пр. № 2-п/759/74/14
ун. № 759/5303/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2014 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чалої А.П.,

при секретарі - Котляр Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву

відповідачки ОСОБА_1

про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м.Києва від 27.02.2014р., -

В с т а н о в и в :

Заочним рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 27.02.2014р. задоволено частково позовні вимоги ПАТ «БТА Банк» та стягнуто з ОСОБА_1 прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 73 517,77 доларів США, що еквівалентно 587 627,54 грн., прострочену заборгованість по сплаті відсотків в розмірі 31 520,21 доларів США, що еквівалентно 251 941,04 грн., пеню за несвоєчасне погашення відсотків в розмірі 587 627,54 грн., 3% річних за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 47 610,40 грн., а всього заборгованості: 1 474 806 грн. 52 коп., а також 3 441 грн. судового збору.

Копію заочного рішення суду від 27.02.2014р. представник відповідачки ОСОБА_2 отримав 17.03.2014р. (а.с. 64 - розписка).

26.03.2014р. до суду надійшла заява відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м.Києва від 27.02.2014р. з тих підстав, що вона не була, на її думку, належним чином повідомлена про розгляд даної цивільної справи в суді, розрахунок заборгованості, що міститься в справі, не відповідає дійсності, оскільки в ньому не враховано 180 126 грн. вартості земельної ділянки, на яку ПАТ «БТА Банк» звернуто стягнення, а також позов заявлено з пропуском строку позовної давності.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_1 заяву підтримав, посилаючись на обставини, викладені в ній, а також на те, що порушеним є, на його думку, процесуальне право відповідачки щодо надання заперечень проти заявленого до неї позову.

Представник позивача проти заяви заперечував, посилаючись на її необґрунтованість і безпідставність, а також відсутність передбачених законом підстав для скасування заочного рішення суду, зокрема, вказав, що відповідачка повідомлялась про розгляд справи за місцем своєї державної реєстрації, що згідно вимог ЦПК України є належним повідомленням, сума коштів в розмірі 180 126 грн. за отримання у власність стягувачем предмету іпотеки врахована позивачем в розрахунку суми заборгованості, що міститься в справі, а також позивач не пропустив строку позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення загального розміру заборгованості, оскільки таке право передбачено для нього ст.1054 ЦК України.

Заслухавши пояснення представника відповідачки і представника позивача, дослідивши матеріали справи і додані до заяви про перегляд заочного рішення суду докази, суд вважає за необхідне залишити заяву без задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до пункту 4) частини 2 ст.229 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення повинна містити посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до частини 1 ст.232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з*явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, правовими підставами для перегляду і скасування заочного рішення суду може бути наявність сукупності двох обставин: 1) наявність у відповідача, у відсутності якого постановлено судове рішення, належних і допустимих доказів, які існували на час постановлення заочного рішення, спростовують докази позивача і при вивченні та оцінці судом яких, можливо, заочне рішення суду було б іншим, тобто є істотними для вирішення справи та 2) поважність причин неявки відповідача до суду.

В заяві про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м.Києва від 27.02.2014р. і в судовому засіданні, представник відповідачки вказує як поважною причину неявки відповідачки до суду при розгляді справи ті обставини, що вона зареєстрована і мешкає в приватному будинку, у зв*язку із чим, поштове повідомлення, можливо загубилося і не вручено їй особисто.

Згідно частини 5 ст.74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Тобто, направляючи судові листи на адресу державної реєстрації відповідачки на час розгляду справи, а саме: АДРЕСА_1, суд діяв у відповідності до вимог частини 5 ст.74 ЦПК України і такі повідомлення відповідно до правил вказаної процесуальної норми є врученими їй належним чином.

Стаття 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» дає визначення терміну реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

З поштового конверту, що є в матеріалах справи (а.с. 56), вбачається, що судове повідомлення направлялось ОСОБА_1 рекомендованою кореспонденцією за місцем її державної реєстрації, поштар двічі, а саме: 18.01.2014р. і 20.01.2014р. залишав повідомлення для відповідачки в поштовій скринці про те, що на її ім*я надійшов рекомендований лист з повідомленням, але відповідачка не контролювала своєї поштової скриньки, за листом не з*явилась, у зв*язку із чим поштовий конверт був повернутий на адресу суду.

Що стосується посилання відповідачки на докази, якими вона обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, суд приходить до наступного.

Так, відповідачка і її представник посилаються на те, що в розрахунок суми заборгованості не враховано вартість отриманої банком в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки земельної ділянки в сумі 180 126 грн., але таке твердження спростовується поясненнями представника позивача і письмовими доказами, що є в справі, з яких вбачається, що зазначена вище сума врахована при здійсненні розрахунку розміру заборгованості.

Питання про застосування наслідків спливу строків позовної давності вирішується судом відповідно до частини 4 ст.267 ЦК України виключно за заявою сторони в спорі і відповідно до ст.232 ЦПК України не входить до підстав для скасування заочного рішення суду.

Аналізуючи зазначені вище обставини та правові норми, суд вважає, що відповідачкою не надано суду належного посилання на докази, які б спростовувати позовні вимоги і могли б бути визнані судом істотними в розумінні частини 1 ст.232 ЦПК України.

Порушення судом, на думку відповідачки, норм матеріального і процесуального права, не може бути правовою підставою для скасування заочного рішення суду, про що вказано в ст.232 ЦПК України.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що в даному спірному випадку правові підстави згідно ст.232 ЦПК України для скасування заочного рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 230-232, 209, 210, 293 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в :

Заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м.Києва від 27.02.2014р. - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: