АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/208/2014
інстанції Томашевський В.А.
Доповідач: Приходько Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року лютого місяця 20 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Приходько
Л.А.Суддів:Кузнєцової О.А. Борка А.Л.При
секретарі:Романовій Д.С.розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Херсоні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Чаплинського районного суду
Херсонської області від 16 вересня 2013
року у справі

за позовом

ОСОБА_5 до кредитної спілки «Центр
фінансових послуг» про визнання
кредитного договору не дійсним,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Чаплинського районного суду
Херсонської області від 16 вересня 2013
року в задоволені позовних вимог
ОСОБА_5 до кредитної спілки «Центр
фінансових послуг» про визнання
недійсним кредитного договору № В -
38/0010/09/68/05 від 16 березня 2009 року,
укладеного між кредитною спілкою
«Центр фінансових послуг» та ОСОБА_5
(позичальник), ОСОБА_6 (поручитель),
договору поруки № В - 38/0010/09/68/05 від 16
березня 2009 року, укладеного між
кредитною спілкою «Центр фінансових
послуг» та ОСОБА_6, додаткової угоди до
кредитного договору № В -38/0010/09/68/05 від 16
березня 2009 року укладеної між
кредитною спілкою «Центр фінансових
послуг» та ОСОБА_5 (позичальник),
ОСОБА_6 (поручитель) - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_5, подала апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на незаконність,
необґрунтованість, невідповідність
висновків суду обставинам справи, та
допущенні судом порушення норм
матеріального права, просила рішення
суду скасувати, та ухвалити нове
рішення яким задовольнити її позовні
вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та її
представник ОСОБА_7, приймаючи участь в
судовому засіданні в режимі
відеоконференції, апеляційну скаргу
підтримали в повному обсязі за
обставинами викладеними у скарзі.
Просили рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Представник КС «Центр фінансових
послуг» в судове засідання не з'явився.
Про час та місце слухання справи був
повідомлений у встановленому законом
порядку.

Заслухавши доповідача, осіб, які
приймають участь у розгляді справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.03.2008 року між КС
«Центр фінансових послуг» з однієї
сторони та членами кредитної спілки
ОСОБА_5(позичальник) з другої сторони,
ОСОБА_6 (поручитель) з третьої сторони,
був укладений кредитний договір
№В-38/0037/08/68/05, за яким Спілка надала
відповідачці грошові кошти в кредит в
сумі 8399,50грн. для придбання товару
строком до 25 березня 2012 року включно із
сплатою відсотків за фактичну
кількість календарних днів
користування кредитом з розрахунку 0,132%
на день. Згідно п. 4.1 Кредитного
договору, для забезпечення виконання
зобов'язань Позичальника перед
Кредитодавцем сторони уклали договір
поруки №В-38/0037/08/68/05 від 24.03.2008
року(а.с.66).

16.03.2009 року ОСОБА_5, відповідно до
прибуткових касових ордерів № 360 та №
362 від 16.03.2009 року(а.с.42), універсального
звіту Міжнародного бюро кредитних
історій (а.с.60-61), повністю виконала свої
зобов'язання за Кредитним договором,
зобов'язання за кредитним договором
№В-38/0037/08/68/05 від 24.03.2008 року припинені. В
силу вимог ч.1 ст. 559 ЦК України, порука
за Договором поруки №В-38/0037/08/68/05 від
24.03.2008 року, припинена у зв'язку з
припиненням забезпеченого нею
зобов'язання.

16.03.2009 року між КС «Центр фінансових
послуг» з однієї сторони та членами
кредитної спілки ОСОБА_5(позичальник) з
другої сторони, ОСОБА_6 (поручитель) з
третьої сторони, був укладений новий
Кредитний договір №В-38/0010/09/68/05, за яким
Спілка надала відповідачці грошові
кошти в кредит в сумі 7600,00грн. на
споживчі потреби строком до 05 березня
2014 року включно із сплатою відсотків за
фактичну кількість календарних днів
користування кредитом з розрахунку 0,132%
на день(а.с.65). Відповідно до п. 4.1
Кредитного договору, для забезпечення
виконання зобов'язань Позичальника
перед Кредитодавцем сторони уклали
договір поруки №В-38/0010/09/68/05 від 16.03.2009
року (а.с.25).

В той же день між сторонами була
укладена додаткова угода до Кредитного
договору №В-38/0010/09/68/05 від 16.03.2009 року,
відповідно до якої всі спірні питання,
пов'язані з виконанням Кредитного
договору вирішуватимуться шляхом
розгляду їх постійно діючим
третейським судома.с.68).

Відповідно до видаткового касового
ордеру ОСОБА_5 особисто отримала від КС
«Центр фінансових послуг» 16.03.2009 року
7600грн., згідно договору №В-38/0010/09/68/05
від 16.03.2009 року(а.с.41).

