Справа № 218/3409/13-ц
№ провадження 2/218/111/14
РІШЕННЯ

іменем України

«28» лютого 2014 року Амвросіївський
районний суд Донецької області в
складі:

головуючого - судді: Пічкур С.Д.

при секретарі: Міщенко С.С.

представника позивача: Михайліченко
Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Амвросіївка
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

встановив:

Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра» звернулось
до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

В обґрунтування своїх вимог
позивач вказує, що 21 березня 2001 року між
позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір №795770/МБ
відповідно до якого, відповідачка
отримала кредит в сумі 23 000 грн. з
терміном погашення до 18 вересня 2009 року
зі сплатою 27% річних. Своїх зобов'язань
позичальник не виконала, а тому суму
боргу разом з нарахованими відсотками
та пенею позивач просить стягнути на
свою користь в сумі 58 097 грн. 33 коп.

Крім цього, 21 березня 2008 року з
метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором, між
позивачем та відповідачем ОСОБА_3
укладено договір поруки. Оскільки
позичальник не виконує своїх
зобов'язань за договором кредиту,
відповідач ОСОБА_3 також несе солідарну
відповідальність як поручитель.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала
повністю, з підстав викладених у
позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, про час і місце судового
розгляду повідомлені належним чином.

Відповідачка ОСОБА_2 факсом
направила суду письмову заяву про
застосування строку позовної давності
і на цій підставі просить відмовити в
задоволенні позову. Відповідач ОСОБА_3
також надав суду письмову заяву в якій
просить відмовити в задоволенні
позову, оскільки договір поруки
припинив свою дію в зв'язку з
закінченням строку.

Вислухавши представника позивача,
вивчивши матеріали справи, суд
встановивши обставини справи та
відповідні до них правовідносини,
вважає що в задоволенні позовних вимог
слід відмовити повністю з таких
підстав.

Згідно кредитного договору №795770/МБ від
21 березня 2008 року банк надав ОСОБА_2
кредит на споживчі цілі в сумі 23 000 грн.
зі сплатою 27% річних на строк до 18
вересня 2009 року.

Відповідачка своїх зобов'язань по
поверненню кредитних коштів не
виконала, і згідно розрахунку боргу
станом на 07 жовтня 2010 року утворилась
заборгованість по кредиту в сумі 20 496
грн. 67 коп., по відсотках в сумі 30 530 грн.
87 коп., пеня по сплаті кредиту 3006 грн. 18
коп., пеня по сплаті відсотків 4063 грн. 61
коп.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 256 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

З наданого договору та розрахунку
вбачається, що останні операції по
кредитному рахунку відповідачки
проводились у травні 2008 року (погашення
відповідачкою кредиту). Загальний
строк повернення кредиту до 18 вересня
2009 року, проте з позовною заявою
позивач звернувся до суду лише в грудні
2013 року, тобто зі спливом трирічного
строку.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Відповідачкою надано письмову заяву
про застосування строку позовної
давності як щодо основного
зобов'язання так і по сплаті пені.

Заперечення представника позивача
відносно того, що згідно п. 12.2.
кредитного договору він продовжує
діяти до повного виконання
позичальником своїх зобов'язань не
може бути взяте до уваги судом,
оскільки це не позбавляло права
позивача звертатися до суду з позовом
про стягнення заборгованості в межах
встановленого законом строку позовної
давності.

Не обґрунтованими є і вимоги позивача
щодо солідарного стягнення
заборгованості з поручителя ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

У договорі поруки, що укладений між
сторонами, не встановлено строку, після
якого порука припиняється.

У кредитному договорі строк виконання
зобов'язання чітко визначений - строк
повного погашення кредиту 18 вересня 2009
року.

За таких обставин в ПАТ «КБ Надра»
право пред'явити вимогу до поручителя
ОСОБА_3 про виконання порушеного
боржником зобов'язання щодо повернення
кредиту виникло, починаючи з 19 вересня
2009 року, протягом наступних шести
місяців.

Таку вимогу до поручителя банк
пред'явив лише в листопаді 2013 року, хоча
доказів вручення такої вимоги суду так
і не надав, таким чином порука
вважається припиненою.

Виходячи з встановлених обставин,
наданих сторонами доказів та вимог
закону, позов до задоволення не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 267, 1050, 1054 ЦК
України, ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України,
суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення через Амвросіївський
районний суд.

СуддяС.Д. Пічкур