АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №682/3098/13-ц
Провадження №22-ц/792/291/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду
Хмельницької області

в складі:
головуючого-судді Ярмолюка О.І.,

суддів Власенка
О.В., Юзюка О.М.,

при секретарі Байдичі О.В.,

з участю представниці
позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - комунальне
підприємство «Славутське
житлово-комунальне об'єднання», про
визнання осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Славутського міськрайонного суду
Хмельницької області від 16 грудня 2013
року,

встановила:

У вересні 2013 року ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання відповідачів
такими, що втратили право користування
квартирою АДРЕСА_1 (далі - квартира).

ОСОБА_4 зазначив, що з 1988 року він
перебував з ОСОБА_2 у зареєстрованому
шлюбі, у ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився
син ОСОБА_3 Їх сім'я користувалася
квартирою, яка знаходиться в будинку
державного житлового фонду, на умовах
договору найму. З травня 1993 року
відповідачі не проживають у квартирі
без поважних причин, не вносять
квартирної плати та плати за
комунальні послуги, у квартирі
відсутнє їх майно. ОСОБА_2 і ОСОБА_3
втратили право користування квартирою
та відмовляються знятися з реєстрації
місця проживання за вказаною адресою.

Суд залучив комунальне
підприємство «Славутське
житлово-комунальне об'єднання» (далі -
КП «Славутське ЖКО») до участі у справі
як третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору.

Рішенням Славутського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 16 грудня 2013 року позов
задоволено. ОСОБА_2, ОСОБА_3 визнано
такими, що втратили право користування
квартирою.

Суд виходив з того, що відповідачі
понад шість місяців без поважних
причин не проживають у квартирі, тому
на підставі ст. 71 ЖК України вони
втратили право користування спірним
жилим приміщенням.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення про відмову в
позові посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність цих
обставин, які суд вважав встановленими,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Відповідач ОСОБА_3 вважає
апеляційну скаргу обґрунтованою.

Заперечуючи проти апеляційної скарги,
представниця позивача ОСОБА_4 -
ОСОБА_1 зазначила, що рішення суду є
законним, а тому відсутні підстави для
його скасування.

Представник КП «Славутське ЖКО», який у
встановленому законом порядку
оповіщений про час і місце судового
засідання, до суду не з'явився.

Заслухавши учасників процесу та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні
обставини справи та дана їм належна
оцінка, а його висновки
підтверджуються матеріалами справи і
ґрунтуються на нормах чинного
законодавства.

Встановлено, що з 1988 року ОСОБА_4 і
ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому
шлюбі, який на даний час розірвано. У
ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_3

Квартира відноситься до державного
житлового фонду, а позивач є її
наймачем.

ОСОБА_4, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 користувалися
квартирою на умовах договору найму. У
1992 році сторони добровільно звільнили
квартиру та перейшли проживати у
квартиру АДРЕСА_2, в якій вони мешкали
до кінця 1994 року.

Після того, як шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_2
був розірваний, відповідачі не
повернулися до квартири.

Зазначені обставини визнані сторонами
та підтверджуються наявними у справі
письмовими доказами.

Статтею 64 ЖК України визначено, що
члени сім'ї наймача, які проживають
разом з ним, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть усі
обов'язки, що випливають з договору
найму жилого приміщення. Повнолітні
члени сім'ї несуть солідарну з наймачем
майнову відповідальність за
зобов'язаннями, що випливають із
зазначеного договору. До членів сім'ї
наймача належать дружина наймача, їх
діти і батьки. Членами сім'ї наймача
може бути визнано й інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство. Якщо особи, зазначені в
частині другій цієї статті, перестали
бути членами сім'ї наймача, але
продовжують проживати в займаному
жилому приміщенні, вони мають такі ж
права і обов'язки, як наймач і члени
його сім'ї.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 ЖК України
при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом.

В силу ст. 72 ЖК України визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 10 постанови від 12 квітня 1985
року № 2 «Про деякі питання, що виникли
в практиці застосування судами
Житлового кодексу України», у справах
про визнання наймача або члена його
сім'ї таким, що втратив право
користування жилим приміщенням (ст. 71
Житлового кодексу України), необхідно
з'ясувати причини відсутності
відповідача понад встановлені строки.
В разі їх поважності (перебування у
відрядженні, у осіб, які потребують
догляду, внаслідок неправомірної
поведінки інших членів сім'ї тощо) суд
може продовжити пропущений строк.

Досліджені у справі докази вказують на
те, що з 1992 року відповідачі не
проживають у квартирі з власної
ініціативи, не несуть витрати на
утримання жилого приміщення та не
сплачують комунальні послуги, у
квартирі відсутнє їх майно, ОСОБА_2
фактично створила нову сім'ю і
відповідачі мешкають за іншою адресою.

За таких обставин суд першої інстанції
правомірно виходив з того, що
відповідачі понад шість місяців без
поважних причин не проживають у
квартирі, внаслідок чого вони втратили
право користування спірним жилим
приміщенням.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують даного висновку суду.

Звернення ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у 2011-2013 роках
до органів внутрішніх справ щодо
чинення їм перешкод з боку ОСОБА_4 та
його матері ОСОБА_5 у користуванні
квартирою не заслуговують на увагу,
оскільки на час цих звернень
відповідачі вже не проживали у
квартирі понад шість місяців без
поважних причин.

Інших доказів, які б вказували, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були відсутні в
квартирі з поважних причин і не
втратили інтерес до спірного житла,
відповідачі суду не представили.

Рішення суду ґрунтується на повно і
всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Славутського міськрайонного
суду Хмельницької області від 16
грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції - Роїк
В.П.

Доповідач - Ярмолюк О.І.
Категорія 44