вимоги банку задоволені в повному
обсязі: виселено ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 з житлового будинку АДРЕСА_1.

На виконання зазначеного рішення були
видані виконавчі листи, які передані на
виконання до Ленінського ВДВС ЗУЮ, та
державним виконавцем було відкрито
виконавче провадження відносно
кожного з боржників.

18 жовтня 2013 року державним виконавцем
Войтенко Ю.В. було здійснено примусове
виконання рішення - примусово виселено
боржників, про що складений
відповідний акт, у зв»язку з чим були
закриті виконавчі провадження.

У січні 2014 року ПАТ "Банк "Фінанси та
Кредит" звернулось до суду з заявою про
повторне виселення відповідачів у
справі, в якій зазначало, що після
закриття виконавчого провадження
боржники повторно вселились до
будинку, що підтверджено актом від
16.01.2014 року, складеним представником
банку та головою квартального комітету
№ 77.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 05 лютого 2014 року заяву

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
задоволено. Повторно виселено ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_3 з місця проживання -
будинку АДРЕСА_1.

На зазначену ухвалу ОСОБА_3 подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на незаконність та необґрунтованість
ухвали, оскільки судом невірно
встановлені дійсні обставини, порушені
норми матеріального та процесуального
права, просить її скасувати та
постановити нову ухвалу, якою
відмовити в задоволенні заяви ВДВС.

Апелянт ОСОБА_3 та інші відповідачі
ОСОБА_4, ОСОБА_5 не з»явились до
судового засідання, будучи сповіщеними
належним чином, про що маються
повідомлення про отримання ними
судових повісток.

Представник апелянта ОСОБА_3 - ОСОБА_6
спрямував до апеляційного суду
клопотання про відкладення розгляду
справи у зв»язку із своєю зайнятістю у
господарській справі, яка
розглядається в цей же день у
господарському суді Полтавської
області. Проте колегія відхилила це
клопотання, визнавши причини неявки
самої апелянтки ОСОБА_3 неповажними, а
також врахувавши, що згідно з
довіреністю вона має ще одного
представника - ОСОБА_7, від якої
клопотань про відкладення справи не
надходило.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення
представника банку, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання, суд першої
інстанції врахував всі обставини
справи та правильно виходив з того, що
згідно п.11 ст. 78 Закону України "Про
виконавче провадження" в разі, якщо
особа самостійно вселилася у
приміщення, з якого вона була примусово
виселена, повторне її виселення може
бути здійснено державним виконавцем на
підставі ухвали суду, який прийняв
рішення про виселення. Виконавче
провадження в такому разі підлягає
поновленню за постановою державного
виконавця.

При цьому колегія суддів виходить з
того, що рішення, на підставі якого
видано виконавчі документи, має бути
виконаним повністю, а повторне
вселення відповідачів після їх
виселення із об»єкта іпотеки фактично
свідчить про його невиконаність, чим
порушуються права стягувача.

ОСОБА_3, посилаючись на те, що
відповідачі не вселялись до будинку
повторно, а мешкають за іншою адресою,
не навела ніяких переконливих доводів,
з яких вбачалося б, що змінилися якісь
обставини і необхідність у її
виселенні відпала, а також не надала
доказів про ці обставини.

Натомість, представник банку Тетерєв
Є.Г. пояснив, що особисто приймав участь
у виході 16.01.2014р. до будинку з метою
перевірки факту виселення
відповідачів разом з головою
квартального комітету Баглай Я.А., та
ними встановлено, що там знаходяться
відповідачі, а з пояснень сусідів
слідує, що відповідачів вони бачать там
постійно ( а.с. 204).

При таких обставинах колегія вважає, що
при постановленні оскаржуваної ухвали
судом було дотримано визначений чинним
законодавством процесуальний порядок,
і підстав для скасування ухвали
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3- відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 05 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Кочеткова І.В.

Судді:
Маловічко С.В.

Воробйова І.А.