Внаслідок неналежного виконання
ОСОБА_5 обов'язків за Кредитним
договором (погашення кредиту та сплата
нарахованих процентів з порушенням п.
3.3 Кредитного договору, що
підтверджується наданими позивачкою
квитанціями до прибуткових касових
ордерів (а.с.15-22), рішенням постійно
діючого третейського суду при
всеукраїнській громадській
організації «Право та обов'язок» від 17
серпня 2012 року, з урахуванням ухвали
від 03 квітня 2013 року, кредитний
договір №В-38/0010/09/68/05 від 16.03.2009 року
укладений між КС «Центр фінансових
послуг» та ОСОБА_5 розірвано, стягнено
солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на
користь КС «Центр фінансових послуг»
заборгованість за кредитним
договором у частині стягнення
підсумкової суми коштів, а саме суму
несплаченої частини тіла кредиту в
розмірі 1903.59грн, суму понесених витрат
на правову допомогу у розмірі 1400грн,
суму сплаченого третейського збору у
розмірі 700 грн., суму штрафу у розмірі
3800грн, всього 7803грн. Ухвалою
Печерського районного суду м. Києва
від 08 листопада 2012 року КС «Центр
фінансових послуг» виданий
виконавчий лист згідно вказаного
рішення третейського суду (а.с.58,67).

Як вбачається зі змісту позовних
вимог, та пояснень наданих ОСОБА_5 та її
представником під час розгляду
справи, позивач просить визнати
недійсними кредитний договір
№В-38/0010/09/68/05 від 16.03.2009 року, договір
поруки №В-38/0010/09/68/05 від 16.03.2009 року та
додаткову угоду до кредитного договору
№В-38/0010/09/68/05 від 16.03.2009 року
посилаючись на те, що при укладенні
оскаржуваного кредитного договору
вона помилялась щодо природи
правочину, прав і обов'язків сторін під
час укладання кредитного договору.
Також вважає, що за своєю природою
оспорений кредитний договір не мав на
меті настання реальних правових
наслідків, а укладався лише для
укладання додаткової угоди до
кредитного договору, яка містить
третейське застереження про розгляд
спорів у третейському суді, оскільки
попередній кредитний договір не мав
таких застережень. Грошові кошти за
договором вона не отримувала.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Підставою недійсності правочину,
згідно ч.1 ст. 215 ЦК України, є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього
Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин, який вчинений без наміру
створення правових наслідків, які
обумовлюються цим правочином,
відповідно до ст. 234 ЦК України є
фіктивним. Фіктивний правочин
визнається судом недійсним.

Доводи апелянта про те, що кредитний
договір №В-38/0010/09/68/05 від 16.03.2009 року не
мав на меті настання реальних правових
наслідків не знайшли свого
підтвердження під час розгляду справи,
та спростовуються встановленими
обставинами у справі, згідно яких
ОСОБА_5 особисто отримала грошові кошти
згідно кредитного договору, протягом
2009-2011 років особисто здійснювала
часткове погашення кредиту та
сплачувала нараховані проценти. Крім
того, як вбачається з матеріалів
справи отримані позивачкою 16.03.2009
року грошові кошти були направлені нею
на погашення попереднього кредиту.
Вказану обставину також підтвердила
під час розгляду в суді першої
інстанції ОСОБА_6, яка зазначила, що
вона разом із ОСОБА_5 погодилась на
укладення нового кредитного договору
з метою погашення попереднього
кредиту, за яким виникла
заборгованість внаслідок неналежного
виконання ОСОБА_5 зобов'язань за
кредитним договором.

Оскільки за договором кредиту грошові
кошти були передані позивачці в день
укладання кредиту, позивачкою частково
виконувались зобов'язання за кредитним
договором, такий правочин не може
бути кваліфікований як фіктивний, а
отже не може бути визнаний недійсним з
підстав визначених ч.1 ст. 215, ч.5 ст. 203,
ст. 234 ЦК України.

Якщо особа, яка вчинила правочин,
помилялась щодо обставин, які мають
істотне значення, такий правочин,
згідно ч.1 ст. 229 ЦК України, може бути
визнаний судом недійсним. Істотне
значення має помилка щодо природи
правочину, прав та обов'язків сторін,
таких властивостей і якості речі, які
значно знижують її цінність або
можливість використання за цільовим
призначенням. Помилка щодо мотивів
правочину не має істотного значення,
крім випадків, встановлених законом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 19 постанови від 06.11.2009
року №9 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» обставини,
щодо яких помилилася сторона
правочину, мають існувати саме на
момент вчинення правочину. Особа на
підтвердження своїх вимог про визнання
правочину недійсним повинна довести,
що така помилка дійсно мала місце, а
також що вона має істотне значення.

Доводи апелянта про те, що при
укладанні кредитного договору вона
помилялася щодо природи даного
правочину, а також, що вона здійснює
зобов'язання за двома кредитними
договорами не знайшли свого
підтвердження під час розгляду справи,
та спростовуються встановленими
судом обставинами справи, зазначеними
вище.

Помилка в мотивах правочину, а саме та
обставина, що Кредитний договір був
отриманий ОСОБА_5 для погашення
попереднього кредиту, а не на
споживчі потреби, не є істотною, а
тому не є підставою для визнання
договору недійсним.

Додаткова угода до кредитного договору
та договір поруки укладені з
додержанням сторонами вимог, які
встановлені частинами 1-3,5 та 6 ст. 203 ЦК
України, їх зміст не суперечить
вимогам чинного, на час їх укладення,
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
відсутність підстав визначених
законом для визнання недійсними
кредитного договору, додаткової угоди
до нього та договору поруки
укладених між сторонами.

Враховуючи, що доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду,
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Чаплинського районного суду
Херсонської області від 16 вересня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: