№ 312/299/14-ц
№ 2/312/71/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заочне

30 вересня 2014 року
с. Велика Білозерка

Великобілозерський районний суд
Запорізької області в складі:

головуючого судді
Рогоза А.Ю.

при секретарі
Лісничій А.Л.

за участю представника позивача
адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в с. Велика Білозерка
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору:
Відділ державної виконавчої служби
Великобілозерського районного
управління юстиції Запорізької
області, Служба у справах дітей
Великобілозерської районної державної
адміністрації Запорізької області, про
звільнення від сплати аліментів та
стягнення аліментів на неповнолітню
дитину,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_3 про звільнення від
сплати аліментів та стягнення
аліментів на неповнолітню дитину, в
якій зазначає, що 22 квітня 2012 року уклав
шлюб з відповідачкою, зареєстрований
ВРАЦС Великобілозерського районного
управління юстиції Запорізької
області, але 11.02.2013 року сторони
розлучилися. В шлюбі мають доньку -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. 11.02.2013 року за
рішенням Великобілозерського
районного суду Запорізької області з
позивача стягнуто аліменти на користь
ОСОБА_3 на утримання дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісяця в розмірі 1/4
частини усіх видів заробітку, але не
менш ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
20.12.2012 року до досягнення дитиною
вісімнадцятирічного віку.

Після розірвання шлюбу позивач виїхав
за кордон, а відповідач в той час
привезла дитину його батькам, і,
залишивши її, зникла. З березня 2013 року
донька проживає в родині позивача та
знаходиться на його утриманні.
Відповідачці жодним чином не
забороняється спілкуватися з дитиною,
але вона цього не бажає.

З урахуванням викладеного позивач
просить суд звільнити його від сплати
аліментів на користь ОСОБА_3 на
утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку, починаючи з дати подачі
позовної заяви до суду, відкликати з
Відділу державної виконавчої служби
Великобілозерського районного
управління юстиції Запорізької
області виконавчий лист № 2/312/7/2013р. від
11.02.2013 року, виданий Великобілозерським
районним судом Запорізької області,
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з дати
подачі позовної заяви до суду і до
досягнення дитиною повноліття,
стягнути з відповідача на його користь
судові витрати.

У судовому засіданні позивач підтримав
позовну заяву, просив її задовольнити у
повному обсязі, пояснивши, крім
викладеного у позові, що донька мешкає
разом з ним у м. Енергодарі за адресою:
АДРЕСА_1, навчається у Енергодарській
багатопрофільній гімназії «Гармонія».
Відповідач не цікавиться життям
доньки, жодного разу її не відвідала,
матеріальної допомоги не надавала.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 у
судовому засіданні позовні вимоги
також підтримала, просила їх
задовольнити та пояснила, що малолітня
ОСОБА_4 мешкає разом з батьком,
знаходиться на його повному утриманні,
відповідачці ніхто не чинить перешкод
у спілкуванні з дитиною, але ОСОБА_3 не
виконує свої батьківські обов'язки по
відношенню до доньки, жодного разу не
намагалася повернути її.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явилася, причини неявки не
повідомила, заперечень проти позовних
вимог не надала.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений i від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у
разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі, за адресою їх місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
законом порядку, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином.

Враховуючи вимоги ч.1 ст.224 та ч.5 ст.74 ЦПК
України, суд, за згодою позивача та його
представника вважає можливим ухвалити
заочне рішення.

Представник третьої особи - Служби у
справах дітей Великобілозерської
районної державної адміністрації
Запорізької області - ОСОБА_5 у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
просила їх задовольнити у повному
обсязі, пояснивши, що в липні 2014 року
позивач звертався до Служби у справах
дітей Великобілозерської районної
державної адміністрації щодо
встановлення місця проживання дитини
разом з ним, у зв'язку з чим
спеціалістами Служби проводилася
перевірка, в ході якої було
встановлено, що дитина мешкає разом з
батьком, її навчанням та вихованням
опікується позивач та його мати. Мати
дівчинки була запрошена на засідання
комісії з питань захисту прав дитини
05.09.2014 року, але вона не з'явилася, у
телефонній розмові не заперечувала,
щоб дитина проживала з батьком.

Представник третьої особи - Відділу
державної виконавчої служби
Великобілозерського районного
управління юстиції Запорізької
області - ОСОБА_6 не заперечував проти
задоволення позовних вимог, пояснивши,
що у Відділі державної виконавчої
служби знаходиться на виконанні
виконавчий лист № 2/312/7/2013р. від 11.02.2013
року, виданий Великобілозерським
районним судом Запорізької області,
про стягнення з позивача аліментів на
користь ОСОБА_3 на утримання дитини -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісяця в розмірі
1/4 частини усіх видів заробітку, але не
менш 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
20.12.2012 року до досягнення дитиною
вісімнадцятирічного віку.
Заборгованість з виплати аліментів
відсутня. З листопада 2013 року аліменти
отримувала мати позивача за
довіреністю, наданою відповідачем.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, кожна
окремо, що є близькими друзями родини
позивача, з березня 2013 року ОСОБА_4
мешкає у родині позивача, її утриманням
та вихованням опікуються позивач та
його мати. Відповідач з дитиною не
спілкується, хоча дівчинка дуже
страждала через це. Бабуся дитини
постійно намагалася відшукати ОСОБА_3
та просила її приділяти увагу дитині,
ніхто не чинив перешкод у спілкуванні
відповідача з донькою.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що вона є
матір'ю позивача та бабусею ОСОБА_4, в
березні 2013 року її колишня невістка
ОСОБА_3 залишила у неї онучку і після
цього зникла, вимкнула телефон.
Оскільки ОСОБА_2 працював за кордоном,
то дівчинка залишилися проживати з нею.
Відповідач протягом цього часу лише
раз відвідала доньку. В теперішній час
ОСОБА_4 мешкає разом з батьком в м.
Енергодарі та перебуває на його
повному утриманні. Відповідачка з
дитиною не спілкується.

Крім того, судом встановлено, що 11
лютого 2013 року рішенням
Великобілозерського районного суду
Запорізької області розірвано шлюб
ОСОБА_10 та ОСОБА_2, зареєстрований 22.04.2006
року Відділом реєстрації актів
цивільного стану Великобілозерського
районного управління юстиції
Запорізької області (а.с.6).

11 лютого 2013 року з позивача стягнуто
аліменти на користь відповідача на
утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
щомісячно в розмірі 1/4 частини усіх
видів заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку починаючи з 20.12.2012
року до досягнення нею
вісімнадцятирічного віку (а.с.5).

Розпорядженням голови
Великобілозерської районної державної
адміністрації № 200 від 05.09.2014 року
визначено місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_4 разом з
батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.44). Квартира АДРЕСА_1 належить на
праві власності ОСОБА_2 (а.с.59-61).

Згідно довідок голови правління ЖБК
«Вілюй-2» ОСОБА_11, за адресою: АДРЕСА_1
проживають без реєстрації ОСОБА_2 та
його донька ОСОБА_4. Батько займається
вихованням дитини, виконує батьківські
обов'язки, дитина виглядає охайно
(а.с.45,62).

03 вересня 2014 року спеціалістами служби
у справах дітей Енергодарської міської
ради при обстеженні житлово-побутових
умов неповнолітньої ОСОБА_4 за адресою:
АДРЕСА_1, встановлено, що для
малолітньої ОСОБА_4 обладнане місце для
навчання та відпочинку, в наявності
необхідний сезонний одяг дитини,
дитячі книжки, шкільне приладдя.
Дівчинка забезпечена повноцінним
харчуванням. Стан житла відповідає
санітарно-гігієнічним нормам. Під час
розмови з малолітньою ОСОБА_4 було
з'ясовано, що вона разом з батьком
мешкає приблизно місяць, до цього
проживала з бабусею в с. Велика
Білозерка Запорізької області.
Дівчинка повідомила, що матір останній
раз бачила на свій день народження - 13
березня поточного року. Дитина
пояснила, що і надалі бажає постійно
мешкати разом з батьком (а.с.63).

Згідно характеристики учениці 2-а класу
ОСОБА_4, вихованням доньки займаються
батько і бабуся, цікавляться навчанням
вихованням дитини. Батько приймає
участь у житті школи, допомагає доньці,
відвідує батьківські збори (а.с.9).

Таким чином, суд вважає доведеною
позивачем ту обставину, що його
малолітня донька ОСОБА_4 проживає разом
з ним та знаходиться на його повному
утриманні, при цьому відповідач не
заперечувала проти цього, не вчинила
жодних дій, пов'язаних з поверненням
дитини та не була позбавлена
можливості її утримання.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо
після набрання рішенням суду законної
сили, яким з відповідача присуджені
періодичні платежі зміняться
обставини, що впливають на визначені
розміри платежів, їх тривалість чи
припинення, кожна сторона має право
шляхом пред'явлення нового позову
вимагати зміни розміру, строків
платежів або звільнення від них.

Тому суд приходить до переконання про
обґрунтованість заявлених позовних
вимог, які мають бути задоволені у
спосіб, визначений ст. 223 ЦПК України,
зокрема, шляхом звільнення ОСОБА_2 від
сплати аліментів за рішенням суду.

При цьому, правовою підставою для
задоволення позовних вимог є норми
ст.ст. 7, 8 СК України та ст. 16 ЦК України,
які передбачають можливість захисту
порушеного права позивача у спосіб,
встановлений законом.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.3
Конвенції про права дитини від 20.11. 1989
року, ратифікованої Верховною Радою
України 27.02.1991 року, в усіх діях щодо
дітей, незалежно від того, здійснюються
вони державами чи приватними
установами, що займаються питаннями
соціального забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч.2 ст. 27 зазначеної Конвенції,
а також ч. 1 ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства», кожна дитина має
право на рівень життя, необхідний для
її фізичного, розумового, духовного,
морального і соціального розвитку.
Батьки несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Статтею 180 Сімейного кодексу України
передбачено обов»язок батьків
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного
кодексу України та п.17 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
15.05.2006 року №3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
при визначення розміру аліментів суд
враховує: стан здоров»я та матеріальне
становище дитини; стан здоров»я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до статті 212 ЦПК України,
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином, у зв'язку із викладеним,
аналізуючи зібрані у справі докази та
вимоги чинного законодавства,
приймаючи до уваги положення ст. 11 ЦПК
України щодо розгляду справ в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, враховуючи
обставини справи, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги щодо
стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача
аліментів на утримання доньки
ґрунтуються на законі, підтверджуються
зібраними у справі доказами та не
порушують прав та інтересів третіх
осіб, тому позов в цій частині є
обґрунтованим і також підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Тому з
відповідача підлягає стягненню на
користь позивача сума судового збору в
розмірі 243,60 грн.

Керуючись ч.1 ст.3, ч.2 ст. 27 Конвенції про
права дитини від 20.11. 1989 року,
ратифікованої Верховною Радою України
27.02.1991 року, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства», п.17 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
15.05.2006 року №3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
ст.ст. 180-183, 191, ст.ст. 7, 8 ,10, 11, 16, 60, ст.ст. 88,
209, 212, 214, 215, 218, ч.4 ст. 223, ст.ст. 224-228 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору: Відділ державної
виконавчої служби Великобілозерського
районного управління юстиції
Запорізької області, Служба у справах
дітей Великобілозерської районної
державної адміністрації Запорізької
області, про звільнення від сплати
аліментів та стягнення аліментів на
неповнолітню дитину - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, від
сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, які
стягувалися за рішенням
Великобілозерського районного суду
Запорізької області від 11 лютого 2013
року, починаючи з дати подачі позовної
заяви до суду - 22 серпня 2014 року.

Виконавчий лист, виданий на підставі
рішення Великобілозерського районного
суду Запорізької області від 11 лютого
2013 року, відкликати без виконання з дня
набрання цим рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4,
аліменти на користь ОСОБА_2 на
утримання неповнолітньої дитини -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4
частини усіх видів заробітку щомісяця,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
починаючи з 22.08.2014 року і до досягнення
донькою повноліття.

Рішення підлягає негайному виконанню в
межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три)
грн.60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. Позивач може оскаржити
рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя :
А.Ю. Рогоза